20 березня 2018 р. Справа № 632/412/18 провадження № 1-в/632/100/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 30.06.2015 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; засудженого 14.02.2017 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 30.06.2015 року у виді 60 днів позбавлення волі та остаточно призначено до відбування 2 роки 60 днів позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд звільнити його від відбування покарання, призначеного судом, на підставі п. «в», «г» ст. 1, ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він на день набрання чинності законом про амністію має двох неповнолітніх дітей, яким не виповнилось 18 років, хворіє на тяжку хворобу гепатит С, та відбув чверть призначеного строку покарання, у зв`язку із чим, з його точки зору, підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі. При цьому жодних документів на підтвердження факту захворювання та наявності дітей суду не надано.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати до нього акт амністії.

Представник адміністрації установи та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до пункту «в» ст. 1 даного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 3 наведеного Закону, встановлено, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Згідно з вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 14.02.2017 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 30.06.2015 року у виді 60 днів позбавлення волі та остаточно призначено до відбування 2 роки 60 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 19 липня 2017 року, кінець строку 17 вересня 2019 року. Станом на 07 вересня 2017 року відбута частина покарання становить 01 місяць 19 днів.

Однак, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 .

Зокрема, п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що амністія не застосовується в тому числі до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Крім того, відповідно до пункту «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується також до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (частина друга і третя статті 309 КК України 2001 р.).
Оскільки ОСОБА_5 після ухвалення вироку Білоцерківського міського суду Київської області від 30.06.2015 року, яким він був засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з встановленням іспитового строку, тобто до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин передбачений ч.2 ст. 309 КК України, за скоєння якого вироком суду був визнаний винним та засуджений із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 60 днів позбавлення волі, при цьому був засуджений за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах, тобто за злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України, тому відповідно до пунктів «а» та «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

На підставі п. «а», «е» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «в», «г» ст. 1, ст. 3 зазначеного закону - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1