Провадження № 1-кс/200/9840/17
24 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
24 вересня 2017 року слідчий СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженого у м. Кропотніну Краснодарського краю РФ,
одруженого, має на утримання неповнолітню дитину, громадянина
України, не працює, раніше судимого, не зареєстрованого,
фактично мешкає у б. АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Підставами для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав наступне. Так, 23 вересня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який виразився у тому, що він у невстановлений слідством час та у невстановленому місці, незаконно придбав та зберігав корпус осколкової наступальної гранати марки ГРД-5, з маркуванням 116-76 із запалом марки УЗРГМ з маркуванням 16-75-УЗРГМ 583, які незаконно зберігав за місцем свого мешкання, у домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Вважає, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, і беручі до уваги це, а також те, що залишаючись на свободі може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до того висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, і тому прохає обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Ризиками, які дають підстави для застосування запобіжного заходу, вказав можливе переховування від слідства та суду, так як він раніше засуджений за вчинення злочину, а також тому, що наразі у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська розглядається по суті кримінальна справа по його обвинуваченню у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на тривалий термін; незаконний вплив на свідків та інших учасників процесу, так як він не визнає факти інкримінованого йому злочину; вчинення іншого корисливого кримінального правопорушення, тому що він не працює і засобів для існування не має. Докази вчинення ним злочину є об`єктивними, але ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року необґрунтовано та помилково відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке вилучено при тому ж обшуку, при якому вилучено і гранату, придбання та зберігання якої інкримінується ОСОБА_8 , та зазначено, що обшук проведено на два дні раніше, ніж отримано ухвалу слідчого судді цього ж суду про дозвіл на проведення обшуку.
У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав у повному обсязі. Пояснив, що місцем проведення обшуку було житло його знайомого, де разом з ним знаходилася мати знайомого, його вагітна дружина, його малолітня дитина, його теща. Обшук було проведено вранці, і гранату у приміщення підкинули працівники поліції. Як на цій гранаті могли були знайдені відбитки двох вказівних пальців його обох рук, пояснити не може, вважаючи що їх знайдення теж є фальсифікацією, тому що гранату обома руками одразу взяти неможливо. Заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що інкримінованого йому злочину не вчиняв.
Захисники теж прохали відмовити у задоволенні клопотання вважаючи, що докази вчинення ОСОБА_4 злочину є нікчемними. Пояснили, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2016 року, яка не оскаржена прокурором і є чинною на цей час, відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучено при тому ж обшуку, при якому вилучено і гранату, незаконне придбання та зберігання якої інкримінується ОСОБА_4 . Підставою для відмови вказано те, що ухвалу на проведення обшуку у домоволодіння по АДРЕСА_1 , отримано слідчим 07 вересня 2016 року, а сам обшук проведено 05 вересня 2016 року, тобто за два дні до моменту винесення слідчим суддею ухвали на проведення цього обшуку. Через незаконність проведення обшуку докази, які знайдено під час його проведення є нікчемними. Внаслідок нікчемності доказів інкримінувати ОСОБА_4 вчинення злочину не можливо. Дійсною причиною звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні іншого злочину, яке розглядається по суті Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, 23 вересня 2017 року закінчився строк його тримання під вартою, а звільнити його з під варти працівники поліції не бажають, знаходячи різні підстави для цього.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а тому, залишаючись на волі, враховуючи тяжкість злочину та те, що його раніше вже було засуджено за вчинення злочину, через те, що він не має постійного місця реєстрації та міцних соціальних зв`язків, так як його неповнолітня дитина мешкає окремо від нього, в іншому місці, існує висока вірогідність його переховування від органів досудового розслідування і незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження. Також через те, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про надання дозволу на проведення обшуку по АДРЕСА_1 датована 07 вересня 2016 року, а обшук за цією адресою, згідно з постановою прокурора, який проводив обшук, від 11 жовтня 2016 року, дійсно проведено 05 жовтня 2016 року, а не 05 вересня 2016 року, не можу погодитись із тим, що докази вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину слід визнати нікчемними.
З метою недопущення реалізації вказаних ризиків, врахувавши норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешт, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що часом та датою фактичного, до складання протоколу про затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, є 23 година 22 вересня 2016 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою визначаю 23 годину 20 листопада 2016 року.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначаю заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 128000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 128000 гривень.
Дата закінчення дії ухвали 23 година 20 листопада 2017 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1