Справа №630/202/18 Провадження №1-кп/630/23/18
В И Р О К

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0000081 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, громадянина України, українця, що має базову загальну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше судимого за вироком Ізюмського міськрайоного суду Харківської області від 13 липня 2010 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2011 року за ч.2 ст. 185ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від24 жовтня 2014 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15- ч.3 ст. 185, ст. 304, ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03 лютого 2016 року по відбуттю покарання, інвалід 3 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене п овторно, за таких обставин.

ОСОБА_5 01 січня 2018 року близько 05.00 год., знаходячись у раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає,діючи з корисливих мотивів та повторно, знаходячись на кухні вказаного домоволодіння, незаконно взяв з поверхні холодильника мобільний телефон LG P 715, який перебував у розпорядженні неповнолітнього ОСОБА_7 та належав його матері ОСОБА_4 .

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 316,67 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 10 квітня 2018 року укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки. Крім того, потерпіла ОСОБА_4 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 є чоловіком сестри, інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину, вагітну дружину.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469,471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою , визначена у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства.

При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Підстав для відмови у затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з п. 1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов у провадженні не заявлено.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України, щодо речових доказів - в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,124,128-129,349, 368-371, 373-375, 394, 473, 474, 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000081 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі..

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і не звертати вирок в часині призначеного покарання до виконання, якщо засуджений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу погодження з уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Процесуальні витрати в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень за виконання товарознавчої експертизи № 5343 від 13 березня2018 року стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави (Одержувач УДКС України в м. Люботин, Харківської області, Код 38008949, МФО 8511011, Банк ГУДКСУ в Харківській області, р/р 0018).

Речовий доказ по справі мобільний телефон LG P 715 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя(підпис) ОСОБА_1