ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 197/60/16-к
Провадження № 1-кп/210/113/17

"28" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі суда присяжних:

головуючого-судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

основних присяжних: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

запасних присяжних ОСОБА_6

секретаря судового засідання ОСОБА_7

за участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14

потерпілої ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000700 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, суд присяжних
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України.

У зв`язку із спливом строку запобіжного заходу в судовому засіданні прокурор клопотав про продовження стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу застава, посилаючись на наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та відсутність достатніх підстав для обрання іншого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_12 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу. Клопотання мотивував тим, що у вересні 2015 року, тобто - більш ніж 2 роки тому, обвинуваченому ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання обвинуваченому ОСОБА_9 неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим, він до цього часу утримується під вартою. Вважає, що на даний момент є усі підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від суду, натомість має намір довести свою невинуватість, непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Зазначає, що у разі зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинувачений ОСОБА_9 не буде мати можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зауважує на те, що прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження, що обвинувачений має намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, того, що обвинувачений ОСОБА_9 буде незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів чи на обвинуваченого ОСОБА_13 , також того, що обвинувачений ОСОБА_9 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та те, що ОСОБА_9 має намір вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тому просив суд, змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_11 проти клопотання прокурора також заперечувала, оскільки не має правових підстав та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 із покладанням певних обов`язків.

Захисник ОСОБА_10 також заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, підтримала клопотання захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку своїх захисників.

Захисник ОСОБА_14 заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , та просила змінити на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав свого захисника.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора, а в задоволенні клопотання захисників обвинувачених про зміну запобіжного заходу просила відмовити.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченим, дослідивши клопотання, суд присяжних прийшов до наступного.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до змісту ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті зазначено в частині 2 ст.177 КПК України.
Виходячи зі змісту ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.
Суд присяжних, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченим під вартою враховує, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.
Так, судом присяжних взято до уваги, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, що з великою часткою імовірності спонукатиме обвинувачених до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім цього, враховуючи зміст обвинувачення, визначальне значення можуть мати показання свідків та потерпілої, які на даний час залишаються не допитаними, а тому досить високим є ризик можливого впливу на них.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням повного та об`єктивного судового провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що був застосований до обвинуваченого.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини закріплював, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Розглянувши клопотання захисників обвинувачених та думку самих обвинувачених про зміну обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.
Усі доводи обвинувачених та їх захисників, викладені у клопотаннях, зокрема їх соціальні зв`язки, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, зокрема ризиками, що наразі не відпали: переховування та ухилення від суду, вплив на свідків, присяжних, та потерпілу, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; особи обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину.

За таких обставин суд присяжних вважає, що застосування до обвинувачених на даній стадії судового слідства більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також належним чином запобігати ризикам, перелічених в п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд присяжних приходить до висновку, про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а в задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.
Разом з тим виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд присяжних вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченим під вартою на 60 днів

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в межах, передбачених ст. 182 КПК України.

Розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, у виключних випадках, якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом з тим, суд присяжних, з урахуванням положень ч.4 ст.199 КПК України та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави 600000,00 гривень, та у разі внесення застави покласти на обвинувачених наступні обов`язки: прибувати до суду за викликами; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, не спілкуватись з іншим обвинуваченим, потерпілою ОСОБА_15 , свідками у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд присяжних, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_13 задовольнити частково.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_11 про заміну запобіжного заходу відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 26.01.2018 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 обов`язків, передбачених цим кодексом у сумі 600 000 (шістсот тисяч) грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області банк одержувача - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, МФО 820172, № рахунку 7442 в ГУДКСУ в м. Київ.

В разі сплати застави вважати обраним ОСОБА_9 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави, суд на підставі ч. 5, 6 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликами; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, не спілкуватись з іншим обвинуваченим, потерпілою ОСОБА_15 , свідками у кримінальному провадженні.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 26.01.2018 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 обов`язків, передбачених цим кодексом у сумі 600 000 (шістсот тисяч) грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області банк одержувача - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, МФО 820172, № рахунку 7442 в ГУДКСУ в м. Київ.

В разі сплати застави вважати обраним ОСОБА_13 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави, суд на підставі ч. 5, 6 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликами; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, не спілкуватись з іншим обвинуваченим, потерпілою ОСОБА_15 , свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що ОСОБА_13 , та ОСОБА_9 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7-10 ст. 183 КПК України.

В іншій частині клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_13 відмовити.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію ухвали направити до Криворізької установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 3.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5