У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя вироком від 4 червня 2015 року засудив ОСОБА_4 за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. На підставі статті 71 КК остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Цим же вироком засуджено також ОСОБА_5, заяву про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо якого не подано.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області за участю захисника і засудженого ОСОБА_4, який брав участь у судовому провадження дистанційно, ухвалою від 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу заявника залишила без задоволення, а зазначений вирок суду першої інстанції - без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 6 липня 2017 року відмовив засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень щодо нього й повернув йому касаційну скаргу.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з заявою про перегляд зазначеного вище рішення суду касаційної інстанції від 6 липня 2017 року на підставі статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Заявник вказує на те, що касаційний суд безпідставно відмовив йому в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2015 року. Обґрунтовує тим, що місцевий суд, на його запит, тривалий час не надсилав завірені належним чином копії судових рішень щодо нього. В подальшому ж подачі ним касаційної скарги перешкодили певні обставини, в тому числі й стан його здоров'я.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК (у редакції Закону України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року, який набрав чинності 28 березня 2015 року) визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями статті 445 КПК підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України; 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до положень частини першої статті 446 КПК, особи, визначені у статті 425 цього Кодексу, мають право подати заяву про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 цього Кодексу, після його перегляду в касаційному порядку.

Перегляд судових рішень із зазначених у пунктах 1-3 частини першої статті 445 КПК підстав у межах повноважень Верховного Суду України, згідно із главою 33 КПК, передбачає порівняння правових висновків касаційного суду про застосування/незастосування певної норми права у рішенні про перегляд якого порушено питання у заяві, з правовим висновком цього ж суду в інших рішеннях доданих заявником на порівняння, або з правовим висновком про застосування цих же норм викладеному в постанові Верховного Суду України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу.

У заяві засудженого ОСОБА_4 чітко не зазначено, з яких саме підстав, передбачених частиною першою статті 445 КПК її подано. Заява також не містить обґрунтування жодної з перелічених підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України.

Зі змісту судового рішення від 6 липня 2017 року, про перегляд якого порушено питання у заяві, вбачається, що касаційний суд ухвалою від 13 вересня 2016 року поновив засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження судових рішень щодо нього та залишив його касаційну скаргу без руху, встановивши строк для усунення недоліків скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було повернуто заявнику в зв'язку з тим, що, отримавши відповідно до розписки 27 вересня 2016 року копію ухвали касаційного суду про залишення касаційної скарги без руху, недоліків, зазначених в ухвалі судді, ним не було усунуто.

4 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від засудженого ОСОБА_4 повторно надійшла касаційна скарга з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього. Розглянувши зазначене клопотання Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовив засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього й повернув йому касаційну скаргу, оскільки не знайшов належних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

За таких обставин, у зазначеному рішенні суду касаційної інстанції відсутній правовий висновок щодо застосування/незастосування норми права, передбаченої як законом України про кримінальну відповідальність, так і КПК.

Відповідно до частини четвертої статті 446 КПК не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Як убачається зі змісту заяви та наданих засудженим ОСОБА_4 копій судових рішень, заявник просить переглянути рішення касаційної інстанції щодо нього, яке відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону не є предметом перегляду Верховного Суду України.

Крім того, наведені положення кримінального процесуального закону унеможливлюють втручання Верховного Суду України у постановлене касаційною інстанцією судове рішення, яким відмовлено засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки таке рішення за своєю суттю є дискреційним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що подана засудженим ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2017 року щодо нього є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 444, 445, 446, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2017 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_6