Справа № 466/2360/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000356 від 03.02.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимої, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

обвинувачена ОСОБА_4 20.01.2015 у період часу із 18 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв., перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_2 , де вона проживає, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрала із куртки потерпілої ОСОБА_5 , яка у цей час перебувала у неї в гостях та знаходилась на кухні вказаної квартири, пластикову банківську розрахункову картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , з метою подальшого зняття із неї грошових коштів.

Продовжуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, перебуваючи біля банкомату «Ощадбанк», який знаходиться на вул. Гетьмана Мазепи, 27 у м. Львові, ОСОБА_4 за допомогою попередньо викраденої у ОСОБА_5 пластикової банківської розрахункової картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , о 22 год. 23 хв. зняла гроші у сумі 2000 грн. та о 22 год. 25 хв. у сумі 500 грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду у сумі 2500 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 скористалась правом відповідно ст. 63 Конституції України та відмовилась від дачі свідчень. Просила застосувати до неї положення Закон України «Про амністію» від 22.12.2016, оскільки має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву відповідно до якої майнових претензій до ОСОБА_4 не має.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При визначенні міри покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, стосовно яких батьківських прав не позбавлена.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до неї амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні малолітнього сина, вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження №0000356 від 03.02.2015, а саме: свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мала і має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила 20.01.2015, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов залишено без розгляду.

Запобіжні заходи, щодо обвинуваченої ОСОБА_4 по даній справі не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1