Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1959/17
Провадження №: 1-кп/332/21/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0001660 від 27.06.2017 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, із середньою спеціальною освітою, неодружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, не працює, не має місця реєстрації та місця проживання, раніше судимий:
12.12.2011 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі;

02.12.2015 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до остаточного, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

28.10.2016 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 185 КК України до остаточного, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, покарання у виді арешту на строк 7 місяців. Звільнений 11.05.2017 року за відбуттям строку покарання;

02.03.2018 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 185 КК України до остаточного, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26 червня 2017 року близько 10-00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись біля будинку №14 по вул.Оптимістичній в м.Запоріжжі, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в область лівого ока, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта № 1699 від 30.06.2017 року, синець в ділянці лівої виличної кістки, що кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що на початку літа 2017 року знаходився на вул.Оптимістичній у м.Запоріжжі разом із малознайомим ОСОБА_5 , з яким вони збиралися вжити спиртні напої. Раптово між ними виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в обличчя, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченомуположення ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 , який обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта № 1699 від 30.06.2017 року, відповідно до якого синець в ділянці лівої виличної кістки у ОСОБА_5 кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, а також вивченням даних, які характеризують його особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, діючи за загальними принципами, визначеними ст. 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щодо обвинуваченого, суд враховує, що він є особою раніше судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має стійких соціальних зв`язків, суспільно-корисною працею не займається, не має місця реєстрації та постійного місця проживання.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи вищевикладене, характер та ступень тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини які характеризують особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи думку прокурора та викладені обставини у своїй сукупності, суд вважає за можливим обрати покарання, необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст.125 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений не має місця роботи, джерела доходу, суд вважає недоцільним призначення ОСОБА_4 інших видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України, а саме штрафу або виправних робіт.

Окрім того, при призначенні покарання суд враховує, що даний злочин ОСОБА_4 вчинено до постановлення попереднього вироку Заводським районним судом м.Запоріжжя 02.03.2018 року. У зв`язку з цим, при призначенні покарання у даному кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України 80 годин громадських робіт відповідає 10 дням обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним ОСОБА_4 вироком Заводського районного суду м.Запоржжя від 02.03.2018 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1