ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі колегії суддів: [1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 05 жовтня 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 08 вересня 2016 року щодо засудженого
громадянина України, не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурором викладено вимогу про скасування вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 08 вересня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_5 , із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Доводи мотивовано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом безпідставно застосовано ст. 69 КК України та визнано обставину, яка пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину, та залишено поза увагою ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і обставину, яка обтяжує покарання, вчення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказав на суперечливість висновку суду щодо призначення основного й додаткового покарань ОСОБА_5 і на недотримання апеляційним судом вимог ст. 420 КПК України.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

За вироком суду вчинено злочин за таких обставин.

11 листопада 2014 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , реалізуючи свій намір на заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу будинку «Природа», по вул. Терасна, 16, м. Миколаєва, із погрозою застосування ножа, направленого на потерпілого ОСОБА_8 , стали вимагати гроші. Сприйнявши погрози як реальні, ОСОБА_8 віддав ОСОБА_7 та ОСОБА_5 наявні при собі грошові кошти у сумі 25 грн, якими вони заволоділи та розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на вказану суму.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 08 вересня 2016 року вирок суду від 22 березня 2016 року скасовано в частині призначення покарання засудженим, та засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією майна, що є його власністю.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_7 , щодо якого касаційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у касаційній скарзі прокурора не оспорюються, як і кваліфікація дій за вказаним правопорушенням.

Суд касаційної інстанції погоджується з доводами касаційної скарги прокурора про відсутність у вироку апеляційного суду належного мотивування застосування ст. 69 КК України та суперечливих висновків щодо призначення основного та додаткового покарання засудженому

ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

При прийнятті судом першої інстанції рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком не було повною мірою враховано тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому, врахування судом обставин, які пом`якшують покарання, були підставами до застосування положень ст. 69 КК України при призначення покарання нижче від найнижчої межі без конфіскації майна.

На вказаний вирок суду першої інстанції прокурором було подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 як через безпідставне застосування положень ст. 69 КК України, так і звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд апеляційної інстанції, мотивуваши своє рішення повною мірою, дійшов висновку правильного висновку про скасування вироку в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням та про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про можливості призначення покарання нижчого від найнижчої межі та не призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_5 , незважаючи на висновки про обґрунтованість застосування ст. 69 КК України до основного та додаткового покарання, призначив покарання засудженому із конфіскацією майна, чим прийняв суперечливе та невмотивоване рішення.

З огляду на викладене, вирок суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час проведення якого слід проаналізувати всі доводи апеляційної скарги прокурора із наведенням докладних мотивів прийнятого рішення за ними, та за результатами чого постановити законне і обґрунтоване судове рішення, мотивоване належним чином. При цьому за тих самих обставин та даних про особу засудженого, перевірити правильність призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, що є власністю ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 08 вересня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою №5-7525км16 Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_10
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1