УКРАЇНА
Справа №370/911/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2018 р. Макарівський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

прокурором ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисником ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ситняки Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, який має середню освіту, раніше судимий 17.10.2013 року Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням вимог ст.75 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки; 20.11.2013 року Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням вимог ч.4 ст.70, ст.75 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки; який зареєстрований та проживає зa адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В с т а н о в и в :

11.03.2016 року близько 21.30 години між обвинуваченим ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився в спальній кімнаті за місцем проживання в будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , разом з потерпілою ОСОБА_9 , яка тимчасово проживала за вказаною адресою, на побутовому ґрунті виникла сварка, яка переросла в бійку.

Під час бійки обвинувачений ОСОБА_8 впав на спину на підлогу, а потерпіла ОСОБА_9 сіла на його тулуб зверху та тримала його руками за одяг спереду, при цьому, маючи намір на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_8 схопив в праву руку з полички столу кухонний ніж та умисно наніс ним один удар в грудну клітину зліва ззаду потерпілій ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №46/д від 22.04.2016 року відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень. Таким чином, умисно потерпілій ОСОБА_9 наніс тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав пояснив, що ввечері прийшов додому, на лавці біля подвір`я сиділа ОСОБА_9 , яка на когось чекала. Він увійшов до будинку, де знаходився ОСОБА_10 . Зварив картоплю, яку разом з ОСОБА_11 з`їли. ОСОБА_12 вийшов на двір. Він, обвинувачений сидів на ліжку, закурив. До кімнати забігла ОСОБА_13 , почала сварити його за те, що користувався плиткою. Він сказав, що плитка також належить йому. ОСОБА_13 схопила плитку, вибігла з кімнати, повернулась, почала кричати, виганяти його з хати. Вона була п`яною, вдарила його кулаком в голову, у скроню, зправа. Він казав, щоб вона заспокоїлась, тоді ОСОБА_13 вдарила його кулаком в ніс, від чого пішла кров. Він нагнувся, а ОСОБА_13 схопила його за комір куртки та кинула на підлогу, сіла на нього, вони опинилися біля барної стійки. ОСОБА_13 сиділа на ньому зверху. До кімнати забіг ОСОБА_12 , почав його бити ногою по голові. Він, обвинувачений лежав на правому боці, барна стійка була у нього над головою. Після того, як його ударив ОСОБА_12 в голову, хотів перекрутитись на лівий бік, щоб скинути ОСОБА_14 з себе, провів рукою по барній стійці, схопив правою рукою що попало в руку, та вдарив тим предметом ОСОБА_14 в спину. Предметом виявився ніж, який належить потерпілій, і який вона використовує на роботі для розрізання курей. Вважає, що на нього напали потерпіла і її співмешканець
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що сиділа на лавочці біля будинку, чекаючи знайомого, коли до неї підійшов обвинувачений, якому вона сказала йти до будинку. Після розмови з знайомим, коли останній пішов, випила трошки алкоголю та пішла до будинку, в якому вже знаходились її співмешканець ОСОБА_12 та обвинувачений. Вона була напідпитку, роздратована, крім того, їй не подобалось те, що в будинку жив обвинувачений, тому коли увійшла до кімнати, де знаходився обвинувачений, розпочала з ним сварку, стала його вигонять з хати, забрала електричну плитку, яку винесла на вулицю і знов повернулася до кімнати. ОСОБА_8 був проти того, що вона заборонила йому користуватися плиткою, що належала його матері, на що вона, потерпіла вдарила ОСОБА_8 з невеликою силою кулаком в скроню. Коли ОСОБА_8 запитав її про те, що вона робить, то вона вдарила його рукою по переніссю, від чого з носа пішла кров. ОСОБА_8 почав сваритись. Вона казала, щоб він йшов з кімнати, де вона проживає до іншої кімнати, при цьому схопила його за одяг та почала тягнути, щоб вивести з кімнати і вони разом впали на підлогу, так, що він опинився знизу, а вона зверху. Вона його не била, тримала обидві його руки, а потім відчула біль під лопаткою. Прийшла до тями, коли приїхала швидка медична допомога. Потерпіла також пояснила, що ОСОБА_12 не бив ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що потерпіла ОСОБА_9 разом з співмешканцем ОСОБА_11 з її, свідка дозволу проживали в будинку в АДРЕСА_1 , який раніш належав її бабці. Після повернення сина ОСОБА_16 з заробітків вона сказала ОСОБА_9 , що в цьому ж будинку, в іншій кімнаті буде проживати ОСОБА_17 .

