Кримінальне провадження 1-кп/760/252/17
Справа 760/7768/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0011079 від 13 листопада 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, зсередньою освітою, не одруженого, дітей немає, працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
13.11.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 разом з неповнолітньою особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, перебуваючи біля будинку №28 по вул. Солом`янській в м. Києві, помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 , керуючись раптово виниклим умислом та переслідуючи корисливі мотиви з метою незаконного заволодіння транспортним засобом для подальшого його використання, вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом ОСОБА_10 разом з неповнолітньою особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, підійшли до легкового автомобіля марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 , де діючи умисно, протиправно, всупереч волі власника, при відсутності офіційних документів, що дають право керувати транспортним засобом, і без згоди власника на керування транспортним засобом, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_10 , виконуючи свою заздалегідь розподілену між ними злочинну роль, за допомогою цегли розбив скло лівих передніх водійських дверей автомобіля, тим самим відчинивши їх, проник до салону автомобіля, сів на водійське місце та сказав неповнолітній особі, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, щоб той завів двигун автомобіля шляхом з`єднання електричних проводів запалення.

Після чого, неповнолітня особа, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, виконуючи свою заздалегідь розподілену злочинну роль, підійшов до лівих передніх водійських дверей вищевказаного автомобіля, присівши, шляхом з`єднання електричних проводів запалення завів двигун легкового автомобіля марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 , в той час як ОСОБА_10 , сидів на водійському місці в салоні вказаного автомобіля.

В подальшому, неповнолітня особа, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, сів на переднє пасажирське сидіння зазначеного автомобіля до ОСОБА_10 , який керуючи вказаним транспортним засобом зник разом з неповнолітньою особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, з місця події, тобто навмисно незаконно заволоділи транспортним засобом: легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 , та поїхали кататись вулицями м. Києва.

При цьому, ОСОБА_10 разом з неповнолітньою особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, розуміли, що не мають ані дійсного ані уявного права на розпорядження вказаним автомобілем чим порушили порядок користування транспортного засобу, створили загрозу для безпеки руху та позбавили власника транспортного засобу можливості реалізувати свої права відносно нього.

В той же день, приблизно о 07.00 годині ранку рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, перебуваючи на одній із ділянок дороги в Шевченківському районі міста Києва порушуючи правила дорожнього руху, перетинаючи подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки по смузі зустрічного руху, на вимогу працівників патрульної поліції м. Києва зупинитись, водій не реагував та в подальшому, вищевказаний автомобіль зупинився заїхавши на бордюр за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 7.

13.11.2015 року приблизно о 07.00 годині за вказаною адресою легковий автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, був виявлений та після чого в присутності понятих був вилучений працівниками поліції.

В результаті протиправних дій ОСОБА_10 та неповнолітньої особи, відносно якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме: легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 , якому належить право використання вказаного транспортного засобу, було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 30 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому в наслідок вчинення кримінального правопорушення було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 30 000 гривень. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов не заявлявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженніналежними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 Кримінального Кодексу України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий за корисні злочини, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений являється неодноразово судимою особою за корисливі злочини, останній раз Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вчинив новий тяжкий корисливий злочин. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Разом з тим, враховуючи визнання вини, щире каяття обвинуваченого та його молодий вік, суд вважає за можливе визначити йому мінімальний розмір покарання, що зазначений в санкції ч. 2 ст. 289 КК України та не застосовуючи до нього додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду від 10 липня 2017 р., визначити остаточне покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк п`яти років та двох місяців, без конфіскації майна, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте частково за попереднім вироком.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ-21011», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, що переданийн на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у його власності.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1