АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/126/18 Справа № 195/178/17-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурор ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
представника органу пробації ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні подання Томаківського районного відділу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про відміну іспитового строку відносно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні подання Томаківського районного відділу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про відміну іспитового строку відносно ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджена не з`явилася на реєстрацію, що було встановлено у судовому засіданні, але у неї не було наміру не виконувати рішення суду, на відмітку не з`явилася за станом здоров`я.

Дане порушення є не систематичним, так як після цього вказане зобов`язання засудженою не порушувалось, що свідчить про відсутність у неї намірів ухилитись від виконання зобов`язань, які визначив суд.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Томаківського районного відділу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про відміну іспитового строку відносно ОСОБА_7 .

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали особової справи та прийшов до невмотивованого та необгрунтованого висновку про відмову в задоволенні подання КВІ.

Також звертає увагу, що в поясненнях засудженої міститься посилання на те, що вона зверталась за медичною допомогою, проте в неї відсутнє документальне підтвердження, що підтверджує вказаних факт. Прокурор не відкидає факт можливого травмування засудженої, оскільки це підтверджено посадовою особою органу пробації. Проте у свою чергу, не можливо зробити висновок про неможливість прибуття засудженої до органу пробації, як поважної причини, впевнившись в черговий раз, що до настання негативних для засудженої наслідків, нею свідомо будуть ігноруватись вимоги законодавства про пробацію.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила ухвалу суду залишити без змін як законну та обгрунтовану, думку представника Томаківського КВІ, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги та вважав ухвалу суду першої інстанції не обгрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 78 ч. 2 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як убачається з ухвали суду першої інстанії приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання Томаківського районного відділу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про відміну іспитового строку відносно ОСОБА_7 послався не та, що порушення обвинуваченої не мали систематичний характер, остання не з`являлась на відмітку до органів пробації у зв`язку з травмою голови, а також через важкий матеріальне становище.

З вказаним рішенням суду першої інстанції, колегія суддів погоджується в повному обсязі, оскільки воно є мотивованим, обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З наведених положень закону випливає, що засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: вони були систематичними; кожне з них потягло за собою адміністративне стягнення; ці правопорушення свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Тобто, виходячи зі змісту зазначеного положення статті підставою для скасування звільнення засудженої особи від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_7 може бути або невиконання покладених на неї органом пробації, що діє на виконання мети та завдань законодавства про пробацію, обов`язків, або систематичне вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Згідно до ст. ст. 14, 16 Закону України «Про пробацію», суб`єктами пробації, серед іншого, є особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням, які зобов`язані виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки, а також виконувати законні вимоги персоналу органу пробації.

З матеріалів справи ОСОБА_7 вбачається, що засуджена неодноразово, без причин, що можуть визнаватись, як поважні, порушувала покладені на неї органом пробації обов`язки, щонайменше три рази. Надавала пояснення з приводу порушення обов`язків, лише після вжиття додаткових заходів реагування з боку посадових осіб органу пробації, посилаючись на обставини, які не могла підтвердити документально та, які не можливо було підтвердити відповідною перевіркою.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють йото можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Під час судового засідання засуджена ОСОБА_7 пояснила колегії суддів, що не мала змоги з`являтись до органу пробації у дні, передбачені розробленим графіком прибуття засудженої, у зв`язку з відсутністю у неї матеріальної змоги та джерела постійного доходу.

Також, засуджена ОСОБА_7 посилалась на поважність одного з трьох допущенних порушення щодо неприбуття до органу пробації, а саме факту травмування голови.

Слід звернути увагу, що в поясненнях засудженої міститься посилання на те, що вона зверталась за медичною допомогою, проте в неї відсутнє документальне підтвердження, що підтверджує вказаних факт.

Проте виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність систематичного порушення виконання обов`язків ОСОБА_7 ..

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 ч.1 п. 5, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні подання Томаківського районного відділу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про відміну іспитового строку відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду