Справа №687/1307/14-к
№1-кс/687/79/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю слідчого ОСОБА_4 ,

з участю скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці Хмельницької області скаргу ОСОБА_5 на постанову начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , звернувся в суд зі скаргою на постанову начальника слідчого СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що 16.06.2014 року начальником СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000026 від 17.01.2013 року за фактом неналежного виконання професійних обов`язків та службової недбалості службовими особами Чемеровецької ЦРЛ та Зарічанського протитуберкульозного відділення, при надані медичної допомоги потерпілому від ДТП ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст.140, 367 КК України.

ОСОБА_5 , вважає дану постанову незаконною і просить її скасувати, оскільки вона винесена всупереч встановленим фактам, а проведене розслідування поверхневим, його висновки упередженими та передчасними, під час слідчих дій не встановлено чому висновки основної і додаткових комісійних судово-медичних експертиз не узгоджуються із висновками експертів Хмельницького бюро СМЕ, а також суперечать зібраним матеріалам під час досудового розслідування, також не встановлено у спеціалістів сервісного підприємства скільки існують комбінацій і скільки потрібно часу щоб перевести УЗД із режиму ZOOM у нормальний режим роботи.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , скаргу підтримав і просить її задовольнити.

Слідчий СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в судовому засіданні проти скарги заперечив.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив вказуючи на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена відповідно до чинного законодавства, проведені всі необхідні слідчі дії.

Судом об`єктивно встановлено, що відповідно до висновку експерта № 188 А від 25.09.2007р. причиною смерті ОСОБА_7 явилась тупа закрита травма органів черевної порожнини, травматичні розриви селезінки, брижі тонкої кишки, з розвитком гострої крововтрати, про що свідчать слабо виражені трупні плями, малокрів`я органів, плями Мінакова (крововиливи в ендокарді лівого шлуночка серця), наявність в черевній порожнині біля 2850 мл. темно-червоної рідкої крові та щільнуватих кров`яних згортків, дані судово-гістологічного дослідження.

Тілесні пошкодження у трупа гр. ОСОБА_7 , у вигляді закритої травми органів черевної порожнини травматичних розривів селезінки, брижі тонкої кишки мають прямий причинний зв`язок з наступленням смерті гр. ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи Хмельницького бюро СМЕ № 83 від 05.11.2007 року - Для встановлення розривів внутрішніх органів черевної порожнини хворому необхідно було провести ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, діагностичну пункцію лапароцентез. Дані дослідження йому за період перебування в стаціонарі не проводились. Хворому не проведені аналізи крові на гематокрит і загальні аналізи крові в динаміці, не призначене і не проведене рентгенологічне дослідження грудної клітки, при якому можна було виявити наявність переломів ребер. Хворий був доставлений в лікарню в безпритомному стані, який був обумовлений черепно мозковою травмою. Тому потерпілий скарг пред`являти не міг, не міг вказати наявність і локалізацію болів, що утруднювало діагностику тяжких ушкоджень органів черевної порожнини і грудної клітки. Однак травма в дорожньо транспортній пригоді є завжди політравмою і лікарі з метою діагностики травми зобов`язані були провести всебічне обстеження хворого згідно стандартам обстеження важкохворих, а саме: динамічний нагляд за хворим, ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, рентгенографію грудної клітки, ЕКГ, контроль за частотою серцевих скорочень і дихання, гематокрит крові та загальний аналіз крові в динаміці, катетеризація магістральної вени, аналіз сечі, контроль діурезу і об`єму циркулюючої крові, контроль центрального венозного тиску. Вказані види обстеження, тактика ведення хворого не була виконана. Недоліки в обстеженні хворого не дають реальної картини перебігу травматичного процесу.

При умові своєчасного повного обстеження потерпілого, при своєчасному встановлені правильного діагнозу і адекватному лікуванні тобто при проведенні хірургічного лікування з метою зупинки кровотечі із ушкоджених внутрішніх органів можна було зберегти життя ОСОБА_7 .

