Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2519/17
Провадження № 1-кп/553/227/2017
В И Р О К
Іменем України
12.10.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000018 від 01.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, -

в с т а н о в и в :

У 2010 році ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було поставлено на облік. В 2011 році обвинувачений ОСОБА_4 вступив на навчання до Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка та відповідно ст. 17 Закону України Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» йому була надана відстрочка від несення військової служби до 2016 року у зв`язку з навчанням.

Після закінчення строку відстрочки обвинувачений ОСОБА_4 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичної комісії.

03.10.2016 року ОСОБА_4 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов військову медичну комісію, за результатами проходження якої 03.10.2016 року ОСОБА_4 було визнано придатним для проходження військової служби в Збройних Силах України та складено протокол Призивної комісії №1 від 03.10.2016 року.

Після чого відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та на виконання Указу Президента України від 29.03.2016 року №122/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році»; Постанови КМУ №352 від 21.03.2002 року «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» особисто під підпис 03.10.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 головним спеціалістом відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 була вручена повістка про явку для відправлення на збірний пункт з метою відправки для проходження строкової військової служби відповідно до якої 19.10.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, без поважних причин, діючи умисно, для відправки та проходження строкової військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в указаний час не з`явився, не маючи на те поважних причин, оправдовуючих документів, стосовно своєї неявки не надав, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Правильною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, суд також враховує, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину повністю і щиро розкаявся у цьому, відсутність тяжких наслідків, молодий вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, і відсутність тих, що обтяжують, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

По справі цивільні позови не заявлялись.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.335 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію).

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1