У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000223 - слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні №0000223 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 6 листопада 2017 року близько 23 години 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з пасажирами: ОСОБА_4 , 1994 року народження, ОСОБА_5 , 1999 року народження, ОСОБА_6 , 1999 року народження, ОСОБА_7 , 1996 року народження, та ОСОБА_8 , 1994 року народження, рухаючись автодорогою «Мукачево-Рогатин-Львів» по вулиці Січових Стрільців в селищі міського типу Великий Бичків Рахівського району, в напрямку центру, біля приміщення кафе «Нон-стоп», не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушив вимоги п.п. 1.10, 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України та виїхав за межі автодороги, де допустив наїзд на дерево породи «Горіх».

Таким чином своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.10, 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України в яких сказано: п.1.10 Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 : ОСОБА_7 - помер на місці події; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - померли в кареті швидкої медичної допомоги; ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої політравми, ЗЧМТ, забою головного мозку, мозкової коми, забою грудної клітки справа, перелому ребер з права, тупої травми живота, поміщений в реанімаційне відділення Рахівської РЛ; ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої політравми, забою головного мозку, закритого перелому лівої плечової кістки, закритого перелому правої стегнової кістки, відкритого перелому обох кісток правої гомілки, закритого перелом обох кісток лівої гомілки, поміщений в реанімаційне відділення Рахівської РЛ.

Отже, невиконання водієм ОСОБА_3 вказаних вимог п.п. 10.1, 12.1 та 12.4 ПДРУ знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме смертю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а також отриманням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , та ОСОБА_4

7 листопада 2017 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був вилучений та доставлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

Разом з цим, 07.11.2017 року водієм ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , у відповідності до ст.100 КПК України надано добровільно дозвіл для утримання автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який з місця події був вилучений та доставлений на арештмайданчик Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

Слідчий в клопотанні зазначає, що згідно ст. 170 КПК України накладається арешт на майно щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, а також, з метою забезпечення відшкодування цивільного позову, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та вподальшому зберігати його на арештмайданчику Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

Крім того, в клопотанні відсутні відомості про власника транспортного засобу, та відповідно його адреса проживання. Звертаючись до слідчого судді з вказаним клопотанням слідчий посилається, що таке також подано з метою забезпечення відшкодування цивільного позову, при цьому не надає обґрунтованого розміру шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та самого цивільного позову у кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий у клопотанні просить вирішити питання про подальше зберігання автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на арештмайданчику Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, однак вирішення вказаного питання не передбаченого ст.173 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000223 - слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про арешт майна - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1