Справа № 296/6473/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

16 березня 2018 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката- ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчуються 19 березня 2018 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Захисник та обвинувачений просять суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, адвоката, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб. Також суд бере до уваги, що будь яких даних у суду про неможливість утримування обвинуваченого в умовах СІЗО не має, до затримання ніде не працював, судовий розгляд по справі не завершено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строком на 60 діб, а саме по 14 травня 2018 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1