Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6210/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту:

- на будинок АДРЕСА_1 шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше);

- на все нерухоме майно ОСОБА_5 , яке зазначено в Інформаційній довідці № 1 на суму 1 100 000,00 грн.;

- на все нерухоме майно ОСОБА_6 , яке зазначено в Інформаційній довідці № 2 на суму 1 110 000, 00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що її донька, ОСОБА_7 , разом з цивільним чоловіком ОСОБА_8 у 2000 році придбала будинок АДРЕСА_2 в рівних частинах, що підтверджується договором купівлі-продажу. Так як їх сімейне життя не склалось, ОСОБА_9 виїхав до США, а в 2001 році через свого представника подарував належну йому 1/2 частину квартири вказаного будинку донці ОСОБА_4 . В 2008 році ОСОБА_7 вийшла заміж за Фон ОСОБА_10 та 23 травня 2008 року подарувала їй та Фон Дейку Крістіану 1/2 частину належного їй будинку АДРЕСА_1 в рівних частинах. Проте, в травні 2016 року їй повідомили незнайомі особи, що будинок проданий.

У зв`язку з чим вона звернулась до Подільського ВП ГУ НП України в м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок шахрайських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 була позбавлена права власності на вказаний будинок, на підставі незаконного та підробленого рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.03.2011 року по справі № 2-503/11.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та цивільний позивач ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Заслухавши пояснення адвоката та цивільного позивача, дослідивши документи, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 23.05.2008 року ОСОБА_11 (прізвище до шлюбу ОСОБА_12 ) подарувала ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_13 , в рівних долях кожному, належну їй на праві приватної власності 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

В подальшому 30.05.2016 року відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_5 придбав будинок АДРЕСА_1 . Вказаний будинок на момент відчуження належав продавцю на праві власності на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.03.2011 року по справі № 2-503/11.

Відповідно до листа від 30.01.2017 року Дарницького районного суду м. Києва справа № 2-503/11 була знищена, оскільки строк її зберігання складав 5 років.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.07.2017 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_15 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.03.2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 до Фон ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , Пітера Сіанг-Кванг ТОУ про визнання договору дійсним, визнання права власності відмовлено. Рішення набрало законної сили 26.07.2017р.

Подільським УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005405 від 01.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України .

02.02.2017 року до слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві від потерпілої ОСОБА_4 надійшов цивільний позов та клопотання про визнання її цивільним позивачем.

Постановою слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_17 від 06.02.2017 року ОСОБА_4 визнано цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0005405 відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2015 року.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, що вказаний будинок є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України. Крім того, існують реальні ризики відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання в частині вимог щодо накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_5 , яке зазначено в Інформаційній довідці № 1 на суму 1 100 000,00 грн. та на все нерухоме майно ОСОБА_6 , яке зазначено в Інформаційній довідці № 2 на суму 1 110 000, 00 грн., оскільки такі вимоги не обґрунтовані і мають бути спів мірними з заявленим цивільним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0005405 від 01.08.2015 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1