Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 24 листопада 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений не погоджується із вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх скасування.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та позицію особи щодо участі у касаційному розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Касаційна скарга не містить доводів на обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування, враховуючи положення ч. 1 ст. 438 КПК. Натомість засуджений вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Прохання засудженого щодо розгляду його заяви про перевірку дій і бездіяльності органів досудового розслідування та суду виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, який відповідно до ст. 436 КПК (повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги), має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Всупереч ч. 3 ст. 427 КПК, засуджений не зазначив чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .

Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3