Справа № 573/2285/17
Номер провадження 1-кс/573/576/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
21 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- Білопільським районним судом Сумської області 17 березня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 25 березня 2013 року;

- Краснопільським районним судом Сумської області 31 жовтня 2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 12 лютого 2016 року, судимості не зняті та не погашені;

запобіжного заходу у виді тримання під вартою
в с т а н о в и в :
21 листопада 2017 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що 19 листопада 2017 року близько 18 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , розпивали спиртні напої. В цей час між останніми з побутових причин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 наніс близько 10 ударів кулаком в обличчя ОСОБА_8 , після чого, маючи умисел на заподіяння смерті потерпілого, схопив металевий совок та наніс близько 3 ударів в область голови ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав. Продовжуючи протиправні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наніс йому близько 6 ударів ногою в область тулубу.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 приблизно о 21 годині 00 хвилин. помер.

При проведенні розтину трупа ОСОБА_8 встановлено, що смерть останнього настала в результаті: поєднаної тупої травми голови та грудної клітки; закритої тупої травми голови; забиття мозку; крововиливів під тверду та м`яку оболонку; крововиливів у м`які тканини голови; закритої тупої травми грудної клітки; переломів ребер від 9 по 12 зліва; перелому лівої лопатки.

Отже, здійснюючи вказані дії та наносячи ОСОБА_8 удари в область голови, заподіюючи при цьому фізичний біль та тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого, ОСОБА_5 , усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння протиправне посягання на здоров`я іншої людини, порушення анатомічної цілісності її тканин, органів та функцій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень потерпілому, припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

20 листопада 2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000655, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Того ж дня о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: оглядом місця події від 20 листопада 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було зафіксовано та вилучено сліди злочину; допитом підозрюваного ОСОБА_5 із застосування відеозапису від 20 листопада 2017 року; допитами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даний час існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики знищення, приховування, спотворення підозрюваним речових доказів, які мають суттєве значення для справи, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Досудове розслідування за фактом смерті ОСОБА_8 щойно розпочате. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, що проживають по сусідству та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, слідством встановлено, що після скоєння вказаного злочину ОСОБА_5 втік з місця події та переховувався до встановлення його місця знаходження співробітниками поліції. Останній не має сім`ї та малолітніх дітей, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків. Будучи особою працездатного віку, ОСОБА_5 ніде не працює та не має постійного джерела доходів. Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів, вчинив умисний злочин із застосуванням насильства, тому є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний факт характеризує підозрюваного, як особу, яка схильна умисно застосовувати фізичну силу та наносити тілесні ушкодження.

З огляду на викладене вище, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий вважає, що існує необхідність застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, який би припинив подальшу злочинну поведінку та повністю виключив можливість контакту з будь-якими речами, які мають істотне значення для справи, свідками, і забезпечив реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. При вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечував. Просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що прокурор не довів існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, про які йдеться у клопотанні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 1 ст. 115 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, а тому суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, є обґрунтованою.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків також є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).

Тобто, із зазначеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання та відсутність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків, на що вказує відсутність у останнього сім`ї та утриманців, існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, але не зважаючи на це, на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжкий злочин, що свідчить про наявність ризику вчинення ним нових правопорушень.

Перебуваючи на свободі, підозрюваний може вплинути на подальше досудове розслідування кримінального провадження. Зокрема, вжити заходів щодо знищення, приховування, спотворення речових доказів, з огляду на те, що злочин було вчинено за місцем його проживання. Здійснювати незаконний вплив на свідків, які є його односельцями та проживають по сусідству. Крім того, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_5 злочину та байдужість до наслідків злочинних дій, суд приходить до висновку, що сам факт перебування на волі підозрюваного буде викликати у потерпілих та свідків обґрунтовані побоювання щодо власної безпеки з метою впливу на їхні покази.

Таким чином, викладені вище обставини вказують на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення, приховування та спотворення речових доказів у справі, а тому застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Сукупність матеріалів, доданих до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не є актом притягнення особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

Разом з цим, стосовно вимог слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на весь строк досудового розслідування, тобто до 21 січня 2018 року суд зазначає, що вони підлягають частковому задоволенню, з огляду на те, що строк тримання під вартою відповідно до ст. 197 КПК України не може перевищувати 60 діб, і у подальшому може бути продовжений судом. Так як у даному випадку підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 20 листопада 2017 року, а тому строк його тримання під вартою, який обчислюється з моменту затримання, спливає 18 січня 2018 року о 24 годині., а тому клопотання слідчого в цій частині підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні даної ухвали не визначає підозрюваному розмір застави.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18 січня 2018 року включно.

У задоволенні іншої частини клопотання слідчого ОСОБА_4 , погодженого прокурором ОСОБА_7 , відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на Білопільський ВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: