н/п 1-кс/640/9285/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
перекладача - ОСОБА_5 ,

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.11.2017 на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка» митного посту «Щербаківка» Харківської митниці ДФС України під час здійснення митного контролю автомобіля марки «Mercedes Benz» моделі «Vito» з держ. № НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перевозив наступних пасажирів: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , через митний кордон України в напрямку «виїзд з України», під час огляду салону службовий собака «Арчі» спрацював на сумку, що знаходилася у багажному відділенні автомобіля, яку взяв у якості передачі власник автомобіля гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невідомого в м. Запоріжжя. У сумці серед ласощів знаходились чотири коробки з під печива «Харківський сувенір» з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, приблизна вага (брутто) 2,9 кг.
Вищевказана речовина переміщувалась через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з використанням способу, що ускладнює виявлення предметів.
За результатами проведення огляду місця події від 15.11.2017 на МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка» у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 . Як зазначено слідчим, він відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може свідчити про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину.
16.11.2017 вищевказані речі та предмети, вилучені в ході огляду місця події, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, вилучення вказаного предмету безпосередньо у ОСОБА_4 , є конкретним фактом, підтверджуючим право власності на нього.
З метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні вилучене під час огляду місця події майно, що належить гр. ОСОБА_12 .
При розгляді клопотання у судовому засіданні прокурор його підтримав.
ОСОБА_13 , власник майна, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучений у нього мобільний телефон, оскільки він йому потрібен для власного використання, запропонувавши органу досудового слідства скопіювати інформацію, що їм необхідна, та повернути його йому.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 15.11.2017 року огляду місця події на виявленому та вилученому майні у вигляді мобільного телефону «Samsung», imei: НОМЕР_1 , з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 15.11.2017 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .Гаджиєва мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 .
Місцем зберігання вилученого предмету визначити УСБУ в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1