Провадження № 1-в/317/249/2017
Справа № 317/1988/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калмиківка Старобільського району Луганської області, громадянина України, вдівця, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 03.10.2006 р. Апеляційним судом Луганської області за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 13 років,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, ОСОБА_5 засуджений 03.10.2006 р. Апеляційним судом Луганської області за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 13 років. Станом на 16.06.2017 р. він відбув більш як 3/4 строку покарання. Під час тримання у Старобільському і Луганському слідчих ізоляторах, Житомирській установі виконання покарань №8 стягнень та заохочень не мав. Перебуваючи у Краснолуцькій виправній колонії №19 допустив 18 порушень режиму відбування покарання та отримав 1 заохочення правами начальника установи. В Біленьківській виправній колонії № 99 відбуває покарання з 26.11.2014 року. За період відбування покарання допустив одне порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 1 заохочення правами начальника відділення СПС та 4 заохочення правами начальника колонії. На виробництві установи працевлаштований різноробочим, до праці ставиться сумлінно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги, приймає участь у суспільному житті відділення, роботах по благоустрою місця позбавлення волі, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично-виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відносинах із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни, суспільно-корисні зв`язки з рідними підтримує, провину у скоєному злочині визнає.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 ОСОБА_4 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у поданні. Також зазначив, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований, має сім заохочень, має позитивні зрушення у поведінці.

Засуджений ОСОБА_5 також підтримав подання, зазначив, що він розкаюється, усвідомлює свою провину. Вдома його чекають батьки, донька. В колонії він приймає участь у спортивних змаганнях, закінчив школу, допомагав робити ремонт, ходить до церкви, працює. Вину свою визнавав при розгляді справи у суді і зараз, вирок не скаржував.

Захисник засудженого ОСОБА_6 підтримав подання, послався на сумлінну поведінку, ставлення до праці, позитивну характеристику засудженого.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність відмови у задоволенні подання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , його захисника, представника адміністрації колонії, прокурора, суд вважає, що в поданні слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.06.2006 р. Під час тримання у Старобільському та Луганському слідчому ізоляторі порушення режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 09.07.2007 р. відбував покарання в державній установі «Краснолуцька виправна колонія (№19)» допустив вісімнадцять порушень режиму відбування покарання, які виразились у невиконанні законних вимог адміністрації колонії, відмові від роботи, порушені розпорядку дня, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії, стягнення погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення правами начальника установи. З 06.07.2014 р. відбував покарання в державній установі «Житомирська установа виконання покарання (№8)». За даний період часу порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 26.11.2014 р. відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За період відбування покарання допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виразилося у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення зняте в законному порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має одне заохочення правами начальника установи та чотири заохочення правами начальника установи. Працевлаштований на виробництві установи різноробочим, до змінного завдання відноситься чесно і сумлінно. Також виконує разові завдання по благоустрою місць позбавлення волі, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Бере особисто участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Освіта» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, а саме відвідує бібліотеку установи. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, а саме «Виробнича секція». Підтримує зв`язки з рідними, шляхом листування, отримує від них посилки та передачі. Засуджений під час відбування покарання в установі на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. За вироком суду позову не має. Згідно заяви засудженого після звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має шість заохочень, більша частина яких безпосередньо передують поданню про умовно-дострокове звільнення, мав дев`ятнадцять стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що з 2008 р. по 2015 р. він не заслуговував на заохочення та мав вісімнадцять стягнень. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Характеристика від 09.02.2015 р. відносно ОСОБА_5 є посередньою.

Згідно характеристики від 15.04.2016 р. ОСОБА_5 характеризується негативно, необхідної уваги до дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи не приділяє, належного догляду за ними не здійснює, може використовувати не за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, не вбачає в них суспільної необхідності. У скоєному злочині провину визнає, але робить це з метою отримання поблажливості.

Суд не може не врахувати, що у судовому засіданні засуджений свідомо надав суду неправдиві відомості щодо визнання своєї провини на час розгляду кримінальної справи у суді, про неоскарження вироку. Як видно з вироку Апеляційного суду Луганської області від 03.10.2006 р. засуджений заперечував свою провину. Про невинуватість він вказував й у касаційній скарзі. Пояснити суду коли саме він усвідомив свою провину та розкаявся засуджений не зміг. Сумнівними у цьому контексті виглядають твердження засудженого щодо розкаяння.

З урахуванням вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя іншої особи, невизнання вини, тривалої негативно спрямованої поведінки під час відбування покарання протягом 2008-2015 років, суд вважає вкрай нетривалим та непоказовим строк з 02.07.2016 р. (дата застосування останнього стягнення до засудженого) по час розгляду подання про умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

На переконання суду необхідні корективи як у поведінку засудженого так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження адміністрації колонії про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1