АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/2669/17
Провадження № 11-кп/790/1641/17 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 і , ОСОБА_3 ,

секретар - ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

у режимі відео конференції засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 644/2669/17-к за заявою засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від покарання
заапеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2017 року,

У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2017 року, клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено. Звільнено умовно-достроково на ОДИН рік СІМ місяців ВІСІМ днів від відбування покарання за вироком від 27 лютого 2014 року Червонозаводського районного суду м. Харкова та з урахуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 року, якою зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.02.2014 року по 06.05.2014 року включно, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
З цим судовим рішенням не погодився прокурор, який подав апеляційну скаргу і просить скасувати ухвалу, а клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення направити на новий розгляд в Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора та засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставою для розгляду Орджонікідзевським районним судом міста Харкова питання про умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 явилася його заява, у якій засуджений просив звільнити його, як особу, яка стала на шлях виправлення, посилався на те, що він відбув більше двох третин строку покарання, характеризується позитивно, до праці ставиться добре, вину у скоєному злочині визнав, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, задовольняючи цю заяву, виходив з того, що згідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин. Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці полягає в добросовісному ставленні до виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Особа повинна брати участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм (робота за наймом, участь у підприємництві, виконання роботи за цивільно-правовими договорами, індивідуальна праця). ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2014 року, яким його було засуджено за ст. 395 КК України до двох місяців десяти днів арешту, а на підставі ст.ст. 71, 72 КК України - остаточно призначено покарання у виді п`яти років десяти днів позбавлення волі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.02.2014 року по 06.05.2014 року включно, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі. За період перебування у виправній установі він мав два заохочення - у квітні 2013 року та лютому 2017 року за сумлінну поведінку і добросовісне ставлення до праці; 05.11.2015 року, 06.07.2016 року, 26.04.2017 на засіданні комісії ХВК (43) - засудженому відмовлене в зміні умов тримання в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії мінімального рівня безпеки; прийнято рішення про не направлення матеріалу до суду для вирішення питання про можливість застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким; про відмову у направленні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого, бо ОСОБА_6 не довів своє виправлення (а.с.а.с. 163,239). З характеристики вбачається, що ОСОБА_6 характеризується задовільно, працює слюсарем по ремонту верстатів та пресів, праця тяжка, але він добровільно виявив бажання працювати; у разі умовно-дострокового звільнення обіцяв працювати слюсарем по ремонту автомобілів, де і працював до засудження; буде проживати разом з братом, бо батьки померли; що адміністративний нагляд не порушував, а просто не знайшов спільної мови з дільничним і той пообіцяв посадити - і посадив, що важко було суперечити з міліцією. На запитання суду працівник колонії не зміг надати пояснення про те, у чому ж полягає не доведення засудженим виправлення, з посиланням на рішення комісії при колонії, вказавши, що перш за все це те, що ОСОБА_6 десять разів притягувався до кримінальної відповідальності; підтвердив, що ОСОБА_6 працює слюсарем, що ця робота нелегка, але, на думку представника виправної колонії, засуджений міг би знайти час для участі у самодіяльних організаціях; відповів, що з боку ОСОБА_6 не було випадків непідкорення вимогам працівників колонії, що до безоплатної роботи по благоустрою колонії ставиться з розумінням і відмов виконувати роботу не було. Пояснив, що станом на 29 травня 2017 року засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини покарання, а саме: ТРИ роки ТРИ м`ясця ДВА дні і залишилось до відбування покарання ОДИН рік СІМ місяців ВІСІМ днів, що перевищує встановлений мінімальний строк, зі спливом якого до особи, що відбуває покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, особу засудженого, урахував конкретні злочини, за які його було засуджено, в саму міру покарання, поведінку засудженого, за весь період відбування покарання, і дійшов правильного висновку, що процес виправлення та перевиховання ОСОБА_6 був стабільним та послідовним, а тому можливо його звільнити умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання. Посилання апелянта на відсутність заохочень не відповідають матеріалам справи. На момент апеляційного перегляду обвинувачений відбув ще пів-року покарання, і за цей період неналежної поведінки, яка б поставила під сумнів правильність висновків суду, не допустив. Колегія суддів погоджується з останніми і залишає судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 29 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10