АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1371/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №641/583/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, українець,
не працюючий, не одружений, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 , раніше не
судимий, -
засуджений за ч.2 ст.342 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, за ч.2 ст.345 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, за ч.2 ст.345 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вироком встановлено, що 21 січня 2017 року, в період часу з 23 години 28 хвилин по 23 годину 55 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №12 по пр.Льва Ландау у м.Харкові, ігноруючи законні вимоги працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зупинитися та надати пояснення по суті спричинення тілесних ушкоджень, не зупинився, почав поводитись агресивно та виражатися нецензурною лайкою. На повторні неодноразові вимоги працівників поліції про негайну зупинку, ОСОБА_7 , демонструючи свою зневагу до працівників правоохоронних органів, почав вчиняти активний фізичний опір, який тривалий час не зупинявся та виразився у неодноразовому відштовхуванні обома руками від себе ОСОБА_9 , хватанні його за формений одяг, що супроводжувалось нецензурною лайкою. При спробі ОСОБА_9 застосувати відносно ОСОБА_7 засоби фізичного впливу, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу та перебуває під час виконання службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, продовжив вчиняти фізичний опір, вириваючись та відштовхуючи ОСОБА_9 обома руками, хватаючи за формовий одяг. Дії ОСОБА_7 були припинені після прибуття додаткового наряду поліції та застосування наручників.
Крім того, не бажаючи підкорюватися законним вимогам працівника правоохоронного органу, продовжуючи вчиняти активний фізичний опір, ОСОБА_7 , 21 січня 2017 року, в період часу з 23 години 30 хвилин по 23 годину 55 хвилин, перебуваючи біля будинку №12 по пр.Льва Ландау у м.Харкові, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу та перебуває під час виконання службових обов`язків, вкусив ОСОБА_9 за праву руку, в результаті чого ОСОБА_9 отримав забиті рани на правій руці, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити, виключити посилання на покладенні на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що у суду не було підстав для покладання на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, оскільки він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочини середньої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які він посилається в апеляційній скарзі, із яких вбачається, що він раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання, відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього обов`язки, та вважає, що за таких обставин покарання, що призначено обвинуваченому є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про виключення із вироку суду посилання про покладання на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, то вони є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених ч.1, 2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Таким чином, покладання зазначених обов`язків на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, носять імперативний характер, а тому суд прийняв законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: