Справа № 646/623/18
№ провадження 1-кп/646/338/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.18 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0002567 від 28.11.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого незакінчену вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,-

-27.02.2009 вироком Ленінського районного суду м. Харкова, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-14.06.2011 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України до 2років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-03.02.2016 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення вол, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки -,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину - вироком Дергачівського районного суду від 03.02.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, під час іспитового строку вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 27.11.2017 приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одному із закладів з розливу та розлиття спритних напоїв поблизу залізничної станції "Левада" в м. Харкові, підсів за стіл до раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який знаходився в тому ж закладі, та запропонував останньому вжити спиртні напої, на що ОСОБА_6 погодився. В ході спільного розлиття спиртних напоїв, ОСОБА_4 побачив, що у ОСОБА_6 при собі є велика сума грошей, якою він вирішив незаконно заволодіти. Під час розлиття спритних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли на вулицю з приміщення кафе. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, ОСОБА_4 підійшов до нього збоку і реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, діючі умисно, просунув свою руку до кишені штанів останнього, з метою заволодіти грошовими коштами, що належали ОСОБА_6 , на що останній обернувся та відштовхнув ОСОБА_4 руками від себе. Після чого, ОСОБА_4 дістав з кишені своєї куртки газовий балончик, та один раз пшикнув їм у обличчя ОСОБА_6 який після цього відбіг від ОСОБА_4 в бік сигаретного кіоску "Кісет", що розташований навпроти виходу з метро "Проспект Гагаріна".

Після чого, ОСОБА_4 діючи з умислом, спрямованим на вчинення нападу з метою заволодіння майном раніше незнайомого йому ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді застосування насильства до потерпілого та протиправного заволодіння його майном, бажаючи цього, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, із застосуванням фізичного насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, наніс 10-12 ударів по обличчю та голові потерпілого, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 428-ая/18 тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на тлі синця на обличчі, синців на руках та лівій нозі. Забита рана на тлі синця на обличчі належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів. Синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 схилився над ОСОБА_6 , який внаслідок ударів впав на землю, та витяг з кишені його штанів грошові кошти, в сумі 5 500 гривень, які поклав до кишені своєї куртки.

Після чого, ОСОБА_4 , не реагуючи на оклики потерпілого та оточуючих осіб, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5 500 грн.

Потерпілий у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 187 КК України- напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя.

чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений за класифікацією за ступенем тяжкості до тяжкого злочину.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він уродженець с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українець, громадянин України, має незакінчену вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз судим за вчинення корисливого злочину - вироком Дергачівського районного суду від 03.02.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, маючи не зняту і не погашену судимість, інкримінований злочин вчинив під час іспитового строку призначеного вищезазначеним вироком.

Призначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України єтяжким злочином, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є раніше судимою особою та на шлях виправлення не став, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєний злочин у виді позбавлення волі та на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду від 03.02.2016 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде сприяти меті призначення покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою обраного ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.01.2018 року до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду від 03.02.2016 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у виді 5 ( п`яти) років 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 31.01.2018.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку.

Вирок складено у нарадчій кімнаті та проголошений 16.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_1