Справа № 545/2851/17
Провадження № 1-в/545/814/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Клопотання ОСОБА_4 підтримав, про що надав відповідну заяву, прохав справу розглянути у його відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Гадяцького райсуду Полтавської області від 01.02.2016 року за ст.ст.185 ч.,185 ч.3,70 ч.1,71,72 ч.5 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ст.72 ч.5 КК України з 01.02.2016 року по 03.03.2016 року.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у БВК-16 засуджений ОСОБА_4 мав лише одну подяку датовану 29.09.2017 року, жодної догани не мав.
З наданої характеристики вбачається, що рішенням комісії ДУ «БВК №16» від 29.08.2017 року засудженому відмовлено в застосуванні ст..82,107 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_4 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1