Провадження № 1-кс/344/4456/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника цивільного позивача у кримінальному провадженні № 0000414 ПАТ «Перший український міжнародний банк» - ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000414 від 02.02.2017,

В С Т А Н О В И В:

Представник цивільного позивача у кримінальному провадженні № 0000414 ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000414, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи ТзОВ «Компанія Рона» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яким у ПАТ «Перший український міжнародний банк » (далі за текстом ПАТ «ПУМБ» або Банк) існують цивільно - правові відносини, на підставі укладених кредитних договір № 1.12-02 від 20 січня 2012 року, № 1.14-16 від 26 лютого 2014 року, № ЮР/1.14-17 від 26 лютого 2014 року та Генерального договору № АК/Г- LVO-52 від 25 грудня 2014 року, з додатками до них. з метою заволодіння коштами Банку, шляхом збільшення розміру кредитної лінії, без мети їх повернення, обов`язковою умовою чого є надання додаткового забезпечення у вигляді застави, залучивши громадян: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та працівників ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , шляхом вчинення уявних правочинів, передали в іпотеку фізично неіснуючі 8-м об`єктів нерухомості, а саме: торгово-складські приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (іпотечний договір № 1.12-02/ІП-7 від 11.06.2015, оціночна вартість 94 883 109,00 грн.); торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (іпотечний договір №1.12-02/ІП-6 від 21.04.2015, оціночна вартість 6 181 054,00 грн.); нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 (іпотечний договір № 1.14-16/17/1-13 від 22.08.2014, оціночна вартість 31 252 885,00 грн.); торгово-офісні приміщення за адресою: АДРЕСА_4 (іпотечний договір № АК/Г-LVO/I-1 від 25.12.2014, оціночна вартість 7 353 338,00 грн.); нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 (іпотечний договір № 1.14-16/17/1-14 від 12.09.2014, оціночна вартість 13 749 055,00 грн.); торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_6 (іпотечний договір № 1.14-16/171-16 від 29.10.2014, оціночна вартість 9 040 277,00 грн.); торгово-офісні приміщення за адресою: АДРЕСА_7 (іпотечний договір № 1.14-16/17/1-17 від 21.04.2015, оціночна вартість 12 643 616,00 грн.); торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_7 (іпотечний договір № 1.12-02/ІП-5 від 21.04.2015, оціночна вартість 5 537 860,00 грн.).

До укладання іпотечних договорів, позичальником ТзОВ «Компанія Рона» спільно з уявними іпотекодавцями, на підтвердження прав власності, до Банку було надано копії технічних паспортів на вищевказане нерухоме майно, інші необхідні для укладання договору документи.

Після підписання зазначених іпотечних договорів, представниками ТзОВ «Компанія Рона», у відповідності до умов договорів, з працівниками Банку, складались «Акти перевірки наявності та стану нерухомості», які підписувались іпотекодавцями.

В зв`язку з неповерненням кредиту та несплати процентів за користування ним, ПАТ «ПУМБ», при опрацюванні питання про можливість задоволення вимог кредитора у відповідності до Закону України «Про іпотеку», було проведено ретельну перевірку наявності та стану об`єктів нерухомості переданих в іпотеку, під час чого з`ясувалось, що вони фізично не існують, а для огляду пред`являлись будівля зі схожими технічними характеристиками, але які мають інші юридичні адреси та власників, відомості про яких є на офіційних сайтах підприємств в мережі інтернет.

Таким чином посадові особи ТзОВ «Компанія Рона», за сприяння інших осіб яким оголошено про підозру, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою, що полягає у використанні раніше встановлених з Банком взаємовідносин та надання недостовірних відомостей стосовно наявності об`єктів нерухомості, заволоділи кредитними коштами ПАТ «ПУМБ», спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 157 101 864,00 грн., позбавивши Банк можливості повернення заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотеку - нерухоме майно вартістю 157 101 864,00 грн гривень.

У даному кримінальному провадженні, за фактом фінансового шахрайства та підробку документів на об`єкти нерухомості повідомлено про підозру: ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222 КК України; ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222 КК України; ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_15 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, 4.2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_19 ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_17 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України; ОСОБА_18 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст.222, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України; ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_20 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч,2 ст. 222 КК України; ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_21 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_22 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України; ОСОБА_5 за ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 222 КК України.

01.11.2017 представником потерпілого у кримінальному провадженні - ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_3 до СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області подано позовну заяву за вихідним № КНО-14.6.1/387 від 01.11.2017 про відшкодування підозрюваними завданих злочином збитків в особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, допускається арешт майна винної особи.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обгрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частинами 8 та 10 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частина 11 ст.170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування., розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосувашія призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 належить наступне майно:

1) квартира за адресою АДРЕСА_8 , площею 65 м.кв., реєстраційний номер 101;

2) земельна ділянка за адресою Івано-Франківська обл., Тисменицький p.н., с. Черніїв, урочище Ріпак, площею 0,15 га, реєстраційний номер 258.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 ,, РНОКПП НОМЕР_2 належить наступне майно:

1) земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :15:004:018.

Представник цивільного позивача у кримінальному провадженні № 0000414 ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив задоволити.

Володільці (власники) майна в судове засідання не прибули про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

Беручи до уваги пояснення представника цивільного позивача, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клапотання вбавчається, що 01.11.2017 представником потерпілого у кримінальному провадженні - ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_3 до СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області подано позовну заяву за вихідним № КНО-14.6.1/387 від 01.11.2017 про відшкодування підозрюваними завданих злочином збитків в особливо великих розмірах.

Отже з метою забезпечення цивільного позову ПАТ «Перший український міжнародний банк» у кримінальному провадженні №0000414 від 02.02.2017 вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 :

1) квартиру за адресою: АДРЕСА_8 , площею 65 м.кв., реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

2) земельну ділянку за адресою Івано-Франківська обл., Тисменицький p.н, с. Черніїв, урочище Ріпак, площею 0,15 га, реєстраційний номер 258;

Нерухоме майно ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 :

1) земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :15:004:018.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1