В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 11.03.2016 року вбачається, що місцем вчинення злочину є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де під час його огляду був виявлений та вилучений ніж з пластиковою синього кольору ручкою та лезом з написом «престо», шерстяний светр сірого кольору, три сліди папілярних узорів (а.с.126-130).

Згідно висновку судово-дактилоскопічної експертизи №4-03/437 від 24.03.2016 року, на слідосприймаючій поверхні липкої стрічки зі слідами папілярних узорів, наданих на дослідження, які були виявлені та вилучені 11.03.2016 року з пластикової ручки ножа під час огляду будинку по АДРЕСА_1 , один слід папілярного узору пальця руки залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_8 (а.с.139-148).

З висновку експерта №42 від 25.03.2016 року вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні ножа зі зламаним клинком знайдений білок крові птиці (а.с.149-151).

Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , останній підтвердив факт заподіяння ним тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_9 (а.с.160-162).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.04.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , остання підтвердила, що коли знаходилася зверху на ОСОБА_8 , то його не била, тримала руками ОСОБА_8 за одяг, руки. В цей час кімнаті інших осіб не було, ніхто не бив обвинуваченого (а.с.154-158).

Згідно висновку експерта №46/д від 22.04.2016 року, потерпіла ОСОБА_9 знаходилась на лікуванні з 11.03.2016 року по 07.04.2016 року в Макарівський центральній районній лікарні з приводу проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, гемопневматоракса зліва, посттравматичної пневмонії зліва, посгеморгаічної анемії тяжкого ступеня важкості на фоні туберкульозу нижньої долі правої легені. При первинному огляді 11.03.2016 року в приймальному відділенні Макарівський центральній районній лікарні відмічена лінійна рана до 2,5 см по задньої-підпахвинній лінії грудної клітки зліва на рівні 3 ребра, яка кваліфікована хірургом як колота-різана. Поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, в тому числі і без ушкодження внутрішніх органів і супроводжувалися явищами гемо пневмотораксу, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. Враховуючи характер пошкодження, рана грудної клітки виникла від дії гострого предмету, яким міг бути клинок ножа (а.с.133-135).

З додаткового висновку експерта №47/д від 22.04.2016 року вбачається, що можливість виникнення колото-різаної рані грудної клітки зліва, проникаючої в плевральну порожнину у ОСОБА_9 можливо за обставин, встановлених під час слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 22.03.2016 року не виключається. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2016 року відомо, що ОСОБА_8 своєю правою рукою схопивши кухонний ніж, розмахнувшись наніс один удар ножем в грудну клітку зліва ззаду ОСОБА_9 (а.с.136, 137).

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта №113 від 16.03.2016 року, ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознак психічного захворювання у ОСОБА_8 не виявлено. ОСОБА_8 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 потребує лікування від алкогольної залежності. Протипоказань для такого лікування не виявлено (а.с.152-153).

Оцінюючи належність, достовірно, допустимість кожного доказу окремо, а також сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає їх належними, достовірними, допустимими, а вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені злочину доказаною показами потерпілої ОСОБА_9 , матеріалами справи.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 в частині спричинення йому тілесних ушкоджень, вважає це способом захисту, обраним ним добровільно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.121 КК України, оскільки достовірно встановлено, що останній дійсно умисно потерпілій ОСОБА_9 наніс тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд у відповідності до вимог ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працював, за місцем проживання характеризується як особа, на поведінку якої до виконкому сільської ради від жителів села надходили скарг у зв`язку з неадекватною поведінкою, був помічений не раз в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вироку Макарівського районного суду Київської області від 20.11.2013 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджений з застосуванням вимог ч.4 ст.70, ст.75 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, при призначенні покарання до покарання за цим вироком слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком суду від 20.11.2013 року.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого суд вважає, що його виправлення можливо в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений під час іспитового строку вчинив новий злочин, кримінальна відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати за проведену судову експертизу в сумі 550.25 гривень підлягають стягненню з винного.
Керуючись вимогами ст.368, 374 КПК України,суд

З а с у д и в:

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання п`ять років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, засудженому ОСОБА_8 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 20.11.2013 року, призначивши остаточне покарання - шість років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбування покарання обчислювати з 17.03.2016 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення за період з 17.03.2016 року по 21.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу в сумі 550.25 гривень. Залишити без зміни запобіжний захід тримання під вартою в Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речовий доказ: ніж з пластиковою синьою ручкою та лезом, на якому зроблено напис «presto», шерстяний светр сірого кольору знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя