Справа № 404/992/18
Номер провадження 1-кп/404/372/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Виска Маловисківськиого району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, працюючого продавцем-консультантом в ТОВ «Балфорт», зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.
04.01.2018 року близько 18.00 год. ОСОБА_5 знаходився біля будинку №15 по вулиці Комарова в м. Кропивницькому. В цей час йому на зустріч наближався неповнолітній ОСОБА_6 , який тримав в руках мобільний телефон який належить на правах власності батьку неповнолітнього ОСОБА_7 та саме в цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи та самозбагачення, підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_8 та шляхом ривка вирвав з рук мобільний телефон марки «Аdmet G7», чорного кольору, іmеі НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №17 від 29.01.2018 року складає 1200 грн.
В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим саме спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1200 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь. Повністю визнає кількість, вартість та асортимент всього викраденого майна. Розкаюється у вчиненому та просить у потерпілого вибачення.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.186 ч.1 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив:
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, офіційно працевлаштований, на обліку в лікарнях не перебуває, осудний, раніше не судимий.
Обставини, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його особу, враховуючи, що він раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, розкаявся у вчиненому, думку прокурора щодо міри покарання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.186 ч.1 КК України, виді штрафу.
Такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для її можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.
Підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.186 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Речові докази: мобільний телефон «Аdmet G7», чорного кольору, іmеі НОМЕР_1 , - залишити потерпілому ОСОБА_7 , як власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1