Справа № 729/925/17
1-кп/729/95/17 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000350 від 01.07.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимого ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
27 червня 2017 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, з метою вчинення крадіжки , прибув до господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та шляхом пошкодження металевої дверної скоби, через вхідні двері, проник до середини господарського приміщення, звідки здійснив таємне викрадення шланга для поливання Cellfast Economic довжиною 20 м, діаметр 1/2, зеленого кольору, вартістю 199 грн. 20 коп., конвектора (переходнік) Cellfast ? (2 штуки), пластмасового жовто-чорного кольору, вартістю 163 грн. 02 коп., поливалки для шланга, пластмасової, конусоподібної, зеленого кольору, вартістю 15 грн. 00 коп., чим спричинив збитки потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 377 грн. 22 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбачененого ч. 3 ст. 185 КК України, щиро кається, просить суд суворо не карати , не оспорює фактичні обставини, розуміє, що своїми діями вчинив таємне викрадення майна, поєднане з проникненям у приміщення ОСОБА_5 , пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього зач. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена старшим інспектором Бобровицького РС з питань пробації вбачається, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не брав участі у складанні досудової доповіді. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе і становить певну небезпеку для суспільства.
З урахуванням наведеного та соціально-психологічної характеристики обвинуваченого представником органу пробації, призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, його щире каяття, що є обставиною відповідно до ст. 66 КК України, яка пом`якшує його покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, його вік, стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан, суму завданого збитку, давав правдиві і послідовні покази, його відношення до вчиненого, тяжких наслідків від вчиненого злочину не наступило, думку потерпілої, яка в заяві до суду вказала, що притензій до обвинуваченого не має і не наполягає на позбавленні волі , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства і відбування покарання, а тому вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з подальшим звільненням його від покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в максимальному розмірі відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Така міра покарання, на думку суду, буде відповідати принципам справедливості та буде достатньою для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Крім того покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на його поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обовязки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 593 грн. 22 коп. за проведення судової експертизи.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази: шланг поливочний з 2 перехідниками та поливайкою залишити в законному володінні ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1