Справа №: 398/1893/17
провадження №: 1-кп/398/435/17
ВИРОК
Іменем України
"29" листопада 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000373 від 12.05.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 12 травня 2017 року, близько 07 години 00 хвилин, будучи на території двору будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав металеву трубу, діаметром 120 мм, довжиною 227,5 см, товщина металу 4 мм, вагою 45,9 кг як таку, що є брухт чорного металу та її вартість складає 211 грн. 14 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1541 від 23.05.2017 року.

Після чого ОСОБА_6 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно ним було викрадено металеву трубу як зазначено в обвинувальному акті. Зазначив, що кається у скоєному.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора та обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, з якої вбачається, що він скоїв злочин вперше, характеризується добре, одружений, пенсіонер, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, зокрема, штраф, оскільки, на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Однак обвинувачений звернувся до суду з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та прокурор просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, так як на момент вчинення кримінального правопорушення досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, 07 вересня 2017 року чинності, є пенсіонер, бо досяг пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого 12.10.2016 року, а також враховуючи відсутність передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» перешкод для застосування амністії, обвинувачений ОСОБА_6 на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, підлягає звільненню від призначеного покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування, не застосовані.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів.

Речові докази: чотири частини металевої труби, діаметром 120 мм, загальною довжиною 227,5 см, товщина металу 4 мм, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому в користування.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА