У Х В А Л А
06 жовтня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петровська Гута, Лисянського району, Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , начальника управління матеріально-технічного забезпечення Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових №0000101 від 26.08.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 березня 2017 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника управління матеріально-технічного забезпечення Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі Управління).
Крім того, 31 травня 2017 року ОСОБА_7 призначено на посаду головного спеціалісту відділу речового та продовольчого забезпечення Управління.
Згідно ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно ст. 3 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» правовою основою діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України є Конституція України, закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти Міністерства юстиції України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу», основними обов`язками державних службовців є забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції згідно положень Конституції та інших актів законодавства України; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина.
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 цього Закону.
19 квітня 2017 року наказом №106/ОД Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України затверджено положення про управління матеріально-технічним забезпеченням Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідно п. 2.2. основними завданнями якого визначено організація своєчасного і повного забезпечення державних установ ресурсами для потреб особового складу та осіб, які тримаються в підпорядкованих державних установах Південного міжрегіонального управління.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , будучи керівниками структурних підрозділів органу виконавчої влади, відповідно до ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади, а також постійно обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

В силу наявного досвіду роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , достовірно знали та розуміли, що Законом України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та їм заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 вказаного Закону.

Проте, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, вчинили корупційний злочин за наступних обставин.

Фізична особа підприємець ОСОБА_8 здійснює свою підприємницьку діяльність у сфері неспеціалізованої оптової торгівлі, на зайняття якої уповноважила чоловіка своєї дочки громадянина ОСОБА_9 представляти її інтереси, у тому числі вести перемовини щодо укладення договорів від імені ОСОБА_8 на підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності.

В один з днів червня 2017 року, більш точний час досудовим слідством наразі не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 висунули ОСОБА_9 вимогу про надання неправомірної вигоди у розмірі половини від отриманого ним прибутку за кожний договір купівлі-продажу продуктів харчування укладений з ФОП « ОСОБА_10 », а також за подальше укладення відповідних договорів поставки харчування у майбутньому саме з ФОП « ОСОБА_10 ». Тоді ж, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пригрозили, використовуючи своє службове становище, надані повноваження та владу, вчинити дії щодо розірвання усіх договорів з ФОП « ОСОБА_10 », у разі невиконання ОСОБА_9 вказаних протиправних вимог.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 умисно створили умови, за яких ОСОБА_9 вимушений задовольнити їх протиправні вимоги та надавати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Так, 26 вересня 2017 року близько 10-ї години в буфеті держаної установи «Одеська установа виконання покарань №51» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , одержав від ОСОБА_9 першу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 400 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 26 вересня 2017 року складало 10 524 грн.) за вчинення та не вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наведених вище дій з використанням наданої ним влади та службового становища.

5 жовтня 2017 року близько 12-ї години в службовому кабінеті № 05 Управління за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , одержав від ОСОБА_9 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 5 тисяч гривень та 100 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 5 жовтня 2017 року складало 2 680 грн.) за вчинення та не вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наведених вище дій з використанням наданої ним влади та службового становища.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , будучи службовими особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, вимагали та одержали від ОСОБА_9 у два прийоми 26.09.2017 та 05.10.2017 неправомірну вигоду загальною сумою 5 тисяч гривень та 500 доларів США (що за курсом НБУ становить 13 204 гривень) за не перешкоджання підприємницькій діяльності останнього щодо поставки продуктів харчування та укладання відповідних договорів поставки у майбутньому, тобто за вчинення та не вчинення в інтересах ОСОБА_9 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої ОСОБА_4 та ОСОБА_7 влади та службового становища, поєднане з вимагання цієї неправомірної вигоди.

5 жовтня 2017 року ОСОБА_4 було затримано працівниками військової Південного регіону України в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність припинено.

06 жовтня 2017 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди у великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_12 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом огляду мобільного телефону від 05.10.2017 протоколом обшуку транспортного засобу, протоколом добровільної видачі грошових коштів, що використовуються та протоколом огляду та вручення грошових коштів, що використовується під час проведення слідчих дій від 26.09.2017, протоколом добровільної видачі грошових коштів, що використовуються та протоколом огляду та вручення грошових коштів, що використовується під час проведення слідчих дій від 05.10.2017, протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

У зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний може тиснути на свідків, знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей чи документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не обґрунтовані, пред`явлена ОСОБА_16 підозра є необґрунтованою, підсудний хворіє рядом захворювань, позитивно характеризується за місцем роботи.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, не одружений, тому є ризики того, що підозрюваний може тиснути на свідків, знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей чи документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його винним, покарання у вигляді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, а саме що він не одружений, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, вказаним у клопотанні.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом огляду мобільного телефону від 05.10.2017 року, протоколом обшуку транспортного засобу, протоколом добровільної видачі грошових коштів, що використовуються та протоколом огляду та вручення грошових коштів, що використовується під час проведення слідчих дій від 26.09.2017 року, протоколом добровільної видачі грошових коштів, що використовуються та протоколом огляду та вручення грошових коштів, що використовується під час проведення слідчих дій від 05.10.2017 року, протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан підозрюваного, відомості про який були надані слідчому судді в судовому засіданні під час розгляду клопотання, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, проте має постійне місце проживання на території Одеської області, раніше не судимий, з урахуванням завданих злочином збитків та майнового стану підозрюваного, інформація про який вказана в клопотанні слідчого та доведена прокурором в судовому засіданні, враховуючи положення ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя, у виключних випадках, має право призначити заставу яка перевищує максимальну межу, передбачену за відповідний злочин, а тому вважаю за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі спричинених інкримінованим ОСОБА_4 злочином, тобто у розмірі 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 строком на 60 діб.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/19317/17.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 05.10.2017 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.12.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
06.10.2017