Справа № 191/3806/17
Провадження № 1-кп/191/414/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м.Синельникове, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, який не працює і не навчається, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 13.12.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 15 вересня 2017 року приблизно о 20 годин 00 хвилин з метою крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, переліз через паркан домоволодіння, таким чином потрапивши на його територію.

Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_3 власноручно, шляхом вдавлення вікна розташованого на балконі другого поверху будинку АДРЕСА_3 , проник до його приміщення, звідки повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, викрав телевізор марки «Samsung CS29Z30HSQ», який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 05.10.2017 № 07/10 становить 950 гривень 00 копійок.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, з викраденим майном, належним ОСОБА_6 , залишив територію домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріальних збитків на суму 950 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Також, 02 жовтня 2017 року близько 00-30 години знаходився поблизу буд. АДРЕСА_4 , де у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, яке належить ОСОБА_7 , що знаходилося у приміщенні літньої кухні, за вказаною адресою.

В цей же день, 02.10.2017, приблизно о 00-30 год. ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від злочинних намірів, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, через паркан проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де власноручно, шляхом ривка вхідних дверей, які були зачинені на врізний замок відкрив приміщення літньої кухні, розташованої на території даного домоволодіння, після чого проник в середину приміщення, звідки таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав бензопилу «KRATOS БПК-45» вартість якої згідно висновку експерта №01/10 від 03.10.2017 становить 1331 гривень 75 копійок, та вуглову шліфувальну машинку (болгарку) «Einhel BWS 230-3» вартість якої згідно висновку експерта №01/10 від 03.10.2017 становить 313 гривень 50 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_7 , завдавши останньому матеріальний збиток на загальну суму 2145 грн. 25 коп.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

31.10.2017 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебував поблизу нежилого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 .

В цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, а саме викрадення майна з вказаного будинку, шляхом проникнення до житла. 31.10.2017 року приблизно о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_3 реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел на викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у тому, що поряд нікого не має та за його противоправними діями ніхто не спостерігає, переліз через огорожу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , тим самим проник у інше сховище.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на умисне, повторне, таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття вікна, проник до будинку та скориставшись тим, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно викрав перфоратор марки «Маkіtа», вартість якого згідно висновку експерта №27 від 04.12.2017 становить 4690 грн., дриль марки «Ворскла», вартість якої згідно висновку експерта №27 від 04.12.2017 становить 609 грн., силовий мідний кабель ВВГ 3x5, вартість якого згідно висновку експерта №27 від 04.12.2017 становить 876 грн., металеву бочку на 200 л, вартість якої згідно висновку експерта №27 від 04.12.2017 становить 200 грн., які належать ОСОБА_8 . Тим самим ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 6375 грн. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 15.09.2017 року, 02.10.2017 року та 31.10.2017 року. Позовну заяву ОСОБА_8 визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється.

До суду потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, викрадене майно повернули, просила призначити покарання відповідно до діючого законодавства.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду надав заяву про те, що немає претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру, викрадене майно повернули, просив призначити покарання згідно діючого законодавства.

Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду позов до ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих вчиненням кримінального правопорушення, в якому просила суд розглянути позов в кримінальному провадженні, стягнути з ОСОБА_3 6375 гривень 00 коп. в рахунок відшкодування збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене: ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням в житло, інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах інкримінованого йому діяння, так як, саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 засуджений 13.12.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Пункт 23 доповнено абзацом другим згідно з Постановою Верховного Суду N 11 ( v0011700-09 ) від 06.11.2009 .

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вирок від 13.12.2017 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки слід виконувати самостійно.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді. Речові докази, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - повернути власникам.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні. Даючи оцінку вимогам цивільного позивача потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в зв`язку з їх обґрунтованістю. Суд вважає встановленим, що потерпілому заподіяна матеріальна шкода, яка підлягає стягненню в повному обсязі з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 .

Розмір витрат на залучення експерта не заявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з 03.01.2017 року.

Вирок від 13.12.2017 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки виконувати самостійно.

Речовий доказ переданий на відповідальне зберігання відповідно до охоронної розписки від 03.10.2017 року бензопилу «KRATOS БПК-45» та вуглову шліфувальну машинку (болгарку) «Einhel BWS 230-3» - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ переданий на відповідальне зберігання відповідно до охоронної розписки від 05.10.2017 року телевізор марки «Samsung CS29Z30HSQ» - повернути власнику ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих вчиненням кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 6375 (шість тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1