Справа №591/7077/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/740/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 591/7077/16-к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 9-В класу КУ ЗОШ №27, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 , в якій вона просить вирок суду змінити у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність; у вступній частині вироку вказати номер кримінального провадження 0004576; виключити з резолютивної частині вироку посилання суду на періодичність, з якою обвинувачений ОСОБА_7 повинен з`являтися для реєстрації до уповноваженої особи органу пробації; в частині вирішення судових витрат та речового доказу вирок суду відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.ст.104, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік та зобов`язано два рази на місяць з`являтися для реєстрації до уповноваженої особи з питань пробації по територіальності за місцем свого мешкання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця мешкання, роботи чи навчання.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 263,88 грн., а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_7 заробітку або майна достатнього для відшкодування вказаних витрат, стягнути їх з його батька ОСОБА_10 .

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеності його вини за ч.1 ст.185 КК України, вказує, що суд неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність. Зокрема, зазначає, що суд, покладаючи на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, безпідставно в резолютивній частині вироку встановив його періодичність, а саме два рази на місяць, що, на думку прокурора, є функцією працівників інспекції щодо контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Зауважує також, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.374 КПК України не вказав у вступній частині вироку номер даного кримінального провадження.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 19 жовтня 2016 року, близько 18-30 год., знаходячись на футбольному майданчику КУ ЗОШ № 27, розташованому по вул. Охтирській, 33, в м. Суми, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, викрав з куртки ОСОБА_11 , яка висіла на паркані футбольного майданчику, мобільний телефон марки «Lenovo А 1000», сім-карту оператора «МТС», які належали його матері ОСОБА_12 , чим завдав матеріального збитку на загальну суму 1147 грн.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та всебічно, повно й неупереджено досліджених доказах, наведених у вироку суду та апелянтом не оспорюється, як не оспорюється і кваліфікація його дій, а тому в цій частині вирок суду колегією суддів не перевіряється.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в частині того, що суд першої інстанції, встановивши обвинуваченому ОСОБА_7 певну періодичність явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, колегія суддів дійшла висновку про їх обґрунтованість з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.1 ст.13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує, зокрема здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років.

Положеннями п.2.7 розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань МВС України від 19.12.2003 р. за №270/1560, передбачено, що працівники інспекції щодо контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років установлюють періодичність, дні проведення реєстрації засуджених осіб та проводять реєстрацію таких осіб.

Отже, покладаючи на обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України обов`язки, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень, встановивши періодичність явки (два рази на місяць) для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки така періодичність встановлюється органом виконання покарань.

Тому, із вироку суду слід виключити посилання суду на конкретну періодичність явки обвинуваченого ОСОБА_7 до уповноваженого органу з питань пробації, задовольнивши в цій частині апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо порушення судом вимог ст.374 КПК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки апеляційна скарга прокурора містить вимоги щодо зазначення у вступній частині вироку номеру, за яким кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.408 КПК України апеляційний суд змінює вирок суду, окрім іншого, в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при ухваленні вироку, в частині встановлення обвинуваченому ОСОБА_7 періодичності явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни судового рішення та часткового задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині умов звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на обов`язок обвинуваченого ОСОБА_7 два рази на місяць з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 таким, на якого відповідно до ст.76 КК України покладено обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.