Номер провадження: 11-кп/785/456/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора та адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Антонівка, Любашівського району, Одеської області, українець, гр. України, холостий, працюючий на посаді оглядача ремонтника вагонів у ПВД 3 Одеса - Головна, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

засуджений:

за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі;

Цивільні вимоги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 частково задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1755 /одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять/ гривень 20 копійок,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що 01 жовтня 2012 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, він, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_1 у салоні якого в якості пасажиру знаходився гр. ОСОБА_11 , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, зі сторони вул. Транспортної у напрямку вул. Бреуса, в районі 2-го Християнського цвинтаря, допустив порушення вимог п.п. 12.1, 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

12.1При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух,

12.3У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,

12.4У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год,

13.1 Водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей перевозимого вантажу та стану транспортного засобу зобов`язаний дотримуватися дистанції та безпечного інтервалу, будучи не уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху при виникненні небезпеки, не вжив заходів для зниження швидкості керованого ним транспортного засобу та допустив наїзд на автомобіль Мерседес - Бенц 311 CDI, д/н НОМЕР_2 , який було припарковано біля правого, по ходу його руху, тротуару. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження від яких в подальшому наступила його смерть.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №151-3165/12 смерть ОСОБА_11 знаходиться в причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями: відкритою черепно-лицевою травмою у вигляді переломів кісток мозкового та лицьового черепу, з крововиливом у м`які мозкові оболонки, забиттям головного мозку та набряку головного мозку.

На вирок суду подав апеляцію прокурор, просить змінити вирок та призначити ОСОБА_7 додаткове покарання, передбачене ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами строком 3 роки, посилаючись на те, що суд, ні в мотивувальної частині вироку, ні в резулятивній частині вироку не вказав щодо призначення чи звільнення обвинуваченого від додаткового покарання.

В апеляції адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , просить змінити вирок та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував усі пом`якшувальні вину обставини, а саме: ОСОБА_7 визнав себе винним, щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, раніше не судимий. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 повністю відшкодував матеріальні збитки, адвокат просить залишити позовні вимоги без розгляду.

Також адвокат ОСОБА_8 просить залишити без розгляду позивні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 коштів на утримання ОСОБА_12 , 2012 року народження.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора та вважає, що вирок суду першої інстанції необхідно скасувати та винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально виконавчої установи та застосувати додаткове покарання, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами строком 3 роки; обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_8 та звільнити його від призначеного покарання з випробувальним строком, враховуючи, що на даний час він повністю відшкодував шкоду, одружився та має вагітну дружину, а також просить закрити провадження в частині цивільного позову, враховуючи мирову угоду, укладену ним та потерпілими; вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з урахуванням думки прокурора, що приймав участь в апеляційній інстанції, апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню зі змінами викладеними ОСОБА_7 , а вирок суду підлягає скасуванню з винесенням колегією суддів нового вироку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог КПК України.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України за обставин, вказаних у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та ніким не оскаржується.

Врахувавши обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд першої інстанції обрав обвинуваченому ОСОБА_7 основну міру покарання з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого.

Однак, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора, що суд безпідставно не призначив додаткове покарання передбачене ст. 286 ч. 2 КК України та не вказав у вироку щодо призначення чи не призначення додаткового покарання.

Санкцією ст. 286 ч. 2 КК України передбачене додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами або без такого.

Колегія суддів, приймаючи до уваги всі обставини справи, важкі наслідки скоєного злочину, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк в межах санкції статті.

Також підлягають задоволенню доводи адвоката про виключення з вироку твердження про скоєння злочину навмисно, так як злочин передбачений ст.286 КК України відноситься до категорії злочинів, скоєних з необережності.

Обсудивши питання призначення ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробувальним строком за наступних обставинах.

При призначенні покарання суд першої інстанції прийняв до уваги всі обставини справи, які пом`якшують покарання, обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

На час розгляду кримінального провадження апеляційним судом між обвинуваченим та потерпілими по справі укладена мирова угода по заявленим цивільним позовам у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди, а тому обсяг обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 значно збільшився. При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 працює, має постійну заробітну плату і знаходячись на волі зможе продовжувати надавати матеріальну допомогу потерпілим. Окрім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 одружився, має на утримані вагітну дружину, яка є студенткою, думку потерпілих, щодо призначення покарання та вважає, що до основного покарання слід застосувати дію ст. 75 КК України.

Оскільки, 29.04.2014 року в ході апеляційного судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали заяву про визнання укладеної між ними мирової угоди та закриття провадження по справі стосовно заявлених цивільних позовів, то колегія суддів вважає, що мирова угода між обвинуваченим та потерпілими відповідає вимогам закону, не порушує прав громадян, а тому провадження по справі в частині цивільних позовів підлягає закриттю.

З урахуванням вищевказаного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково та в повному об`ємі задовольнити апеляційну скаргу адвоката.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати та винести новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробувальним строком на три роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Провадження по цивільним позовам потерпілих по справі в зв`язку з укладенням мирової угоди закрити.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку суду.

Колегія суддів апеляційного
суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4