Номер провадження: 11-сс/785/185/18
Номер справи місцевого суду: 496/181/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2018 року в кримінальному провадженні №0000052 від 17.01.2018 року,-

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0000052 від 17.01.2018 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, та накладено арешт: на автомобіль марки «ВАЗ 21093» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, який перебуває у тимчасовому володінні ОСОБА_7 , із застосуванням заборони користування та розпорядження транспортним засобом.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вилучений автомобіль може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого залишити без задоволення. В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що автомобіль «ВАЗ 21093» в дорожньо-транспортну пригоду не потрапляв, на ньому не зберіглися сліди злочину, а тому відсутня необхідність у проведенні судової експертизи.

Апелянт ОСОБА_7 про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином про що свідчить довідка апеляційного суду Одеської області про отримання ним СМСповідомлення від 26.01.2018 року, але до апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду його апеляційної скарги не заявляв, а тому у відповідності до вимог ч.4 ст.405 та ст. 422 КПК України, судовий розгляд проведено у його відсутність.

При цьому, апеляційний суд вважає, що процедура судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції за відсутністю апелянта в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо незаконності прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційним судом встановлено таке.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість тверджень органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст. 167, 170 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, зокрема на його начальній стадії, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та не упередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і знищенню чи пошкодженню даного майна.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було встановлено, що слідчим відділом Біляївського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 17.01.2018 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 16.01.2018, близько 19.45 год., у с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, водій автомобіля марки «ВАЗ- 2109» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , прив`язав до фаркопу свого автомобіля двоє саней на які сіли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого почав рухатися по вул. Перемоги, в сторону с. Градениці Біляївського району Одеської області (з прив`язаними санчатами). При русі, зазначені двоє санчат, на яких сиділи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , занесло на зустрічну смугу, де рухався автомобіль марки «Мерседес 200» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , в результаті чого двоє саней зіткнулися з зазначеним автомобілем. В результаті ДТП ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до Біляївської ЦРЛ, де був поставлений діагноз ОСОБА_9 закритий перелом лівої бедреної кістки; ОСОБА_10 ЗЧМТ, СГМ, закритий перелом кісток тазу, закритий перелом обох кісток лівої голені.

За даним фактом СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

17.01.2018 року слідчий СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ-21093» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, який перебуває у тимчасовому володінні ОСОБА_7 , із застосуванням заборони користування та розпорядження транспортним засобом. Слідчий мотивував своє клопотання тим, що зазначене майно відповідає критеріям визначеним ст.ст. 167, 170 КПК України, оскільки зберегло на собі кримінального правопорушення, є речовим доказом у провадженні та підлягає експертному дослідженню для встановлення обставин кримінального правопорушення (а.с.1-3).

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого та обставини на які посилається слідчий, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя районного суду, пославшись на вимоги ст.ст. 167, 170 КПК України, задовольнив клопотання органу досудового розслідування, наклавши арешт майно, як на таке, що має відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Накладення арешту на автомобіль також є обґрунтованим, до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні, з метою недопущення його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді і не вбачає підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, апеляційним судом не встановлено та апелянтом не доведено.

Посилання апелянта на те, що майно, а саме автомобіль не відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст.167 КПК України, оскільки не є предметом кримінального правопорушення, з урахуванням наданих суду матеріалів клопотання - є безпідставними, оскільки для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення по справі, в тому числі і визначення процесуального статусу особи, якій належить автомобіль, та яка ним керувала під час ДТП, а також з`ясування механізму настання ДТП, необхідно провести експертні дослідження з вказаним автомобілем.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль, оскільки це рішення відповідає вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

Таким чином, на думку апеляційного суду, для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування на даній стадії досудового слідства, з урахуванням конкретних обставин справи та ризику подальшої втрати автомобіля, шляхом його відчуження, або зміни його технічного стану, має потребу у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту на це майно, до встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що цілком відповідає положенням ст. 2 КПК України.

На думку апеляційного суду, тільки після проведення всіх необхідних слідчих дій з автомобілем та проведення призначених по справі судових експертиз, орган досудового розслідування може прийняти рішення щодо подальшої долі автомобіля, в тому числі його повернення користувачу або власнику.

За наведених підстав доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому апеляційний суд визнає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 167, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 погодженого прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000052 від 17.01.2018 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, та накладено арешт на автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ-21093» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який перебував у тимчасовому володінні ОСОБА_7 , із застосуванням заборони користування та розпорядження транспортним засобом - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4