Справа № 743/232/18
Провадження №1-кп/743/40/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 від 09.02.2018 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва,

громадянина України,

паспорт серії НОМЕР_1 ,

неодруженого,

маючого на утриманні 2 малолітніх дітей,

з повною загальною середньою освітою,

не працюючого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

тимчасово проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2016 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком в 2 роки, з покладенням відповідних обов`язків, згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 1 грудня 2017 р. звільнений від відбування покарання, на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році",

за ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
8 лютого 2018 року, близько 16 год. 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_8 , умисно наніс їй не менше 13 ударів кулаком в область голови, тулуба та верхніх кінцівок, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження (що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності) у вигляді синців та забиття м`яких тканин обличчя, волосяної частини голови, тулубу, правої верхньої кінцівки, саден обличчя та правої вушної раковини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Показав, що він являється співмешканцем ОСОБА_10 , вони проживають за адресами: АДРЕСА_2 та с. Тамарівка Ріпкинського району Чернігівської області. До них має постійні претензії ОСОБА_11 , з якою у нього постійні конфлікти. 8 лютого 2018 р. він перебував в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_12 , яка кричала на нього за те, що він оголений ходить по будинку. При цьому, остання штовхнула його, внаслідок чого він розбив банку з молоком та серйозно поранив собі ногу, текла кров, а він товкнув ОСОБА_13 , яка вдарилась обличчям об край столу та впала. Вказує, що таку кількість ударів, які вказані в обвинувальному акті він не наносив.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_14 , на думку суду, вина останнього у вчиненому вказаного кримінального правопорушення повністю доведена, виходячи з такого.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що у неї з співмешканцем доньки ОСОБА_15 ОСОБА_14 наявні неприязні відносини, через постійне вживання останнім спиртних напоїв. Вказала, що 8 лютого 2018 р. вона перебувала в будинку АДРЕСА_2 . Ближче до того, як її онуки повинні були прийти зі школи, вона зробила зауваження ОСОБА_16 за те, що останній ходить роздягнутий по будинку. Після чого у них з ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого, останній наніс їй велику кількість ударів руками в область голови, тулуба та верхніх кінцівок, спричинивши їй синці обличчя, волосяної частини голови, тулубу, руки, травми правої вушної раковини. При цьому, останній поранив собі ногу, розбивши банку з молоком. Вона викликала працівників поліції, яким відразу розповіла обставини кримінального правопорушення. Через деякий вона забрала дітей, які прийшли з школи та пішли до ОСОБА_17 , яка надала їй допомогу, їй розповіла про те, що її побив ОСОБА_9 .. На наступний день звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення та пройшла в м.Чернігові СМЕ. При призначенні покарання ОСОБА_16 , поклалась на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вона приходиться донькою ОСОБА_19 та співмешканкою ОСОБА_16 .. Вони періодично проживають за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . При цьому, між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 маються напружені відносини, остання постійно дорікає ОСОБА_16 .. Вказала, що зранку 8 лютого 2018 р. вони з ОСОБА_14 вживали спиртні напої. Вдень 8 лютого 2018 р., між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 виник конфлікт на кухні, очевидцем якого вона не була, оскільки в туди не заходила. Вона чула, обоюдну ненормативну лексику на кухні з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чула шум розбитої банки. В той день, ні матір, ні дітей, які прийшли зі школи вона не бачила. На наступний ранок бачила ОСОБА_20 , з синяком на обличчі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що вона являється подругою ОСОБА_6 8 лютого 2018 р., в період між 19 год. 00 хв. та 20 год. 00 хв., до неї додому приходила ОСОБА_11 , разом з онуками. При цьому, на ОСОБА_19 були видимі тілесні ушкодження, синець на обличчі, у неї було багато крові. Остання вказувала, що її побив ОСОБА_9 .. Вона надала ОСОБА_19 допомогу, промили рани. Вказує, що ОСОБА_11 разом з онуками ночувала у неї в той день.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 показали, що в другій половині дня 8 лютого 2018 р. вони, як поліцейські Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, прибували на виклик за адресою: АДРЕСА_2 щодо сімейної сварки. Будучи в будинку, побачили порушений стан речей в кухонній кімнаті, наявність на підлозі крові, наявність видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_19 синця обличчя, наявність у ОСОБА_5 крові на нозі. При цьому, ОСОБА_9 був в стані сильного алкогольного сп`яніння, а співмешканка останнього ОСОБА_18 в стані алкогольного сп`яніння. Вони відібрали пояснення у них, зокрема ОСОБА_11 вказувала про те, що їй наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 та роз`яснили порядок звернення до поліції. Через деякий час ОСОБА_11 їх провела до автомобіля і вони поїхали.

