Справа № 524/9180/17
Провадження № 1-кп/524/626/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003276 від 09.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2017 року, точного часу органами досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_4 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , таємно для оточуючих, шляхом вільного доступу, заволодів банківською карткою ПАТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_1 відкриту на ім`я потерпілої ОСОБА_5 .. Продовжуючи свої злочинні дії, 20.08.2017 року о 09 год. 49 хв. Яцик. І.С., за допомогою банкомату, розташованого по вул. Київській, б. 60 в м.Кременчуці, Полтавської області , знаючи ПІН-код від банківської картки ПАТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_1 відкритої на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , зняв грошові кошти в сумі 1 200 грн., які витратив на власні потреби, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину , які викладені в обвинувальному акті та на питання суду пояснив , що він 19.08.2017 року знаходився за адресою свого проживання , у нього в гостях знаходилась потерпіла ОСОБА_5 , яка зранку надала йому свою банківську картку та повідомляла пін - код для того , щоб він здійснив покупки у магазині .Події вчинення злочину він пам,ятає погано , так як знаходився в стані алкогольного сп,яніння , викрав картку потерпілої та зняв з банкомату по картці потерпілої 1200 грн., які витратив на власні потреби . Матеріальну шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі , у скоєному щиро кається , просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася , надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі.(а.с.13)

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка на суворому покаранні не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині, його молодий вік .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався, матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 відшкодована обвинуваченим у повному обсязі.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 грн., так як він нещодавно був звільнений із ПП "Алексіс" і його середньомісячний дохід становить 6000 грн. Також згідно ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію вищевказаного Закону , так як має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав , але обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", тому суд відповідно до вимог ст. 10 п. 8 Закону України "Про амністію у 2016 році" де зазначено,що застосування амністії не допускається , якщо обвинувачений заперечує проти цього, не може застосувати амністію відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.

Судові витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: