Справа №468/789/16-к 12.12.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 грудня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Явкіне Баштанського району Миколаївської області, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: востаннє: 24.02.2011 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 18.09.2015 року по відбуттю строку покарання
- обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить вирок змінити.
Провадження № 11-кп/784/ 53/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6
Категорія: ч.2 ст.186, ч.2 ст.121 КК Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
В частині засудження за ч.2 ст. 186 КК України кримінальне провадження закрити за недоведеністю вчинення данного злочину.
Також дії ОСОБА_4 перекваліфікувати із ч.2 ст.121 КК України на ст. 124 КК України і призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті КК.
У зв`язку із зменшенням обсягу обвинувачення відповідно зменшити розмір стягнення в рахунок відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 не згоден з кваліфікацією його дій.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 та ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання:
-за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;
-за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення в період з 05.05.2016 року по день приведення вироку до виконання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто на користь ОСОБА_7 75 000 гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, на користь Баштанської центральної районної лікарні витрати понесені на лікування ОСОБА_8 в сумі 2 225 гривень 52 коп., на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення експертиз в сумі 4048 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апелянтів.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що вирок підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, що потягло за собою безпідставне засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України і неправильну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 121 КК України та призначення занадто суворого покарання і стягнення більшої суми в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Зазначає, що суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_9 , однак, на думку апелянта, до її показань необхідно віднестись критично, оскільки судом не з`ясовано, чому ОСОБА_4 був таким відвертим з нею, повідомляючи їй про вчинення злочину. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 в той час знаходився в стані дуже сильного алкогольного сп`яніння. При цьому, суд не взяв до уваги, не навів у вироку і не дав відповідної оцінки показанням свідка ОСОБА_10 , яка працює продавцем магазина «Смак».

Апелянт вважає, що факт пограбування ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_8 стороною обвинувачення не доведено.

Також апелянт не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. по ч.2 ст. 121 КК України, вважає, що його дії необхідно кваліфікувати по ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Зазначає, що потерпілий незаконно проник в квартиру ОСОБА_4 , порушивши недоторканність житла та перший наніс удар, чим спровокував бійку.

Обвинувачений ОСОБА_4 не обґрунтував свої апеляційні вимоги.

Позиції інших учасників процесу.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 прокурор Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_11 просить залишити її без задоволення.

Вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю доведена у судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, а саме показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .
Не погоджується з доводами апелянта по епізоду нанесення тяжких тілесних ушкоджень, які потягли смерть потерпілого і з його вимогами, щодо перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ст. 121 на ст. 124 КК України .

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_4 визнано винним у тому, що 04.05.2016 року близько 14.00 год., перебуваючи в парку біля магазину «Смак», розташованого по вул. Промисловій в м. Баштанка Миколаївської області, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна останнього, діючи повторно, застосувавши до ОСОБА_8 насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в нанесенні ОСОБА_4 удару кулаком в область голови ОСОБА_8 та в подальшому численної кількості ударів в тулуб останнього, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа 206» та кільце із білого металу з камінням вартістю 50 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 660 грн.

Такі дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, 04 травня 2016 року близько 22.30 години між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за місцем проживання останнього по АДРЕСА_1 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс кулаками обох рук ОСОБА_8 не менше трьох ударів в область голови, від яких останній втратив свідомість. З отриманими в результаті побиття тілесними ушкодженнями у виді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепу та субдуральної гематоми ОСОБА_8 було госпіталізовано до Баштанського ЦРЛ, де останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно висновку експерта № 1460 від 18.07.2016 року смерть ОСОБА_8 настала в результаті черепно-мозкової травми. На трупі виявлені також інші тілесні ушкодження, які утворилися прижиттєво в строк незадовго до направлення в стаціонар.

Такі дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
23.11.2017 р. до апеляційного суду надійшло спецповідомлення начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо того, що під час огляду засудженого ОСОБА_4 16.11.2017р. лікар МЧС встановив, що останній не подає ознак життя, після чого о 09 год.30 хв. 16.11.2017р. лікар викликаної бригади швидкої медичної допомоги підтвердив факт біологічної смерті ОСОБА_4 .
Також, на адресу апеляційного суду 30.11.2017 р. надійшло повідомлення начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», що ІНФОРМАЦІЯ_3 в слідчому ізоляторі м. Миколаєва помер засуджений ОСОБА_4 .
В письмовому клопотанні прокурор просить розглянути матеріали даного кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000353 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку письмового провадження.
У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Так, згідно з даними викладеними в актовому записі про смерть № 280 від 20.11.2017 року, одержаним на запит апеляційного суду з Баштанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області (№2501/15.7-4.6 від 28.11.2017р), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 30 років в м. Миколаєві.
Документ, що підтверджує факт смерті остаточне лікарське свідоцтво про смерть № 3412 від 17.11.2017р., видане Миколаївським обласним бюро СМЕ Миколаївської області.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі смерті обвинуваченого.
Крім того, статтею 417 КПК України регламентовано порядок закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції. Так, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України.
Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, вимоги апеляційних скарг захисника та обвинуваченого не підлягають розгляду по суті.
Керуючись п.5 ч.1 ст. 284, 405, 407, 417, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.09.2016 року відносно ОСОБА_4 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: