Справа № 158/754/18
Провадження № 1-в/0158/76/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Цуманської ВК №84 ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференції подання адміністрації державної установи «Цуманська виправна колонія №84» про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання (згідно ч. 5 ст. 72 КК України) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.05.2016 року по 13.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

29.03.2018 року до Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло подання адміністрації державної установи «Цуманська виправна колонія №84» про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 .

У зазначеному поданні, посилаючись на ст.ст. 537, 539 КПК України, адміністрація Цуманської ВК № 84 просила суд визначити порядок застосування покарання за наявності вироків Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року та від 30.10.2017 року, оскільки при винесенні остаточного покарання судом не враховано покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року.

В судовому засіданні представник адміністрації Цуманської ВК №84 ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання адміністрації державної установи Цуманська ВК №84, просив визначити порядок застосування покарання за наявності вищевказаних вироків Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації установи, думку прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2017 року ОСОБА_5 був засуджений Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно вищевказаного вироку суду ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, що мав місце 04.10.2015 року. При винесенні вказаного вироку не було враховано вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання (згідно ч. 5 ст. 72 КК України) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.05.2016 року по 13.02.2018 року за вчинення злочину, що мав місце 20.05.2016 року.

Зазначені обставини не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні вироками Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року та від 30.10.2017 року, які набрали законної сили.

Як вбачається з п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.ст.70,72 КК України.

Разом з тим, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Крім того, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п.12 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених стосовно нього вироків, суд приходить до висновку, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року, відносно ОСОБА_5 підлягають самостійному виконанню.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити частково.

Вирішити питання про застосування покарання за вироками Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року та від 30.10.2017 року відносно ОСОБА_5 .

Покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2017 року та покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року, виконувати самостійно.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1