У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/957/18

№ 1-кс/183/112/18

26 лютого 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.02.2018 року за № 0000482, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна. В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000482 від 15 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що 15.02.2018 року о 18.02 годині до чергової частини Павлоградського ВП надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 15.02.2018 року о 17.58 годині його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішов з дому, а саме: АДРЕСА_1 , та більше не повернувся, його місцезнаходження невідомо.

15.02.2018 року вказаний факт СВ Павлоградським ВП був внесений до ЄРДР за № 0000482 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході здійснених першочергових розшукових заходів було отримано інформацію, що безвісно зниклий ОСОБА_5 може знаходитись в м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Постановою слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.02.2018 року співробітникам Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області доручено виконати всі слідчо-розшукові дії, які можуть бути передбачені для розшуку та встановлення місцезнаходження безвісті зниклого ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування було допитано свідків, зокрема, ОСОБА_6 , який 22.02.2018 року після допиту добровільно надав слідчому СВ Новомосковського ВП для огляду свій мобільний телефон марки «Nokia Х2-02» імей № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Під час огляду вищевказаного мобільного телефону, за участю свідка ОСОБА_6 було відтворено аудіозапис бесіди ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Після огляду вказаний мобільний телефон вилучений до СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташований за адресою: вул. М.Головка, 19, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, у зв`язку з тим, що мобільний телефон має значення речового доказу, оскільки на аудіозапису зниклий ОСОБА_5 розповідає обставини, при яких відносно нього скоєно злочини.

У зв`язку з викладеним слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон, який належить свідкові ОСОБА_6 , вилучений у останнього 22.02.2018 року під час огляду.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах, доданих до клопотання, міститься копія постанови слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 22.02.2018 року про визнання речовим доказом: мобільного телефону марки «Nokia Х2-02» імей № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який було добровільно надано свідком ОСОБА_6 , який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Крім того, слідчий доводить необхідність накладення арешту на вищезазначений мобільний телефон доданими до клопотання матеріалами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.02.2018 року; копіями протоколів про допит свідків; протоколом огляду речей від 22.02.2018 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на мобільний телефон, який належить свідкові ОСОБА_6 , відповідає завданню арешту мана, визначеного ст. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Правовою підставою для арешту зазначеного в клопотанні майна є те, що зазначена в клопотанні річ відповідає вимогам, передбаченим ст. 98 КПК України. А п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При поданні слідчим клопотання до суду, слідчий ОСОБА_2 не надав слідчому судді даних про засоби зв`язку та місце мешкання власника майна ОСОБА_6 . Тому слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали слідчого судді необхідно доручити слідчому ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia Х2-02» імей № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить свідкові у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.02.2018 року за № 0000482, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , вилучений у останнього 22.02.2018 року під час проведення огляду, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Доручити слідчому Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 направити копію ухвали на адресу власника майна ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1