УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/990/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 -головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , -
Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на один рік та зобов`язано його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено задовольнити цивільний позов та стягнути з ОСОБА_6 на користь Коростишівської центральної районної лікарні 1649,42 грн 42 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.
Вирішено долю речових доказів.
Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати 2669 грн. 49 коп. за проведення експертиз.
Згідно вироку, 26 вересня 2017 року о 20 годині у темну пору доби по вул. Жовтневій в смт. Хорошів Житомирської області у напрямку вул. Колгоспна ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи права керування транспортними засобами, порушив п. п. 1.10, 10.1, 11.3, 19.1-а, 31.4.3-а, 31.6-б ПДР України, - керував технічно несправним мотоциклом «SPARK» без номеру з вимкненим світлом фар з причини порушення електродротової мережі зовнішніх світлових приладів та технічно несправною гальмівною системою внаслідок демонтажу заднього гальмівного механізму, під час виконання маневру повороту наліво на заокругленій ділянці перехресть вулиць Жовтневої та Колгоспної ОСОБА_6 не врахував дорожньої обстановки та дорожніх умов, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався на велосипеді «Україна» в зустрічному напрямку по лівій смузі руху вул. Жовтневої в напрямку вул. Колгоспної. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, кісток лицьового черепа та рани в ділянці спинки носа.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначення покарання та постановити новий вирок в цій частині, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами та відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки та покласти на нього обов`язки з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
Твердить про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, неповне врахування судом обставин вчиненого тяжкого неумисного злочину проти безпеки руху.
У письмових запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 просить залишити її без задоволення, а вирок без змін. Посилається на те, що під час судового розгляду ОСОБА_6 визнав свою вину, повністю відшкодував йому заподіяний збиток, а тому він просив призначити йому найнижче покарання, з чим погодився прокурор.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого, який твердив про щире розкаяння та покладався на розсуд суду, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження та про кваліфікацію цих дій за ч. 2 ст. 286 КК України, - є обґрунтованими та не оскаржуються в апеляційному порядку.
Призначаючи ОСОБА_6 мінімальне за розміром покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на один рік, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 65 КК України, обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину виходячи з усіх обставин справи (зокрема, даних про те, що посвідчення водія обвинувачений не отримував), особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку; обставини, що пом`якшують покарання, - щире розкаяння та активне сприяння розкриттю злочину, а також міркування потерпілого та прокурора про призначення саме такого мінімального покарання обвинуваченому.
В апеляційній скарзі не ставиться питання про призначення обвинуваченому реального позбавлення волі та не заперечується правильності призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
За таких обставин колегія суддів визнає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром відповідає меті покарання, вказаній у ч. 2 ст. 50 КК України, та не може бути визнано явно несправедливим внаслідок його м`якості.
Підстав для скасування чи зміни вироку у даній справі, що є законним та обґрунтованим, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з моменту ухвалення.
Судді: