Справа № 738/1006/17
№ провадження 1-кп/738/99/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000315, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2017 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 1995 року за ч.3 ст.81, ст. 44, ст. 14 КК України до 1 року позбавлення волі;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 1998 року за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 липня 2002 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2008 року за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2008 року за ч.2, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2010 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2013 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-вироком Апеляціного суду Чернігівської області від 09 квітня 2014 року за ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
з участю:
секретарів судового засіданняОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
учасників кримінального провадження
прокурорівОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілоїОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , маючи не погашені та не зняті судимості, повторно вчинив злочин при наступних обставинах.

08 червня 2017 року близько 08 години, ОСОБА_2 , перебуваючи в будинку ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу повторно, умисно, таємно вчинив крадіжку грошей в сумі 400,00 грн., що належали ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі.

Обинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав частково, не погодився із визначенням в обвинувальному акті суми викрадених грошових коштів та надав показання про те, що 08 червня 2017 року зранку прийшов додому до ОСОБА_7 щоб повернути їй борг. Коли ОСОБА_7 вийшла з будинку, то з її гаманця, який знаходився під подушкою в ліжку викрав гроші. З викрадених коштів 15 грн. повернув ОСОБА_7 як борг, а решту витратив на продукти харчування. Щодо суми викрадених коштів обвинувачений під час розгляду справи спочатку зазначав, що викрав 75 грн., а під час дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення, змінював свої показання, зазначаючи, що викрав можливо 100 грн., а можливо й 400 грн..

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчинені злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_7 під час судового розгляду надала показання про те, що 08 червня 2017 року зранку побачила, що односелець ОСОБА_2 виходить з її будинку. ОСОБА_2 повернув борг в сумі 15,00 грн. Через годину, коли обвинувачений пішов, виявила відсутність грошей в сумі 400 грн. - купюрами номіналом 100 грн., 200 грн., та декілька купюр номіналом 10 грн., 20 грн., які знаходились у гаманці під подушкою в ліжку. Відразу запідозрила ОСОБА_2 у викраденні грошей, оскільки ніхто до будинку окрім обвинуваченого не заходив. Наступного дня з приводу викрадених коштів звернулась до сільського голови з проханням щоб той повідомив поліцію. Стосовно заперечення обвинуваченим суми викрадених грошей, категорично зазначала про викрадення грошей саме в сумі 400 грн..

Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду надала показання про те, що працює продавцем у власному магазині в селі Бірківка, знає обвинуваченого, як такого, що схильний до вчинення крадіжок. На початку червня 2017 року, точної дати не пам`ятає ОСОБА_2 купував у неї в магазині продукти харчування та розраховувався грошовими коштами 100 грн. однією купюрою.

Свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду надала показання про те, що працює продавцем у магазині в селі Бірківка, знає обвинуваченого. 08 або 09 червня 2017 року, точної дати не пам`ятає ОСОБА_2 купував у неї в магазині цигарки та розраховувався грошовими коштами 200 грн. однією купюрою.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 червня 2017 року, ОСОБА_7 заявила про вчинення 08 червня 2017 року о 8 годині ОСОБА_2 крадіжки грошей у сумі 400 грн. (а.с. 40).

Відомості стосовно надходження заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2017 року (а.с. 41).

У протоколі огляду місця події від 15 червня 2017 року зафіксовано здійснення огляду будинку по АДРЕСА_1 та встановлено місцезнаходження гаманця з грошима ОСОБА_7 (а.с. 46-50).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей про обставини вчинення злочину, було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_2 із застосуванням технічного засобу фіксації цифрової відеокамери Canon Legria FS 406. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайл із записом слідчого експерименту, що міститься на диску доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту внесеними до протоколу від 16 червня 2017 року та показаннями потерпілої, які були надані під час судового розгляду в частині місцезнаходження гаманця та суми грошових коштів, що були викрадені. Під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_2 показав, яким чином була здійснена крадіжка, яким чином він зайшов до будинку ОСОБА_7 , вказав місце де лежав гаманець та зазначав, що викрав з гаманця 400 грн.. вказуючи про номінал купюр 100 грн., 200, грн., та решта дрібні купюри (а.с. 38-39, 78).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду вказувала на недопустимість доказу - протоколу проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року, посилаючись на те, що слідчий експеримент проведений без участі захисника обвинуваченого, що є порушенням права обвинуваченого на захист, під час досудового розслідування обвинувачений оговорив себе під тиском працівників поліції, просила виправдати обвинуваченого у зв`язку із відсутністю доказів вчинення ним злочину.

Суд не погоджується з посиланням сторони захисту на те, що стороною обвинувачення зібрано докази з порушення прав обвинуваченого на захист.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування, починаючи з 22 червня 2017 року ОСОБА_8 здійснювала захист обвинуваченого ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні, участь захисника була забезпечена при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_2 .. Участь захисника у процесуальних діях слідчого, вчинених після 22 червня 2017 року була забезпечена органом досудового розслідування.

Дослідженням документів, які були надані стороною обвинувачення під час судового розгляду, як докази у даному кримінальному провадженні, судом встановлено, що за участю ОСОБА_2 було проведено слідчу дію слідчий експеримент, що оформлено протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року. При дослідженні судом цього доказу обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні не зазначав про порушення його прав під час проведення слідчого експерименту, у тому числі й про те, що він заявляв клопотання слідчому мати захисника. Відсутні такі зауваження і у самому протоколі. Також ОСОБА_2 вказував, що ніякого психологічного тиску стосовно нього з боку працівників поліції не було (а.с. 38, 39, 78).

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 неодноразово було роз`яснено право на захист. Зокрема у Повідомленні про підозру від 16 червня 2017 року, є підпис ОСОБА_2 про те, що 16 червня 2017 року о 14 годині йому були роз`яснені права, передбачені ст. 42 КПК України, у тому числі й право мати захисника, а також у протоколі проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року зазначено про роз`яснення ОСОБА_2 прав відповідно до положень ч.ч. 3-7 ст. 42 КПК України (а.с. 51-52, 38-39).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протоколу проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року, недопустимим доказом, внаслідок порушення права підозрюваного ОСОБА_2 на захист та внаслідок чинення тиску на підозрюваного під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду висловлював заперечення щодо викрадення грошових коштів у сумі 400,00 грн., зазначаючи що викрав 75,00 грн. чи 100,00 грн..

Такі твердження обвинуваченого ОСОБА_2 були спростованні під час судового розгляду показаннями потерпілої ОСОБА_7 а також відомостями зафіксованими у протоколі проведення слідчого експерименту від 16 червня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 під час слідчого експерименту надавав послідовні показання про те, яким чином була здійснена крадіжка та зазначав, що викрав у потерпілої ОСОБА_7 саме 400 грн..

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_2 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії підлягають кваліфікації за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 , маючи не погашені та не зняті судимості, повторно вчинив новий умисний злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується як особа, стосовно якої неодноразово надходили скарги про вчинення крадіжок, неодружений, непрацюючий. Згідно з досудовою доповіддю, наданою Менським районним сектором з питань пробації від 01 серпня 2017 року, надано висновок про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 30-32).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є рецидив злочинів.

З урахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст. 185 ч.2 КК України.

Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням нього обов`язку не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з часу затримання ОСОБА_2 ..

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін. Зобов`язати ОСОБА_2 не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1