АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1763/17 Справа № 203/5977/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003299, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, в іншій частині вирок залишити без змін.

Оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишено без змін, вирішено питання про долю речових доказів

Згідно обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, 18.10.2016 року, приблизно о 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись в кімнаті АДРЕСА_3 , на підґрунті ревнощів та виниклого конфлікту зі своєю жінкою, ОСОБА_8 , яка знаходилася разом із ОСОБА_11 за вказаною адресою, реалізуючи раптово виниклий умисел на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, утримуючи у правій руці раніше приготовлені ним ножиці, наніс ними потерпілій 8 ударів в різні частини тіла, в тому числі в життєво важливі органи, чим спричинив останній тілесні ушкодження які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор не оспорюючи фактичних обставин, кваліфікації злочину зазначає, що даний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням ЗУ про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому було порушено вимоги ст. 65, 66 КК України, належним чином не вмотивовано застосування положень ст. 75 КК України.

На думку апелянта судом належним чином не прийнято до уваги дані про особу обвинуваченого зокрема не враховано те, що останній в минулому засуджувався за вчинення умисних злочинів проте в силу ст. 89 КК України є не судимою особою, так само суд не навів достатній обставин та підстав, що знижують ступінь небезпечності вчиненого злочину та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, що просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі; обвинуваченого та його захисника які наполягали на залишенні апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України та доведеність його вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання, то вони не є достатньо обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_10 покарання судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, взято до уваги наявність пом`якшуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується посередньо, у вчиненому розкаявся, вину визнав повністю, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вчинив злочин у стані сильного душевного хвилювання, сприяв розкриттю злочину, також судом взято до уваги і відсутність обтяжуючих обставин.

Взявши до уваги та належним чином оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з застосуванням положень ст. 75 КК України, з яким колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для обтяження цього покарання.

Відповідні доводи апеляційної скарги апелянта про те, що суд недостатньою мірою вмотивував застосування положень ст. 75 КК України та не врахував обставини, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки фактично ці обставини були достатньою мірою враховані при призначенні обвинуваченому покарання та детально зазначені в мотивувальній частині оскаржуваного вироку.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року щодо ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4