Номер провадження: 11-кп/785/1347/17
Номер справи місцевого суду: 505/3757/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_9 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №80001006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст. 190 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, -

встановив:
03.10.2017 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали кримінального провадження №80001006, внесеному до ЄРДР 08.07.2014 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст. 190 КК України.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2017 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків через невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Суд мотивував своє рішення невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме: обвинуваченому ОСОБА_8 слідчим було вручено копію обвинувального акту, який знаходиться в матеріалах справи та в якій відсутні дата складання та дата затвердження обвинувального акту, відсутній підпис прокурора, який його затверджував; в кінці обвинувального акту відсутній підпис слідчого ОСОБА_11 , який його складав та підпис прокурора ОСОБА_12 . Крім того, в порушення вимог ст. 109 КПК України, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_8 вказано короткий виклад показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , підозрюваного ОСОБА_8 , що не передбачено ст.109 КПК України. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам ст. 109 та ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог КПК України, просить її скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що в порушення вимог ст.ст.314, 315, 338 КПК України, суд розглянув не обвинувальний акт від 19.09.2016 року, відповідно до якого обвинуваченому ОСОБА_8 висунуто нове обвинувачення, а посилався на невідповідність вимогам кримінального процесуального Закону копії обвинувального акту, врученої обвинуваченому ОСОБА_8 , що не відповідає вимогам КПК України. Прокурор зазначав, що зазначені в ухвалі суду підстави для повернення обвинувального акту прокурору є надуманими та такими, що не відповідають вимогам КПК України. Так, в обвинувальному акті від 28.08.2014 року зазначено дату та місце складання обвинувального акту, підписано вказаний акт слідчим та прокурором. Крім того, разом з обвинувальним актом на адресу суду направлена розписка про вручення обвинуваченому ОСОБА_8 відповідної копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ст.293 КПК України, що під час підготовчого судового засідання підтвердив ОСОБА_8 . Разом з тим, прокурор вказує, що 19.09.2016 року державним обвинувачем у вказаному кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_15 , за погодженням з першим заступником керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_16 , виготовлено новий обвинувальний акт, відповідно до якого висунуто нове обвинувачення, а тому попередній обвинувальний акт не є чинним.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт від 19.09.2016 року в повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому підстав для його повернення прокурору відсутні.

20.12.2017 року до апеляційного суду Одеської області надійшли заперечення ОСОБА_8 , в яких він зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 109, 291 КПК України, йому була вручена копія обвинувального акту, не затверджена прокурором, до якої не був долучений реєстр матеріалів досудового розслідування. Слідчий пояснив, що потрібно формально поставити підписи, що ці дії ніякого значення не мають. Також ОСОБА_8 в своїх запереченнях зазначив, що обвинувальний акт, який йому вручив слідчий, та обвинувальний акт, вручений прокурором під час судового слідства відрізняються тільки технічним оформленням та підписом заступника керівника Котовської місцевої прокуратури, а тому просив апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури залишити без задоволення, ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2017 року, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги частково, вважає необхідним виключити із мотивувальної частини ухвали суду абзаци 13 та 14, оскільки обвинувальний акт має підписи та відповідні реквізити, а в решті ухвалу залишити без змін; захисника адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши обвинувальний акт та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

В ході апеляційного розгляду прокурор не підтримав апеляційну скаргу, а просив лише виключити посилання суду на те, що обвинувальний акт, який вручений обвинуваченому, не містить дати складання і затвердження, підпису прокурора, який його затвердив та підпису слідчого який його склав. Вважає, що оскільки обвинувальний акт, який надійшов до суду містить всі вказані реквізити, тому підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали суду посилання на їх відсутність як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

В іншій частині прокурор вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, так як оформлені в такий спосіб додатки до обвинувального акту - реєстру, в майбутньому будуть давати підстави для сумніву в об`єктивності і неупередженості суду та скасуванню рішення суду.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується із цими доводами прокурора, а тому вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу, виключити із мотивувальної частини ухвали суду абзаци 13 та 14, а в решті ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 428, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №80001006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст. 190 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали абзаци 13 та 14.

В решті ухвалу залишити без змін

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4