Справа№487/4157/17
Провадження №1-кс/487/996/18
УХВАЛА
Іменем України
за результатами розгляду клопотання
про продовження строку тримання під вартою
20.04.2018 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного

суду міста Миколаєва - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання слідчого Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.309 КК України,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2018 року у відношенні ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 22.03.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.03.2018 року строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до 21 квітня 2018 року.

17.04.2018 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на продовженні у відношенні ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав, від дачі показань відмовився, просив зменшити розмір застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив зменшити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, заслухавши позицію сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування - СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області під процесуальним керівництвом Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження з розслідування кримінальних правопорушень, відомості про вчинення яких 02.02.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004113 із правовою кваліфікацією за ч.2, ч.3, ч.5 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.309 КК України.

З повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 12.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України.

В ході кримінального провадження встановлені такі обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3 ст.27 ч.2 ст.307 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що разом з ОСОБА_7 досягли попередньої домовленості про створення злочинного угрупування, з метою збуту наркотичних засобів. З цією метою, а також з метою конспірації своєї злочинної діяльності підозрюваний ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували за допомогою кроссплатформного меседжера для смартфонів та персональних комп`ютерів Telegram свій акаунт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який планувалось приймати заявки від клієнтів на придбання наркотичних засобів та передавати через них інформацію щодо знаходження наркотичних засобів, у заздалегідь обумовлених місцях, після отримання грошових коштів. З метою подальшої конспірації своєї злочинної діяльності підозрюваний ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для отримання та подальшої легалізації коштів, здобутих внаслідок реалізації наркотичних засобів, зареєстрували в інтернет-мережі електронні гаманці в платіжній системі EasyPay. Для реалізації свого злочинного умислу, останні залучили в якості закладників наркотичних засобів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які за злочинним задумом мали отримувати від ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наркотичні засоби та ховати їх у заздалегідь обумовлених місцях на території міста Миколаєва, про що надсилати за допомогою кроссплатформного меседжера для смартфонів та персональних комп`ютерів Telegram фото-звіти про місця знахолдження наркотичних засобів, для їх подальшої передачі покупцям наркотичних засобів після отримання оплати. 22.06.2017 року під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_10 на сторінці у кроссплатформному меседжері для смартфонів та персональних комп`ютерів Telegram, яку створили ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для незаконного збуту наркотичних засобів, замовив придбання суцвіття коноплі на суму 3000 гривень та після отримання згоди, перерахував на електронний гаманець EasyPay № НОМЕР_1 вказані грошові кошти. У ході проведеного розслідування встановлено, що із електронного гаманця EasyPay № НОМЕР_1 грошові кошти періодично перераховувались на карткові банківські рахунки, якими користувались та знімали грошові кошти ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_4 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який в подальшому перевіз до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де заздалегідь розфасувавши його по поліетиленовим пакетам з застібкою zip-lock, почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту, до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу.

До вказаного строку орган досудового розслідування не має можливості завершити досудове розслідування, скласти обвинувальний акт та направити його до суду через необхідність проведення ряду слідчих дій, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

У зв`язку із викладеним на підставі статті 296 КПК України, заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 21.06.2018 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів про його вчинення, що підтверджується письмовими доказами, а саме, протоколом про результати виконання негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження зо особою від 18.01.2017 року, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10.02.2017 року, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.05.2017 року, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.08.2017 року, протоколом обшуку від 21.01.2018 року, протоколом обшуку від 21.01.2018 року, висновком експерта № 103 від 22.01.2018 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.01.2018 року, повідомленням про підозру від 22.01.2018 року, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.06.2017 року, протоколом огляду предмету від 26.06.2017 року, висновком експерта № 1021 від 18.07.2018 року, експрес-накладною №1836.