Характер травми, важкість стану хворого в даному випадку є проти показом для транспортування його в інший лікувальний заклад. Хворий потребував термінового хірургічного лікування, яке могли виконати хірурги Чемеровецької ЦРЛ, або бригада хірургів із обласного центру по виклику адміністрації чи завідувача хірургічним відділенням лікарні.

Між смертю та спричиненими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 проглядається непрямий причинний зв`язок.

Відповідно до висновку № 121/08 від 02.06.2010 року головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України вбачається, що саме закрита травма органів черевної порожнини за умов її своєчасного діагностування та оперативного лікування та за умов відсутності вказаної ЧМТ давала шанси на одужання потерпілого. Проте поєднання вказаних обох компонентів травми склало умови для синдрому взаємного обтяжування та настання летального виходу, а тому експертна комісія приходить до висновку, що ймовірність сприятливого виходу для потерпілого не виключається, проте, як було вказано вище, не може бути гарантованою.

Згідно висновку експерта №705/10 від 02.12.2010 року головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ Ураїни, експертна комісія прийшла до висновку, що несприятливий вихід у ОСОБА_7 , обумовлений насамперед важкістю сполучної травми безпосередньо, що дає підстави висловитись про наявність непрямого причинного зв`язку між недоліками, припущенними при обтяженні та лікуванні потерпілого та настанням його смерті.

