Справа № 573/2367/17
Провадження №1-кп/573/225/17
В И Р О К
іменем України

27 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10 листопада 2017 року за № 0000641 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірменина, громадянина України, уродженця с. Ярумджа Мардакертського району республіка Вірменія, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, пенсіонера, одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09 листопада 2017 року близько 14.00 години у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме кукурудзи з поля АДРЕСА_2 , яке перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «АФ СТЕП».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 близько 14.00 години того ж дня, попередньо взявши з собою дванадцять синтетичних мішків, прибув на поле № 158, на якому росла кукурудза.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, почав ламати качани кукурудзи та складати їх у принесені з собою мішки. Загальна вартість зірваної кукурудзи у початках складає 1 626 шт., загальною масою лущеного зерна кукурудзи 406,5 кг.

Далі ОСОБА_4 близько 18.00 години, наповнені мішки кукурудзи залишив на полі, а сам пішов до дому, попросивши свого сина ОСОБА_6 запрягти кобилу та перевести кукурудзу з поля. При цьому, він не повідомив сина про свої злочинні наміри, спрямовані на крадіжку кукурудзи.

Прибувши на поле № 158 та погрузивши 12 мішків з кукурудзою на підводу, ОСОБА_4 та його син ОСОБА_6 , який не знав, що вчиняє злочин, були виявлені працівниками охорони ТОВ «Авіас Агро», яке згідно договору надає ТОВ «АФ СТЕП» охоронні послуги, які завадили ОСОБА_4 довести свій злочинний намір до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 викрадене майно не зміг використати в своїх корисних цілях з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «АФ СТЕП» станом на 09 листопада 2017 року загальна вартість викраденого ОСОБА_4 майна, а саме: 1 626 шт. початків качанів кукурудзи складає 1 829 грн. 25 коп.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема показав, що 09 листопада 2017 року в обідній час близько 14.00 години, перебуваючи вдома за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме кукурудзи з поля, розташованого в с. Ободи. Він взяв із собою 12 синтетичних мішків, прибув на поле, де росла кукурудза. Він почав ламати качани кукурудзи та складати їх у принесені з собою мішки, а коли всі мішки були наповнені кукурудзою, залишив їх на полі, а сам пішов до дому та попросив свого сина ОСОБА_6 запрягти кобилу та перевести кукурудзу з поля, хоча сину не повідомив про те, що вчиняє крадіжку. Прибувши на поле, вони завантажили на підводу мішки із кукурудзою, але не встигли забрати з поля, оскільки були помічені та затримані працівниками охорони, які вилучили викрадене майно. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, але від якого тяжких наслідків не настало.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, задовільно характеризується за місцем проживання, пенсіонер .

Крім того, представник потерпілого ТОВ «АФ СТЕП» - ОСОБА_7 претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, про що надав письмову заяву (а. с. 19 ).

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням винної особи, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: гужову повозку з конем, що знаходяться під розпискою в ОСОБА_6 необхідно залишити йому як власнику, 12 мішків з кукурудзою у кількості 1 626 качанів, які передані під зберігальну розписку ТОВ «АФ СТЕП» - залишити останнім як власникам (а. с. 28-30).

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: гужову повозку з конем, що знаходяться під розпискою в ОСОБА_6 залишити останньому; 12 мішків з кукурудзою у кількості 1 626 качанів, які передані під зберігальну розписку ТОВ «АФ СТЕП» - залишити їм як власникам.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя