Справа №345/1266/17
Провадження № 1-кп/345/32/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2018 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
представника Служби у справах дітей ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, студента Калуського політехнічного коледжу, виховується із обома батьками, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України, за ст. ст. 186 ч 1, 186 ч. 2 КК України,
що ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
Так, 07.03.2017 року близько 21:10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Калуші Івано Франківської області, на перехресті вулиць Б. Хмельницького та В. Стуса, поблизу крамниці «Гостинний Дім», побачив ОСОБА_8 , яка тримаючи в руці гаманець, купляла товари. В той час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним майном.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих мотивів, шляхом ривка, відкрито викрав із рук ОСОБА_8 , гаманець вартістю 280,00 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 1200,00 гривень. З місця вчиненого злочину ОСОБА_7 втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1480,00 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.03.2017 року близько 06:50 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Калуші по вул. С.Стрільців поблизу будинку № 15, побачив ОСОБА_9 , яка, тримаючи на плечі сумочку, рухалась в напрямку Калуської ЗОШ № 7. В той час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним майном.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , умисно, із корисливих мотивів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_9 , в спину, внаслідок чого потерпіла впала на землю. Після цього, ОСОБА_7 шляхом ривка, повторно, відкрито викрав із рук сумочку вартістю 250,00 грн., в якій знаходились мобільний телефон марки «FlyFF178» вартістю 700,00 грн., футляр для окулярів вартістю 50,00 грн., окуляри вартістю 100,00 грн., гаманець вартістю 100,00 грн., та гроші в сумі 100,00 грн. З місця вчиненого злочину ОСОБА_7 , втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 , завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1300,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, і підтвердив, що злочини вчинив при вищенаведених обставинах. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати. Заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_9 відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_8 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Потерпіла ОСОБА_9 подала суду заяву, в якій вказує, що претензій до обвинуваченого немає, шкода їй відшкодована. На суворому покаранні не наполягає. Просить кримінальне провадження розглядати у її відсутності. Цивільний позов просить залишити без розгляду.
Законний представник обвинуваченого просить його суворо не карати.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчинених ним злочинах у судовому засіданні підтверджена показами потерпілої ОСОБА_9 та сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
-протоколом огляду місця події від 07.03.2017 року (а.с.42-43);
-протоколом огляду речей від 10.03.2017 року ( а.с.44), з якого вбачаються перегляд зображення на відео дій ОСОБА_7 , які мали місце 07.03.2017 року в період часу приблизно з 21.00 годин по 21.11 годин. На записі зображено ОСОБА_7 , який знаходиться поблизу крамниці «Гостинний дім» і який одягнений у балонову (коротку) куртку чорного кольору , джинси синього кольору та кросівки білого кольору та має при собі барсетку чорного кольору;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.03.2017 року та додатком до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 10.03.2017 року (а.с.46-47,48 ) , з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала штани, які належать ОСОБА_7 , в яких 07.03.2017 року невідома особа відкрито заволоділа її гаманцем;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.03.2017 року та додатком до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 10.03.2017 року (а.с.49-50,51), згідно з яким потерпіла ОСОБА_8 впізнала куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 , в якій 07.03.2017 року неподалік «Гостинного дому» невідома особа відкрито заволоділа її гаманцем;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання та додатком до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 10.03.2017 року (а.с.52-53,54) на підставі якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала кросівки, які належать ОСОБА_7 , в яких 07.03.2017 року невідома особа відкрито заволоділа її гаманцем;
-протоколом прийняття заяви від 09.03.2017 року від ОСОБА_9 ( а..с. 55);
-протоколом огляду речей від 10.03.2017 року, які добровільно видані ОСОБА_7 та фото таблицями до протоколу огляду речей (а.с.56,57).
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинених ним злочинах у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного і обставини справи.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.103 КК України, з врахуванням даних досудової доповіді, встановлено, що він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться, виховувався з обома батьками належним чином у задовільних соціально-побутових умовах, інвалідності немає, вад психічного розвиту та фізичного здоров`я судом не встановлено, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, раніше до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, сприяння у розкритті злочину, відшкодування шкоди потерпілим й те, що злочин вчинив, будучи неповнолітнім.
До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку.
Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз"яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №5 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх" - при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-66/0/4-17 від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також з принципу пріоритету інтересів дитини, встановленого ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу неповнолітнього обвинуваченого, думку прокурора щодо міри покарання, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та думку потерпілих, й враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд вважає можливим, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за ст. 186 ч.1, ст. 186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, відповідно до ст. 207 п. 5 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 65, 70, 75, 76, 100, 103 КК України, ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим за ст. ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2 КК України та призначити покарання:
-за ст. 186 ч. 1 КК України 1 ( один) рік позбавлення волі;
-за ст. 186 ч. 2 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
-куртку зимову синтетичну ( балонову) «DSGDONG» чорного кольору , джинси синього кольору «Sunbird» та кросівки білого кольору «КМБ Bry ant» , які зберігаються у кімнаті речових доказів Калуського ВП ГУНП повернути ОСОБА_7 ;
-«CD-RW» 700 МВ 4-12х NIDEX диск оранжевого кольору, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах даного кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення, обвинуваченим в цей же ж строк з часу одержання копії вироку.

Головуючий: