№566/464/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження №0000059, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2017 року та кримінальне провадження №0000112, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2017 рокувідносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянинаУкраїни, уродженця с. Мар`ївкаМагдалинівського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого сантехніком Млинівської ЦРЛ, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , приблизно на початку березня 2016 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, вирішив вчинити крадіжку металевих плит з території недіючого хлібозаводу, який розташований в АДРЕСА_2 та належав ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом та єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна задля збагачення, впродовж періоду з березня по травень 2016 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), умисно, таємно, шляхом вільного доступу з території хлібозаводу, що знаходиться в АДРЕСА_2 , викрав 237 (двісті тридцять сім) металевих плит загальною вагою 2220,69 кг, закупівельною вартістю брухту чорних металів на момент вчинення злочину 3,40 грн. за 1 кг, які переніс на територію свого домоволодіння за дресою: АДРЕСА_1 , використав на виготовлення доріжок на території власного подвір`я, а в подальшому демонтував та продав, за що отримав грошові кошти, тобто привласнив викрадене майно та розпорядився ним на свій розсуд, тим самим завдав ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 7550,35 грн.
ОСОБА_7 , весною 2016 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), на присадибній земельній ділянці власного домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , посіяв та виростив рослини снотворного маку, які в серпні цього ж року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) зірвав з грядки, висушив (виготовив), зібрав зерна маку, а 46 (сорок шість) верхівкових частин, кожна з яких має окрему головку, всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», шляхом відокремлення верхівкових частин (головок) рослин снотворного маку, умисно, незаконно, тобто без відповідної реєстрації суб`єкта господарювання, без належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, привласнив (придбав), без мети збуту.
Незаконно придбані 46 (сорок шість) верхівкових частин висушених рослин маку снотворного, які відповідно до висновку експерта №2.1-307/17 від 11.04.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - маковою соломою загальною масою 90 грам (в перерахунку на висушену речовину), ОСОБА_5 добровільно уповноваженій службовій особі правоохоронного органу не здав, а поклав їх у піч, що розташована на території подвір`я цього ж господарства, закрив її засувом, та всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» умисно, незаконно, тобто без відповідної реєстрації суб`єкта господарювання, без належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, став зберігати без мети збуту до 21 березня 2017 року.
21 березня 2017 року у ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Млинівеького районного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року території господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , слідчим виявлено, оглянуто та вилучено незаконно придбані та виготовлені ОСОБА_5 46 (сорок шість) верхівкових частин висушених рослин маку снотворного, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений маковою соломкою загальною масою 90 грам (в перерахунку на висушену речовину).
Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_9 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінальних провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_9 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю та відмовився від дачі показань, зіславшись на ст.42 КПК України, і зазначив, що під час досудового розслідування він вказував на всі обставини вчинення кримінальних правопорушень і в протоколах його допитів слідчим правильно відображено всі обставини вчинених кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років..

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185 КК України та ч.1 ст.309 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваному обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, а також досудову доповідь фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Млинівського районного відділу з питань пробації ОСОБА_11 про обвинуваченого у кримінальному провадженні вважає за можливе застосувати відносно нього міру покарання у вигляді виправних робіт.
У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про приєднання речових доказів від 21 березня 2017 року речовим доказом визнано дві металеві плити, які вилучені 21 березня 2017 року в ході обшуку господарства,в якому проживає ОСОБА_5 та відправлено на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Млинівського ВП, що підтверджується квитанцією №30-17 від 21 березня 2017 року про отримання на зберігання речових доказів.

(а. с. 58,59 кримінального провадження № 0000059)
Постановою про приєднання речових доказів від 12 квітня 2017 року речовим доказом визнано макову солому вагою 90 г (в перерахунку на висушену речовину), яка поміщена в пакет експертної служби МВС України №1975519, та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Млинівського ВП, що підтверджується квитанцією №67 від 12 квітня 2017 року про отримання на зберігання речових доказів.

(а. с. 25 кримінального провадження № 0000112)

У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
У відповідності ч.1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В ході досудового розслідування було проведено фізико-хімічну експертизу, що об`єктивно підтверджується довідкою про витрати на проведення судової фізико-хімічної експертизи від 22 березня 2017 року №2.1-307/17 в сумі 880, 40 грн.

(а.с.21 кримінального провадження № 0000112)

Таким чином, суд вважає, що з обвинувачуваного ОСОБА_9 слід стягнути процесуальні витрати в доход держави в сумі 880,40 грн. пов`язані із залученням експертів.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 не приймалось.

До Млинівського районного суду, 31 жовтня 2017 року, надійшло клопотання колективу комунального закладу «Млинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про передачу обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки колективу комунального закладу «Млинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги».

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання колективу комунального закладу «Млинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про передачу обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки колективу не підлягає до задоволення, так як у відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 47 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості і щиросердно розкаялася, може бути звільнена від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу підприємства, установи, організації за їх клопотанням на умовах, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК України) за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Згідно п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок. Також особою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України - право, а не обов`язок суду.

Як вбачається зі змісту ст. 47 КК України, суд може звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу підприємства, установи, організації за їх клопотанням, лише за умови, що обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, тобто одне правопорушення.

Як вбачається з обвинувальних актів у кримінальному провадженні №0000059, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2017 року та кримінального провадження №0000112, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2017 року, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.1 ст.309 КК України, а відтак це не надає право суду для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу, тобто, суд не може застосувати ст.47 КК України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 7 (семи) місяців виправних робіт, по місцю роботи засудженого, з відрахуванням із заробітку засудженого 15 (п`ятнадцяти) відсотків заробітку в доход держави.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309КК України, і призначити йому міру покарання у виді 6 (шести) місяців виправних робіт, по місцю роботи засудженого, з відрахуванням із заробітку засудженого 10 (десяти) відсотків заробітку в доход держави.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_13 , за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді 7 (семи) місяців виправних робіт, по місцю роботи засудженого, з відрахуванням із заробітку засудженого 15 (п`ятнадцяти) відсотків заробітку в доход держави.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_12 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:
-дві металеві плити, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівнеській області повернути потерпілій ОСОБА_4 .
-макову солому вагою 90 г (в перерахунку на висушену речовину), яка поміщена в пакет експертної служби МВС України №1975519, та передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівнеській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової фізико-хімічної експертизи 880,40 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.
Клопотання колективу комунального закладу «Млинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про передачу обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки колективу залишити без задоволення.
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1