Справа № 527/807/17
провадження № 1-кс/527/50/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року слідчий суддя - суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного в рамках розслідування кримінального провадження №000270 від 13 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
23 січня 2017 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного в рамках розслідування кримінального провадження №000270 від 13.04. 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання заявник вказала, що ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 18.04.2017 накладено арешт на майно вилучене 13.04.2017 року під час огляду місця події лісопосадки поряд з полем №5 ТОВ АФ «Мічуріна», поблизу с. Кордубанове Глобинського району, а саме: на вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 53б, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить жительці АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , та перебуває в користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , шляхом заборони власнику та володільцю автомобіля користуватися ним із залишенням автомобіля на майданчику тимчасового тримання автомобілів Глобинського відділу поліції, та шляхом заборони відчуження автомобіля власником чи іншими особами на підставі його довіреності.

З 18.04.2017 року по теперішній час у кримінальному провадженні №000270 від 13 квітня 2017 року, підозра у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України нікому не оголошена. Із часу накладення арешту пройшов значний проміжок часу за який можливо було провести всі необхідні слідчі дії із належним їй на праві власності автомобілем. Крім цього, їй не було відомо про незаконне використання даного автомобіля ОСОБА_3 , тому згідно припису п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України автомобіль не підлягатиме спеціальній конфіскації, а підлягатиме поверненню власникові. Вона вважає, що порушується її законне конституційне право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, так як потреба у застосуванні арешту вантажного автомобіля ГАЗ-САЗ 536, д.н.з. НОМЕР_1 , відпала.

Посилаючись на викладене, заявник прохала скасувати арешт, накладений ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 18.04.2017 року на її майно - вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 536, державний номерний знак НОМЕР_1 ; зобов`язати слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 повернути названий автомобіль їй, як власнику.

У судове засідання заявник ОСОБА_2 , слідчий в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №000270 ОСОБА_5 , не з`явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Направили до суду заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження №000270 дійшла висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ухвалі слідчого судді від 18.04.2017 року, справа № 527/807/17, провадження 1-кс/527/249/17 зазначено, що 12.04.2017 року близько 23:00 год. поблизу поля №5 ТОВ АФ «Мічуріна», в лісопосадці, неподалік с. Кордубанове Глобинського району Полтавської області, працівником ТОВ «Сокіл Полтавщини» було виявлено спиляне дерево, діаметр пенька 94 см, та поряд невідомих осіб, які завантажували пиляні дрова до вантажного автомобіля ГАЗ-САЗ 53б, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи незаконно спиляли дерево, розпиляли його на частини та завантажували до вантажного автомобіля ГАЗ-САЗ 53б, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , жительці АДРЕСА_1 та перебуває в користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 .

13.04.2017 року під час огляду місця подіїпоблизу поля №5 ТОВ АФ «Мічуріна», в лісопосадці, неподалік с. Кордубанове поряд із спиляним деревом виявлено вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 53б, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились пиляні дрова. Даний автомобіль разом з пиляними дровами було вилучено до Глобинського ВП.

13.04.2017 року вилучений під час огляду місця події вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 53б, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно постанови слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_4 , визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на зберігання до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
Слідчий суддя при накладенні арешту на автомобіль належний ОСОБА_2 , виходила з того, що у кримінальному провадженні №000270, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2017 року, є достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. Вищевказане майно є доказом та засобом вчинення кримінального правопорушення, має на собі його сліди ( у виді частин спиляного дерева), тобто відповідає критерію, зазначеному у п.1 ч.2 ст. 167 КПК та підлягатиме дослідженню в рамках кримінального провадження ( огляду вантажу за участю спеціаліста з метою визначення шкоди довкіллю чи матеріального збитку та ін.), тому незастосування арешту може призвести до приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження автомобіля, як речового доказу .
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч.3 цієї ж статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
За приписом п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

П.4 ч.1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Слідчим суддею встановлено, що вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 53б, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , перебував у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він був вилучений 13.04.2017 року та набув статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 13.04.2017 року, був поміщений і в даний час зберігається на майданчику тимчасового тримання автомобілів Глобинського відділу поліції.
Ухвалою слідчого судді від 18 квітня 2017 року на вказаний автомобіль накладено арешт. З того часу минуло більше 9 місяців, але підозра жодній особі не оголошена. Названого часу було достатньо для необхідного документування та дослідження автомобіля, як засобу вчинення злочину та речового доказу, для оголошення підозри.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. . Право приватної власності є непорушним.

У практиці Європейського суду з прав людини напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм (quality of the law is requiring that it be accessible to the persons concerned, precise and foreseeable in its application). Тлумачення та застосування національного законодавства прерогатива національних органів, але спосіб, у який це тлумачення і застосування відбувається, повинен призводити до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики ЄСПЛ.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain margin of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).
Практика ЄСПЛ є джерелом національного права, тому слідчий суддя використовує її з метою вирішення клопотання. Арешт на майно ОСОБА_2 було накладено законно, відповідно до норм КПК України, оскільки існувала обґрунтована підозра про те, з використанням її автомобіля, як засобу, було вчинено кримінальне правопорушення. В даний час інтереси досудового слідства, яке триває невиправдано довго, суперечать інтересам власника майна.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що арешт майна в конкретному випадку на даний час не є пропорційним цілям досудового розслідування, а тому, з метою недопущення порушення прав власника майна, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 170- 175, 372 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.
Скасувати арешт майна, вилученого 13.04.2017 року під час огляду місця події лісопосадки поряд з полем №5 ТОВ АФ «Мічуріна», поблизу с. Кордубанове Глобинського району, а саме: арешт вантажного автомобіля ГАЗ-САЗ 53б, державний номерний знак НОМЕР_1 , належного на праві власності жительці АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Зобов`язати ст. слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 повернути названий автомобіль ОСОБА_2 , як власнику.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1