В своєму клопотанні та в судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.307 КК України, за ступенем тяжкості згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які відповідно до ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Відповідно до п.2 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику знищення або спотворення інформації, яка має істотне значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення та встановлення і підтвердження інших фактів злочинної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 , так як під час здійснення своєї протиправної діяльності з метою її конспірації підозрюваний використовував акаунти у кроссплатформному меседжері Telegram. Відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризиків незаконного впливу підозрюваним на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 під час здійснення своєї протиправної діяльності спілкувався з іншими учасниками вказаної організованої злочинної групи, тому зможе попередити вказаних осіб про викриття їхньої злочинної діяльності та передати відому йому інформацію, якою володіють ограни досудового розслідування. Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, не має жодних джерел доходів, окрім отримання їх внаслідок протиправної діяльності.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.307 КК України, за ступенем тяжкості згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які відповідно до ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду. Також, підозрюваний ОСОБА_4 під час здійснення своєї протиправної діяльності з метою її конспірації використовував акаунти у кроссплатформному меседжері Telegram, тому, зможе з іншого мобільного пристрою з підключенням до мережі Інтернет увійти до вказаних акаунтів та видалити усю наявну інформацію. ОСОБА_4 під час здійснення своєї протиправної діяльності спілкувався з іншими учасниками вказаної організованої злочинної групи, тому зможе попередити вказаних осіб про викриття їхньої злочинної діяльності та передати відому йому інформацію, якою володіють ограни досудового розслідування. Окрім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має жодних джерел доходів, окрім отримання його внаслідок протиправної діяльності, тому є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність.
Вказане у своїй сукупності свідчить про те, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний в подальшому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Таким чином, приходжу висновку, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою не зменшились, а для повного з`ясування усіх обставин кримінального провадження та усунення протиріч, необхідне проведення ряду слідчих дій, завершення яких до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливе.
Визначаючи розмір застави суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно п1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.
Незважаючи на те, що слічим у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 12.04.2018 року зазначено ч.2 ст.306 КК України, суд вважає не доведеною обґрунтованість підозри за даною кваліфікацією виходячи з наступного.
Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.306 КК України передбачає три альтернативні дії:1) розміщення коштів у банках, на підприємствах, в установах, організаціях та їх підрозділах; 2) придбання за такі кошти об`єктів, майна, що підлягають приватизації, чи обладнання для виробничих та інших потреб; 3) використання таких коштів і майна з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів.
Розміщення коштів означає внесення їх на рахунок будь-якого банку, переведення коштів з одного рахунка на інший, внесення їх у фонди підприємств, установ або організацій чи у фонди їх філій та інші подібні дії, пов`язані з використанням коштів, одержаних внаслідок наркобізнесу.
Придбання за такі кошти об`єктів, майна, що підлягають приватизації, чи обладнання для виробничих та інших потреб може здійснюватися, зокрема, шляхом викупу, тендеру (міжнародні торги) або на аукціоні. Для кваліфікації таких дій за ст. 306 не має значення, особисто чи через посередника придбано, наприклад, об`єкт приватизації, а також що його придбано спільно з іншим власником. Придбанням обладнання для виробничих або інших потреб є купівля механізмів, апаратури, приладів, пристроїв тощо,
Використання коштів і майна, здобутих внаслідок незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, має на меті фінансування діяльності, що забезпечує продовження цього обігу. Це можуть бути, зокрема, плата за незаконне культивування снотворного маку й конопель; купівля земельних ділянок, засіяних цими рослинами; фінансування виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення наркотиків; матеріальні витрати на організацію або утримання місць для незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин.
Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення слідчий в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 12.04.2018 року не зазначив ознаки злочину, передбаченого ст.306 КК України,, які саме дії вчинив підозрюваний, які можуть охоплюватись об`єктивною та суб`єктивною стороною кримінального правопорушення пердбаченого статтею 306 КК України.
Наявність таких дій та докази в їх підтвердження також не були надані суду під час судового засідання.
Суд вважає недоведеною підозру передбачену ч.2 ст.306 КК України.
Суд раніше обираючи розмір застави в сумі більше ніж передбачено п.3 ч.5 ст.182 КПК України, в обґрунтування свого рішення поклав наявність таких обставин, як скоєння особливо тяжкого злочину у складі організованої групи.
Враховуючи те, що слідчим була змінена кваліфікація злочину з особливо тяжкого (ч.3 ст.307 КК України) на тяжкий (ч.2 ст.307 КК України) та була виключена така кваліфікуюча ознака, як скоєння злочину у складі організованої групи, вважаю за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, в сумі 80000 гривень, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Згідно положень частини 1 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 182, 193, 196, 199 КПК України, суд

ухвалив:
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 19 червня 2018 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу зобов`язання не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1