Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/181/18
провадження № 1-кп/624/31/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 12 квітня 2018 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка кримінальне провадження № 0000020 від 10.01.2018 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Велике Вербче Сарненського району Рівненської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючий, не одружений, освіта середня спеціальна, раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 близько 14:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території ПП «Агропрогрес», що знаходиться на території Кегичівського району Харківської області, а саме в приміщенні молочно-товарного комплексу №4, діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, під час сварки, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, що склалися між ними, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив дерев`яну палку та тримаючи її обома руками, умисно наніс кінцем даної палки один прямий удар в область правого ока ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 рвані рани верхньої і нижньої повіки з дефектом реберного краю правого ока, розрив кон`юнктиви, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні за новим обвинуваченням визнав себе винним в повному обсязі та показав, що 05.01.2018 року близько 14:00 години він, перебуваючи на території ПП «Агропрогрес», що знаходиться на території Кегичівського району Харківської області, а саме в приміщенні молочно-товарного комплексу №4 під час сварки, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з потерпілим, схопив дерев`яну палку та тримаючи її обома руками, умисно наніс кінцем даної палки один удар в область правого ока ОСОБА_5 , чим причинив останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості. До цієї події, потерпілий постійно приходив на його робоче місце та після його уходу він помічав неполадки в системі, що приводило до збитків, зокрема, із-за підключення потерпілим шлангу для відводу молока до каналізації замість підключення шлангу до молочної бочки. Він поведінку потерпілого оцінює як знущання над ним. В обов`язки потерпілого не входило здійснення контролю над його роботою, оскільки перед початком своєї роботи він проходив навчання у літньому таборі. Заперечує проти заподіяння ним потерпілому будь яких інших ушкоджень. Вважає, що перелом ребра потерпілий міг отримати під час коли потерпілий вибігав з приміщення та лівим боком вдарився о металопластикові двері. Щиро кається у вчиненому, вибачився перед потерпілим. За наявності матеріальної можливості відшкодує збитки, заподіяні потерпілому.

Показання обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені даним вироком та підтверджуються показаннями потерпілого в судовому засіданні в частині спричинення останньому тілесних ушкоджень в область ока.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав нове обвинувачення (а.с.44), та показав, що дійсно контролював роботу обвинуваченого у зв`язку з тим, що на нього були покладені такі обов`язки директором ПП «Агропрогрес» та завідуючим фермою. Наказ про покладення на нього таких обов`язків він не бачив. Він як і ОСОБА_4 працює оператором холодильної установки в приватному підприємстві «Агропрогрес», на нього як на матеріально відповідальну особу не покладалася відповідальність за збереження матеріальних цінностей на робочому місці обвинуваченого. Він обвинуваченого не бив. Обвинувачений наніс йому удар в область правого ока, після чого гострота зору травмованого ока погіршилась. Обвинувачений наніс ще два удари в область голови та грудини. В лікарні він відмовився від виклику поліції, у зв`язку з намаганням якнайшвидше отримати медичну допомогу через нестерпну біль в області ока. Групу інвалідності йому не призначили. Він підтримує обвинувачення та погоджується з правовою кваліфікацією за ч 1 ст. 122 КК України. Дошку, якою обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження, знайшли на дворі, яку кинув обвинувачений, здоганяючи його для нанесення йому тілесних ушкоджень. Питання щодо призначення обвинуваченому покарання передав на розгляд суду, та зазначив, покарання повинно бути достатнім, щоб обвинувачений подумав, що накоїв.

Показання потерпілого ОСОБА_5 щодо заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень правого ока, які узгоджуються з письмовими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені даним вироком, суд визнає належним, допустимим доказом вини обвинуваченого, які прямо підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінально- процесуальним кодексом України.

Показання потерпілого ОСОБА_5 щодо нанесення йому обвинуваченим ударів в область голови спростовуються висновком експерта № 39-КР/18 від 30.01.2018 року, відповідно до якого у потерпілого ніяких тілесних ушкоджень в області голови не виявлено ( а.с.59-61)

Показання потерпілого ОСОБА_5 щодо нанесення йому обвинуваченим ударів в область грудної клетини спростовуються показаннями обвинуваченого. Висновок експерта щодо виявлення у потерпілого закритого перелому 4 ребра, яке могло виникнути можливо в час, вказаний освідуваним, не спростовують показання обвинуваченого та не підтверджують показання потерпілого щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень в області грудини саме обвинуваченим, оскільки відповідно до Досліджувальної частини зазначеного Висновку: перелом 4 ребра зліва був виявлен у потерпілого 31.01.2018 року згідно рентгенограми лівої половини грудної клітини потерпілого.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з висновком експерта № 39-КР/18 від 30.01.2018 року, який провів судово-медичну експертизу громадянина ОСОБА_5 : «у громадянина ОСОБА_5 встановлено діагноз: рвані рани верхньої і нижньої повіки з дефектом реберного краю правого ока, розрив кон`юнктиви, підозра на субконьюктивальний разрив склери правого ока. При судово-медичної експертизі виявлено: синець та після операційні рубці правого ока, закритий перелом 4-го лівого ребра. Вказані ушкодження могли виникнути від прямої травматичної дії тупих твердих предметів, та могли виникнути можливо в час, вказаних освідуваним. Вказані ушкодження відносяться до категорії середніх, спричинивши тривалий розлад здоров`я (а.с.59-61).

Згідно консультативного висновку№25268 від 28.02.2018 року, наданого потерпілим, встановлен діагноз: постравматичний птоз, мідріаз, рубцові зміни вік.(а.с.80) .

Вище зазначений висновок експертата та консультативний висновок №25268 від 28.02.2018 року, суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, які прямо підтверджують спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень в область ока, а висновок експерта встановлює тяжкість спричинених тілесних ушкоджень - середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Письмові докази підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та є таими, що отримані у порядку, встановленому Кримінально- процесуальним кодексом України.

Сторони кримінального провадження відмовилися від призначення додаткової судово-медичної експертизи.

Суд, розглядаючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим за ч.1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Суд при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого: ОСОБА_4 за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.54); раніше не судимий (а.с.53); на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога Кегичівської ЦРЛ не перебуває (а.с.48,49); на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога Сарненської ЦРЛ не перебуває (а.с.57,58); не одружений, тимчасово не працює, за висновками досудової доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк (а.с.62-66).

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, призначити покарання у виді обмеження волі в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Враховуючи, що ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро розкаявся у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, яке не потягло тяжких наслідків, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки за місцем свого проживання: перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 , на утриманні якої знаходиться дочка- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.64), суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та застосовує ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Суд, відповідно до ч.6 ст.100 КПК України, вважає за необхідне прийняти наступне рішення щодо речових доказів: дерев`яну палицю, якою було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 , що визнана речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 10.01.2018 року (а.с.46) та передана на зберігання до кімнати речових доказів Кегичівського ВП згідно талона квитанції №812 (а.с.49) знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Речові докази: дерев`яну палицю, якою було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 , що визнана речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 10.01.2018 року та передана на зберігання до кімнати речових доказів Кегичівського ВП згідно талона квитанції №812 знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1