Справа № 438/7/18
Номер провадження 1-кп/438/42/2018
В И Р О К
Іменем України
04 січня 2018 року м. Борислав
Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 Голови

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, неповна середня освіта, розлучений, не працює , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1ст.185 КК України, -

встановив:

12 грудня 2017р. близько 21:00 год. ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний № НОМЕР_1 , який знаходився неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом злому правої дверної ручки вищевказаного автомомбіля намагався викрасти з його салону магнітолу марки «Pioneer DEH 30 МР», вартістю 450,00 грн., автомобільний руль, вартістю 100,00 грн. та дзеркало заднього виду вартістю 50,00 грн., однак з причин незалежних від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був зупинений потерпілим ОСОБА_6 . Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 600,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю.

Між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення від 27.12.2017 р.

Сторонами узгоджено, що затвердженою угодою ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, буде призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні можливо укласти угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом з`ясовано обставини, які дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміють положення ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Претензій матеріального або морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений та потерпілий просили затвердити укладену угоду.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК.

Вивчивши зміст угоди, допитавши обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 471 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 424, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди є обґрунтованою.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженого покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальних витрат у справі немає. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 65, ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
- затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 27.12.2017 р., укладену між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України;

- призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

Речовий доказ магнітолу марки «Pioneer DEH 30 МР» залишити власнику ОСОБА_6 .

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 6, 7 ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Бориславському міськиому суді Львівської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1