УХВАЛА про залишення касаційної скарги без руху 31 серпня 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року, постановлену у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 ,
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року апеляційну скаргу захисника задоволено, вирок суду від 23 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 скасовано, кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга прокурора на вказану ухвалу апеляційного суду, що всупереч положенням п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України не містить обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.

Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в ній не зазначені конкретні порушення закону, допущені судами, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для зміни чи скасування вказаних судових рішень.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України вимога до суду касаційної інстанції не викладена із урахуванням положень ст. 436 КПК України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. Так, прокурор, вимагаючи суд касаційної інстанції про скасування ухвали апеляційного суду, водночас просить про призначення нового розгляду в суді першої інстанції

Отже, подана касаційна скарга не відповідає зазначеним положенням кримінального процесуального закону, що є підставою згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України для залишення її без руху з наданням особі, яка її подала, п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року, постановлену у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , залишити без руху і встановити строк, необхідний для усунення вказаних недоліків касаційної скарги, що становить п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3