Справа № 709/1688/17
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

18 жовтня 2017 року смт. Чорнобай
Слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання начальника СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у смт. Драбів, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого за цивільно-правовими угодами, не одруженого, інвалідом, депутатом та учасником бойових дій не являється, неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше судимого - 10 квітня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік, 7 березня 2013 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого терміну 10 місяців, і остаточно призначено покарання 3 роки 10 місяців позбавлення волі, звільнений 3 березня 2016 року по відбуттю строку покарання,
якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Начальник слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_6 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування даного клопотання зазначалися наступні обставини.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий

7 березня 2013 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185,

ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого терміну 10 місяців по вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України і остаточно призначено покарання 3 роки 10 місяців позбавлення волі, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, та повторно, вчинив умисний корисливий злочин, а саме 29 травня 2017 року близько 01:30, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно, протиправно, з метою особистого збагачення, шляхом розбиття віконного скла в приміщенні магазину, який розташований по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , протягнув руку через розбите вікно до прилавку з товарами, звідки таємно викрав одну коробку цукерок «Корона DeLuxe в молочному шоколаді» вагою 146 г, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1079 від 12 червня

2017 року становить 61,46 грн., одну пляшку бальзаму Златогор "9 сил" ємністю 0,5 л, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1079 від 12 червня 2017 року становить 99,98 грн., одну пляшку бальзаму Златогор «9 сил» ємністю 0,25 л, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1079 від 12 червня 2017 року становить 47,04 грн., чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 208,48 грн.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , якому 17 серпня

2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 185 КК України. Однак повідомлення про підозру йому не вручено так як останній по місцю свого проживання відсутній, що підтверджується довідкою Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 6 червня 2017 року № 554.

ОСОБА_5 не був допитаний у даному кримінальному провадженні у зв`язку з ухиленням останнього від явки до органів досудового розслідування.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: протокол огляду місця події від 29 травня 2017 року, протокол заяви про вчинене кримінальне правопорушення від

29 травня 2017 року, акт інвентаризації від 29 травня 2017 року, висновок судово-товарознавчої експертизи № 4/1079 від 12 червня 2017 року, протокол огляду предметів від 29 травня 2017 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 1 червня 2017 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17 серпня 2017 року.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

7 вересня 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області виніс ухвалу, якою надав дозвіл на затримання ОСОБА_5

18 жовтня 2017 року підозрюваного ОСОБА_5 о 9:30 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, і застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оскільки усвідомлює наслідки скоєного та не має наміру переховуватися від органів слідства та суду.
Заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, приходить до наступного висновку.
Згідно із змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України є лише припущенням, і не підтверджені жодним доказом.
Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, на які посилається слідчий, у встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, офіційно не працює, відсутні відомості про наявність чи відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Однак, стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_5 регулярно ухиляється від явки до слідчого. Не доведено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Надані стороною обвинувачення докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки органами досудового розслідування не доведено, що більш мякий запобіжний захід буде недоцільним у застосуванні відносно ОСОБА_5 , тому слідчий суддя має підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обовязків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним
ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 181, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання начальника СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися за межі Чорнобаївського району, Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ст. 179 КПК України підозрюваного письмово під розпис повідомити про накладені на нього обов`язки та роз`яснити наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1