Справа № 204/950/18
Провадження № 1-кс/204/299/18
УХВАЛА
Іменем України
12 лютого 2018 року слідча суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке подане в рамках кримінального провадження №0000002 від 10.01.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
в с т а н о в и л а:
09 лютого 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке подане в рамках кримінального провадження №0000002 від 10.01.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що згідно з рішенням виконкому Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради №221 від 19.07.2007р., за неповнолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишились без піклування батьків, закріплене житло за адресою: АДРЕСА_1 . 07.06.2017р. приватним нотаріусом ОСОБА_7 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено запис про виникнення права власності у ОСОБА_8 на 78/100 частки кв. АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу частки квартири за зазначеною адресою. Відповідно до ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту населення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Згідно з інформацією виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 17.11.2017р. жодних дозволів щодо переобладнання, приватизації, відчуження чи інших правочинів щодо вказаного житла орган опіки та піклування не надавав; з метою перевірки стану збереження житла було здійснено вихід адресою: АДРЕСА_1 , та зі слів сусіда було встановлено, що до квартири прибудований окремий вхід із зовнішньої сторони будинку, чоловік, який знаходився в прибудові, своє ім`я не назвав, до квартири не впустив, повідомив що проводить ремонт в квартирі, власником якої є ОСОБА_9 . У зв`язку з вищевикладеним в діях невстановленої досудовим розслідуванням особи вбачаються ознаки шахрайства, що виразилось у заволодінні 78/100 частки кв. АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки КП «ДМБТІ» ДОР №770 від 29.01.2010р., право власності на 22/100 частки кв. АДРЕСА_2 , не зареєстровано. Органом приватизації житлового фонду, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Дніпра, є департамент житлового господарства Дніпровської міської ради. Порядок передачі квартири із державного житлового фонду у власність громадян регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Зокрема, ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що відчуження квартир (будинків) державного житлового фонду (житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ) на користь громадян здійснюється шляхом приватизації. Згідно з ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житла всю фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. На підставі вищевикладеного, квартира за вищевказаною адресою вибула з власності територіальної громади та частка квартири відчужена всупереч передбаченому законом порядку. Своїми діями невстановлена досудовим розслідуванням особа, всупереч нормам діючого законодавства позбавила неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 права користування житлом, у якому вони виросли та жили зі своєю матір`ю до того моменту, як вони набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. 02.02.2018р. СВ Чечелівського ВП кв. АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002. На теперішній час речовий доказ, а саме: кв. АДРЕСА_2 , може бути відчужена, передана іншим особам, щодо неї можуть бути зареєстровані речові права та їх обтяження, як і реєстрація прав третіх осіб на нерухоме майно. Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до відчуження, передачі майна іншим особам, реєстрації речових прав та їх обтяження, реєстрації прав третіх осіб на вказане майно. Крім того, необхідно накласти заборону розпорядження вказаним нерухомим майном, оскільки обставини, у зв`язку з чим ведеться досудове розслідування, підтверджують, що їх незастосування призведе до можливої втрати та передачі майна. З метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0000002, а саме: кв. АДРЕСА_2 , виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), із забороною розпоряджатися арештованим майном у будь-який спосіб, оскільки існують всі підстави вважати, що невстановлена досудовим розслідуванням особа набула права власності на частку зазначеної квартири протиправним шляхом. Таке обмеження права власності буде розумним та співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження, відповідати завданням кримінального провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.
Згідно з ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. З огляду на наведене, слідча суддя вважає за доцільне проводити розгляд клопотання за відсутності власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчою суддею встановлено таке.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України встановлено, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання було встановлено, що у випадку ненакладення арешту на майно, існують достатні підстави вважати, що вказане нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 78/100 частки якої належить ОСОБА_8 на праві власності (відповідно до довідки КП «ДМБТІ» ДОР № 770 від 29.01.2010р., право власності на 22/100 частки кв. АДРЕСА_2 , не зареєстровано), що є речовим доказом (відповідає вимогам ст.98 КПК України) у кримінальному провадженні, може бути відчужене.
Із внесених до ЄРДР даних про обставини вчинення кримінального правопорушення вбачаються ознаки шахрайства, яке виразилось у незаконному заволодінні часткою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, вказана квартира є об`єктом протиправних дій. З матеріалів клопотання слідча суддя вбачає достатні підстави вважати, що вищевказане нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 78/100 частки якої належить ОСОБА_8 на праві власності (відповідно до довідки КП «ДМБТІ» ДОР № 770 від 29.01.2010р., право власності на 22/100 частки кв. АДРЕСА_2 , не зареєстровано) має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, є доказом злочину.
Виходячи із вищевикладеного, вимога про накладення арешту є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Крім того, ненакладення арешту на вищевказане майно може призвести до порушення прав дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів клопотання слідча суддя вбачає достатні підстави вважати, що незастосування заборони розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 78/100 частки якої належить ОСОБА_8 на праві власності (відповідно до довідки КП «ДМБТІ» ДОР № 770 від 29.01.2010р., право власності на 22/100 частки кв. АДРЕСА_2 , не зареєстровано) призведе до відчуження майна, відтак, у цій частині клопотання також підлягає задоволенню, а крім того, необхідно зобов`язати відділ реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести відповідні відомості про обтяження щодо вищевказаного нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Таким чином, слідча суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є цілком обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-175 КПК України,
у х в а л и л а:
Клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке подане в рамках кримінального провадження №0000002 від 10.01.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), 78/100 частки якої належить ОСОБА_8 на праві власності (відповідно до довідки КП «ДМБТІ» ДОР №770 від 29.01.2010р., право власності на 22/100 частки квартири АДРЕСА_2 не зареєстровано) із забороною розпоряджатися майном у будь-який спосіб.
Зобов`язати відділ реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести відповідні відомості про обтяження щодо вищевказаного нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідча суддя ОСОБА_1