Справа № 639/7546/17
Провадження № 1-кп/639/202/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002207 від 06.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 1) 29.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 2) 02.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 29.07.2013 року з Диканівської ВК №12 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 16 днів; 3) 24.07.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.07.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт, достовірно знаючи про дане судове рішення, умисно ухилився від відбування покарання за вироком суду за наступних обставин.
Так, після отримання 06.09.2017 року вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.07.2017 року, Новобаварським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, у той же день засуджений ОСОБА_4 був поставлений на облік та викликаний до сектору пробації з метою роз`яснення умов відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт та направлення безпосередньо до місця їх відпрацювання.
Надалі ОСОБА_4 08.09.2017 року старшим інспектором вищевказаного сектору пробації ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідками за ухилення від відбування покарання, про що він надав письмову підписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт до ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99. Згідно вказаного направлення ОСОБА_4 приступив до відбування покарання 11.09.2017 року та виконував його протягом майже 2-х тижнів вересня 2017 року відповідно до складеного та затвердженого графіку.

Після цього ОСОБА_4 29.09.2017 року прибув до Харківської установи виконання покарань №27, де стосовно нього складено та затверджено графік виходу на громадські роботи, згідно з яким він повинен був відбувати їх в період з 11.00 до 13.00 години кожного дня 02, 04, 06, 09, 11, 13, 18, 20, 23, 25, 27 та 30 жовтня 2017 року, з яким він був ознайомлений під підпис.

Однак, після цього ОСОБА_4 вирішив стати на шлях ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 КВК України, в період з 09 по 18 жовтня 2017 року та з 23 по 30 жовтня 2017 року до ХУВП №27 для відбуття покарання у вигляді громадських робіт не з`являвся за наявності такої можливості та, не маючи медичних протипоказань щодо їх виконання, тим самим ухилявся від відбування покарання.

Крім того, ОСОБА_4 19.10.2017 року був письмово попереджений про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України старшим інспектором сектору органу пробації.

У свою чергу, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 безпричинно не з`являвся у період з 09 по 18, а також з 23 по 30 жовтня 2017 року для відбуття покарання, виконуючим обов`язки старшого інспектора відділу інтендантського та комунально-побутового забезпечення ХУВП №27 вже 31.10.2017 року складено та затверджено графік виходу ОСОБА_4 на громадські роботи, згідно якого він повинен був відбувати їх у період з 08-00 до 12-00 години кожного дня у листопаді 2017 року, окрім вихідних днів, з яким він не був ознайомлений.
В подальшому ОСОБА_4 , нехтуючи винесеним стосовно нього попередженням, в період з 01 по 03 листопада 2017 року, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 КВК України, за відсутності будь-яких упущень чи упереджень з боку посадових осіб ХУВП №27, припинив з`являтися для відбуття покарання у виді громадських робіт до зазначеної установи без поважних причин та, не маючи ніяких медичних протипоказань щодо виконання призначених йому робіт, тим самим вчинив ухилення від відбування покарання.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне щодо умисного ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання, оскільки відпрацював лише 56 годин, не відбувши 28 годин станом на 06.11.2017 року, а всього 104 години громадських робіт із призначених йому згідно вироку Жовтневого районного суду міста Харкова у вигляді 160 годин, тобто умисно ухилився від покладених на нього обов`язків відбування покарання, порушивши порядок та умови відбування покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині за ч.2 ст.389 КК України за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 24.07.2017 року він був засуджений Жовтневим районним судом м. Харкова до покарання у вигляді громадських робіт строком на 160 годин, після чого 11.09.2017 року відбував вказане покарання у Харківській УВП №27 протягом двох тижнів. Однак, після цього відпрацьовувати призначене покарання не захотів, бо вживав у цей час наркотичні засоби, в зв`язку з чим не з`являвся до ХУВП №27 згідно затвердженого графіку. Просив суворо не карати його.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичнихобставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває з березня 2014 року на обліку у лікаря нарколога із діагнозом: синдром залежності від опіоідів, офіційно не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції за ч.2 ст.389 КК України у вигляді арешту.
Суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.07.2017 року за ч.1ст.125 КК України до 160 годин громадських робіт, під час відбуття покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, знову скоїв новий злочин, тому суд остаточно призначає йому покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України та частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України при складенні покарань засукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт.
До набранням вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 необхідно залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.Цивільний позов не заявлено. Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) місяців арешту.
На підставі ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.07.2017 року, у вигляді 10 (десяти) днів арешту, та остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) місяців 10 (десяти) днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
До набранням вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1