Як вбачається із висновку експерта №367/13 від 17.03.2014 року головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, про наявність опосередкованого причинного зв`язку між вказаними недоліками обтяження пацієнта і настанням його смерті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 завідуючий травматологічним відділенням Чемеровецької ЦРЛ суду показав, що 24.08.2007 року біля 14.00 год. до нього зателефонували з приймального відділення Чемеровецької ЦРЛ і повідомили, що в травматологічне відділення доставлені з ДТП троє хлопців. Через 15 хвилин він приїхав в дане відділення, зайшов в операційну та побачив, що в операційній знаходилось два потерпілих. Він оглянув ОСОБА_7 . В ході огляду ним було встановлено, він не доступний контакту, зіниці розширені, не реагують на світло, шкіряні покриви блідо рожеві, артеріальний тиск та пульс були в нормі. В ділянці голови зліва значна підшкірна гематома. При пальпації грудної клітки та при стисненні в сагітальному та фронтальному напрямках і її огляді, дефектів шкіри, порушення цілісності виявлено не було. Живіт запавший, приймав участь в процесі дихання. Ушкоджень кісток тазу, кінцівок та ребер не виявлено. Під час обстеження ОСОБА_7 було зроблено М-ЕХО, R-графія голови та шийного відділу хребта. Встановлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеня. При огляді ОСОБА_7 , приймала участь бригада лікарів і по приїзду лікарів з обласної лікарні ОСОБА_7 , була зроблена трепанація черепа. Після проведення операції були надані рекомендації по подальшому лікуванню і залишенню на лікуванні в травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ у зв`язку з важким станом, що не дозволяв транспортувати хворого. До настання смерті ОСОБА_7 в нього загальний стан був стабільний, вкрай важкий. Він самостійно ритмічно дихав, гемодинамічні показники не змінювались без проведення будь-якої корекції медичними препаратами. УЗД органів черевної порожнини не проводилося в зв`язку з несправністю переносного УЗД апарата, неможливістю транспортування хворого. Погіршення стану хворого виникло раптово, що не дало часу і можливості консультацій, оскільки кожна секунда втрати часу була не на користь пацієнта, тому діяв згідно знань надання серцево-легеневої реанімації. Після смерті ОСОБА_7 він ще цілу годину проводив реанімаційні заходи з метою зберегти йому життя і під час цих заходів можливо і були поламані ребра. Оскільки транспортування хворого було протипоказане то вони перенесли його на 2-й поверх на руках в палату, яка спеціально пристосована для надання такої допомоги. Кров була в капсулі селезінки, а в черевній порожнині була трупна кров, яка не згортається.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 завідуючий неврологічним відділенням Чемеровецької ЦРЛ суду показав, що 24.08.2007 року біля 14-ї години йому зателефонували з приймального відділення Чемеровецької ЦРЛ і повідомили, що в травматологічне відділення доставлений з ДТП тяжкий хворий і потрібна допомога. Коли прибув у травматологічне відділення, то потерпілому медичну допомогу вже надавали лікарі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Він та ОСОБА_13 провели огляд хворого і встановили діагноз: «гостра закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню, набряк головного мозку, субдуральна гематома зліва під питанням, кефалогематома лобної ділянки зліва, церебральна кома 3 степені, синдром здавлення з явищами дислокації стовбурових структур». Хворому було проведено М-ЕХО. Присутній при цьому лікар-нейрохірург ХОКЛ ОСОБА_14 рекомендував провести хірургічне оперативне втручання з ціллю верифікації синдрому здавлення головного мозку. УЗД органів черевної порожнини не проводилося у зв`язку з несправністю переносного УЗД апарата і відсутністю ознак внутрішньо-черевної кровотечі. Проведення УЗД на стаціонарному УЗД апараті не рекомендувалася у зв`язку з важким станом хворого, якого транспортувати не можна було, оскільки б погіршився його стан. Стаціонарний УЗД апарат знаходився у фізіотерапевтичному відділенні, яке розташоване на відстані близько 350- 400 м. від відділення в якому був ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , лікар УЗД Чемеровецької ЦРЛ який суду показав, що 24.08.2007 року біля 14-ї години йому зателефонували з приймального відділення Чемеровецької ЦРЛ і повідомили, що в травматологічне відділення доставлений з ДТП тяжкий хворий і потрібна допомога. Коли прибув у травматологічне відділення, то двом потерпілим з ДТП вже надавали медичну допомогу лікарі хірурги ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , невропатологи ОСОБА_9 , ОСОБА_17 . Під час обстеження потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 було зроблено М-ЕХО. УЗД органів черевної порожнини не проводилося, оскільки переносний апарат УЗД не працював. Тоді він запропонував провести УЗД на стаціонарному апараті, який знаходиться у фізіотерапевтичному відділенні на відстані близько 350- 400 м. від відділення в якому був ОСОБА_7 , однак у зв`язку з ти, що транспортування хворого було протипоказане, то УЗД черевної порожнини не було проведено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 ординатор хірургічного відділення Чемеровецької ЦРЛ, який суду показав, що діагноз розрив макроскопічних клітин головного мозку підтвердив лікар ОСОБА_20 . Пульс та тиск у потерпілого був нормальний, відсутні ознаки внутрішньої кровотечі. Перелом ребер міг бути внаслідок реанімаційних заходів. Проведення УЗД на стаціонарному УЗД апараті не рекомендувався, а переносний апарат не працював, у зв`язку з важким станом хворого, якого транспортувати не можна було, оскільки б погіршився його стан. Стаціонарний УЗД апарат знаходився у фізіотерапевтичному відділенні, яке розташоване на відстані близько 350 - 400 м. від відділення в якому був ОСОБА_7 , при даних травмах, які отримав ОСОБА_7 , теоретично він міг жити, однак практично ні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , завідуючий поліклінічним відділенням Чемеровецької ЦРЛ, який суду показав, що 24.08.2007 року було доставлено кілька хворих в результаті ДТП, один з них що згодом помер ОСОБА_18 , майже ніяких ознак життя не подавав, травм грудної клітини та живота в нього не відмічалося, натомість була явна травма голови. Клінічних даних про наявність внутрішніх ушкоджень не було, тиск був нормальним. УЗД знаходилось в іншому приміщенні, а тому застосоване не було. Він особисто проводив огляд ОСОБА_7 . Виходячи з клінічних даних травма голови була несумісна з життям, клінічних ознак кровотеч в черевну порожнину не було. Переносний апарат для УЗД обстежень був у неробочому стані. Транспортування хворого для діагностики на стаціонарний УЗД апарат міг призвести до ще більшого погіршення стану. УЗД обстеження органів черевної порожнини та діагностичний лапароцентез не могли змінити незворотній процес, який виник внаслідок травми головного мозку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про те, що лікарями були вчинені всі необхідні дії з метою врятувати життя ОСОБА_7 , однак отримані ним травми не дають шансів позитивного перебігу лікування.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303 307, 372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні скарги на постанову начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 16.06.2014 року про закриття кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя / підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя ОСОБА_1