Провадження № 1-кс/734/26/18 Справа № 734/57/18
У х в а л а

іменем України

11 січня 2018 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту по кримінальному провадженню № 0000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивоване тим, що 05.01.2018 близько 22 год. 00 хв. у сел. Козелець по вулиці Незалежності біля будинку №5 громадянин ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ) керуючи автомобілем марки «BMW 330 XI», р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода громадянина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ). Якого від отриманих тілесних ушкоджень каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до Козелецької ЦРЛ.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 06.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

05.01.2018 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «BMW 330 XI», р.н. НОМЕР_1 було вилучено.

Відповідно витягу з інформаційної системи «НАІС» власником автомобіля «BMW 330 XI», р.н. НОМЕР_1 є громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 09.01.2018 вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Вилучений 05.01.2018 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «BMW 330 XI», р.н. НОМЕР_1 має значення речових доказів по кримінальному провадженню № 0000021, оскільки містять на собі сліди кримінального правопорушення, а тому для встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення експертних досліджень необхідно накласти арешт з метою тимчасового позбавлення власника (користувача) права на відчуження розпорядження та користування вищевказаними речами.

ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про накладання арешту.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та в обґрунтування послалися на доводи наведені в клопотанні.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, а саме автомобіля «BMW 330 XI», р.н. НОМЕР_1 , який належить громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 . та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя:-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 05.01.2017 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме:

-автомобіля «BMW 330 XI», р.н. НОМЕР_1 , який належить громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 . та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1