В протоколі огляду місця події від 22.02.2018 р. зафіксовані місце події житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . В ньому детально описано місце розташування кімнат в будинку, розташування вікон, меблів, побутової техніки в кімнаті, де відбувся конфлікт між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 ..

Під час проведення слідчого експерименту від 27.02.2018 р., за участю з ОСОБА_14 , останній показав, що 8 лютого 2018 р. він перебував в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_12 , яка кричала на нього за те, що він оголений ходить по будинку. За участю статиста показав, як: 1) остання штовхнула його, внаслідок чого він розбив банку з молоком та серйозно поранив собі ногу; 2) падаючи на підлогу зачепив ОСОБА_13 , яка вдарилась обличчям об край столу та впала. Також під час слідчого експерименту останній показав, що він, в свою чергу, пішов в іншу кімнату спати, а ОСОБА_11 залишилась на підлозі.

З висновку судово-медичної експертизи № 102 від 08.02-12.12.2018 р., проведеної КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце: легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності у вигляді синців та забиття м`яких тканин обличчя, волосяної частини голови, тулубу, правої верхньої кінцівки, саден обличчя та правої вушної раковини, які утворились не менше, як від 13 травмуючих дій тупим предметом, в т.ч. кулаками руку невизначеній послідовності, які виникли в короткий проміжок часу та можуть відповідати 8 лютого 2018 р.. Можливість утворення всіх вищевказаних тілесних ушкоджень в результаті її падіння на площині (з висоти власного зросту), в т.ч. і при ударах з прискоренням об горизонтальну чи вертикальну тверду поверхню, виключається.
На думку суду, вказаний висновок експертизи є науково обґрунтованим, відповіді на запитання, що ставились перед експертом є вичерпними та не викликають сумнівів у їх правильності.

Вказаний висновок експерта в сукупності з показаннями потерпілої ОСОБА_6 та побічно з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , на думку суду, доводить час нанесення тілесних ушкоджень, кількість ударів, локалізацію травматичних впливів (область голови, тулуба та верхніх кінцівок), наявність тілесних ушкоджень (синців та забиття м`яких тканин обличчя, волосяної частини голови, тулубу, правої верхньої кінцівки, саден обличчя та правої вушної раковини)та спростовує версію ОСОБА_5 про непричетність його до нанесення потерпілій вказаного комплексу тілесних ушкоджень, яка є його захисною версією спрямованою на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Суд приходить до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 /без кваліфікуючих ознак/.

Разом з цим, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення посилання на раптово виниклі неприязні відносини між обвинуваченим та потерпілою, оскільки згідно їх показань та показань свідка ОСОБА_15 , неприязні відносини між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виникли ще до вказаного конфлікту.

Водночас, дана обставина не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Вирішуючи питання про визначення розміру покарання, що може бути призначене обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд:

- керується загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України);

- враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину;

- враховує обставини вчинення кримінального правопорушення;
- враховує те, що ОСОБА_9 засуджувався вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2016 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком в 2 роки, від відбування покарання за яким, на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році", був звільнений згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 1 грудня 2017 р.;

- враховує те, що ОСОБА_9 неодружений, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра;

- враховує те, що ОСОБА_9 має на утриманні 2 малолітніх дітей ( ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

- враховує те, що ОСОБА_9 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху пішоходами (ст. 127 КУпАП); за вчинення правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, а саме куріння тютюнових виробів у заборонених місцях (ч. 1 ст. 175-1 КУпАП), розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді повторно (ч. 2 ст. 178 КУпАП);;

- враховує відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_16 ;

- враховує обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , якою є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;

- враховує позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка, при вирішення питання про призначення покарання, поклалась на розсуд суду;

- враховує те, що в досудовій доповіді на ОСОБА_5 органом пробації вказано, що ризик вчинення нового злочину є високим, що ризик небезпеки його для суспільства є високим, що виправлення останнього без реального позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства;

- враховує те, що в п. 36 рішення від 11 лютого 2016 р. в справі «Орлик проти України» Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що національні суди за жодних обставин не повинні допускати випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним, що важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що покарання ОСОБА_16 у виді штрафу не відповідає особі обвинуваченого, тому йому слід призначити покарання у виді громадських робіт ближче до максимальних меж санкції ч. 1 ст. 125 КК України, що відповідатиме меті його виправлення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

По кримінальному провадженню:

- процесуальні витрати та речові докази відсутні;

- цивільний позов в ньому не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 180 годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов в ньому не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_27