Справа № 351/2101/17
Провадження № 1-кп/351/139/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

представника сектору пробації - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним, засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зазначене правопорушення ОСОБА_4 вчинив за наступних обставин:

09.06.2017р., близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с.Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг «с.Тулуків-с.Келихів Снятинського району» та «Стрий-Чернівці», здійснював виїзд із другорядної дороги на дорогу державного значення Н-10 сполученням Стрий-Чернівці-Мамалига. Крім водія ОСОБА_4 у салоні автомобіля «ВАЗ 2106» знаходились пасажири ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей час до вказаного перехрестя, автодорогою «Стрий Чернівці», що є головною по відношенні до автодороги «Тулуків Келихів», наближався автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 . Водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи намір перетнути перехрестя нерівнозначних доріг, виїхав з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі прямо та допустив з ним зіткнення.

Згідно висновку експерта від 21.08.2017 на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у стані часткової відмови. Несправності робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникли до настання ДТП, носить експлуатаційний характер, являються наслідком порушеннями правил експлуатації транспортного засобу, а тому водій мав можливість їх виявити при виїзді з гаражу по значно погіршених гальмівних властивостях транспортного засобу.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені ПКМУ №1306 від 10.10.2001 із змінами відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 11 від 11.02.2013, № 136 від 06.03.2013, № 162 від 04.06.2014, № 490 від 17.09.2014, а саме:

- п. 2.3 «а», в якому вказано, що перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

- п. 2.3. «б», згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- 10.1., який передбачає, що перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 16.11, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням відломків, крововиливу чола справа, які утворились від дії тупих-твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному обстеженою і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, подав до суду заяву в якій просив звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016р.», оскільки він досяг пенсійного віку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, просила суворо його не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Проаналізувавши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доведена повністю і його злочинні діяння слід кваліфікувати як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, пенсійний вік обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до висновку органу пробації ОСОБА_4 пенсіонер, у віці 75 років вперше притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину вчиненого з необережності, згідно довідок Снятинської ЦРЛ на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, користується повагою односельчан, громадський порядок не порушував, скарг на його поведінку не було.

При обранні міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне та достатнє призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч.1 ст. 286КК України у виді штрафу.

Клопотання обвинуваченого про звільнення його від покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Пенсійного посвідчення НОМЕР_3 є пенсіонером.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалася.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені.

Згідно вимог ч.1 ст.124 КПК України із обвинуваченого слід стягнути у користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1978,30 грн.

Долю речових доказів визначити згідно виог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371,373, 374 КПК України, п. «ґ» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400,00 грн..

На підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1978,30 грн. витрат на залучення експертів.

Речові докази: транспортний засіб «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_2 які передані власникам на відповідальне зберігання повернути власникам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1