Справа № 216/6079/17
У Х В А Л А
29 листопада 2017 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3

24.11.2017 р. слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: ОЧМТ, ЗГМ, перелом склепіння черепу, перелом верхньої щелепи, забійна рана голови, закрита травма черевини, вивих правого плеча, відкритий перелом правої плечової кістки, закритий перелом правої гомілки, доставлений каретою швидкої медичної допомоги до КЗ «Криворізька міська лікарня №2» ДОР, де останній знаходячись на стаціонарному лікуванні помер від травм отриманих в наслідок ДТП.
24.11.2017 р. вищевказаний автомобіль у зв`язку із наявності на його поверхні пошкоджень, які свідчать про його участь у ДТП, був визнаний в якості речового доказу.
Слідчий надав суду заяву в якій просить розгляд клопотання здійснювати без фіксації технічними засобами, за відсутності осіб.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання клопотання повідомлена належним чином.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим суд вважає необхідним врахувати вимоги ч.1 ст.170 КПУ України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України» щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, переді, відчуження.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На підставі вищевикладеногота керуючись ст.ст.131, 132, 170, 171, 172, 173, 175 та 309, 369-372 КПК України суд,-
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб.

Слідчий суддя: