ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/5/18
Провадження по справі № 1-кп/514/26/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 07 жовтня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосілля Саратського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На початку весни 2017 року, більш точної дати слідству встановити не представилось можливим, знаходячись на території комплексу Фрумушика - Нова, розташованого за межами села Весела Долина Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, мешканець с. Старосілля Саратського району Одеської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в усній формі домовився з ОСОБА_6 , генеральним директором ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА» БОРОДІНО-А», про те, що він буде працювати за наймом на території вказаного комплексу «Фрумушика Нова», а саме працювати різноробочим.

Так, з початку весни 2017 року по жовтень 2017 року ОСОБА_4 працював за наймом без укладення письмового трудового договору на території комплексу «Фрумушика Нова», розташованого за межами села Весела Долина Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, а саме виконував різні господарські роботи.

03.10.2017 року, після завершення чергового робочого дня на території комплексу «Фрумушика Нова», розташованого за межами села Весела Долина Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, мешканець с. Старосілля Саратського району Одеської області ОСОБА_4 , вирішив викрасти чуже майно з Німецького подвір`я вищевказаного комплексу Фрумушика-Нова, а саме диван, деревяне ліжко та матрац, які належать ОСОБА_7 .

Так, 03.10.2017 року, приблизно о 22:00 годин, більш точного часу слідству встановити не представилось можливим, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, знаходячись на території комплексу «Фрумушика Нова», проник через відкриті ворота до Німецького подвір`я, де з господарського приміщення викрав бувший у вжитку диван, вартістю 630,00 грн., бувший у вжитку матрац, вартістю 180,00 грн., бувше у вжитку ліжко, вартістю 850,00 грн., які належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1660,00 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що 03.10.2017 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин проник через відкритті ворота до господарського приміщення та викрав матрац, ліжко та диван. Зазначене майно погрузив на підводу для того щоб його вивезти та в подальшому сховав.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 про обставини вчинення ним злочину і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить його щире каяття й активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

З урахуванням цих обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою провину, викрадене майно повернув власнику, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, передбачений санкцією відповідної статті, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального злочину і буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУД И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 28 березня 2018 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні згідно акту 17-4916/32 в розмірі 2475 гривень 00 копійок.

Речові докази а саме: дерев`яне ліжко, матрац, диван - вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку обвинуваченому, захиснику та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1