Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 301/680/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000196 від 03.10.2014 року) по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Фанчиково Виноградівського району, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з вищою освітою, у спеціальному званні радника податкової та митної справи 1-го рангу, державний службовець 9-го рангу, на час вчинення кримінального правопорушення перебувала на посаді начальника Державної податкової інспекції у Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, на даний час тимчасово не працююча, раніше не судима, у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , відповідно до наказу Міністра доходів та зборів України № 570-о від 24.05.2013 року, працюючи в посаді начальника Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, будучи службовою особою, яка, відповідно до ст. 25 Закону України "Про державну службу", займає відповідальне становище, у спеціальному званні радника податкової та митної справи 1-го рангу та являючись державним службовцем 9 рангу, до службових обов`язків якої входить: здійснення загального керівництва діяльністю очолюваної нею ДПІ, персональна відповідальність за організацію та результати діяльності ДПІ, організація та забезпечення виконання в ДПІ Конституції України, законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міндоходів та ГУ Міндоходів, доручень Міністра, його першого заступника та заступників, керівництво роботою першого заступника та заступника начальника ДПІ в Іршавському районі, а також будучи уповноваженою давати обов`язкові для виконання державними службовцями та працівниками ДПІ доручення, та у разі виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення підлеглими у межах своїх повноважень повинна вживати заходи щодо припинення такого правопорушення, сама вчинила умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.

Так, 20.02.2014 року директором ТОВ «ІО-Супер-Нова» ОСОБА_8 подано до Державної податкової інспекції в Іршавському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області (далі - ДПІ в Іршавському районі) податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року, у якій задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, та заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок товариства у банку суму сплаченого податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 207 978 гривень.

Після цього, в період з 17.03.2014 по 21.03.2014 головним державним ревізором-інспектором відділу оподаткування та контролю об`єктів і операцій ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_9 , на підставі наказу №91 від 14.03.2014 року та направлення №77 від 14.03.2014 року начальника ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_7 , та відповідно до затвердженого нею плану від 14.03.2014 року, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ІО-Супер-Нова», за результатами якої складено висновок №169/15-01/36990320 від 14.03.2014 року та довідку №189/15-01/36990320 від 28.03.2014 року, відповідно до яких підтверджено відображене товариством у декларації за січень 2014 року бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 207 978 гривень.

У подальшому, 29.09.2014 року, на підставі зазначеної довідки, ОСОБА_10 склав довідку форми «А2» №115/15-01/36990320 про підтвердження сум бюджетного відшкодування ТОВ «ІО-Супер-Нова» податку на додану вартість за результатами документальної перевірки, яку затвердили начальник відділу оподаткування та контролю об`єктів і операцій ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_11 та перший заступник начальника ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_12

30.09.2014 року, на підставі вищеописаних документів, на банківський рахунок ТОВ «ІО-Супер-Нова» перераховано з державного бюджету суму відшкодування ПДВ у розмірі 207 978 гривень.

Після цього, начальник Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області ОСОБА_7 , будучи обізнаною про те, що ТОВ «ІО-Супер-Нова» відшкодовано з державного бюджету вказану суму, вирішила використати вказану ситуацію у власних інтересах, з метою особистого протиправного збагачення, шляхом одержання від директора ТОВ «ІО-Супер-Нова» ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе, за сприяння у відшкодуванні з державного бюджету суми ПДВ в розмірі 207 978 гривень та підтвердженні вказаної суми відшкодування.

Так, 30.09.2014 року в першій половині дня, з метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 знаходячись у своєму службовому кабінеті, в приміщенні ДПІ в Іршавському районі, за адресою: м. Іршава, вул. Шевченка, 37, дала вказівку своїй підлеглій - начальнику відділу оподаткування та контролю об`єктів і операцій ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_11 , яка не була обізнана із її протиправними намірами, викликати до себе для розмови директора ТОВ «ІО-Супер-Нова» ОСОБА_8 .

У цей же день, ОСОБА_11 , на виконання доручення ОСОБА_7 , знаходячись у своєму службовому кабінеті в приміщенні ДПІ в Іршавському районі, по вищевказаній адресі, за допомогою мобільного телефону зателефонувала ОСОБА_8 та зобов`язала його прибути до начальника ДПІ у Іршавському районі ОСОБА_7 на 11.00 год. 01.10.2014 року.

Після цього, 01.10.2014 року об 11.00 год. начальник ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_7 знаходячись по місцю роботи, в своєму службовому кабінеті у приміщенні ДПІ в Іршавському районі, за вищевказаною адресою, реалізовуючи свої злочинні наміри, направлені на одержання неправомірної вигоди, умисно, з корисливих мотивів, під час розмови з директором ТОВ «ІО-Супер-Нова» ОСОБА_8 , висунула останньому вимогу щодо передачі їй неправомірної вигоди в розмірі 10 % від суми відшкодування ПДВ, що складає 21 000 гривень з суми 207 978 гривень, за сприяння зі свого боку ТОВ «ІО-Супер-Нова» у підтвердженні вказаної суми відшкодування ПДВ та в подальшому сприянні у майбутньому з використанням свого службового становища в безперешкодному підтвердженні такого відшкодування.

У свою чергу ОСОБА_8 будучи обізнаним про те, що ОСОБА_7 працює на посаді начальника ДПІ в Іршавському районі, та усвідомлюючи, що підтвердження сум відшкодування ПДВ залежить від останньої, оскільки у її безпосередньому підпорядкуванні перебувають працівники ДПІ, які здійснюють та здійснюватимуть у майбутньому податкові перевірки з питань правомірності нарахування та сплати ПДВ, та відшкодування сум такого податку з державного бюджету, не бажаючи настання пов`язаних з цим негативних для нього наслідків, погодився на пропозицію ОСОБА_7 щодо передачі їй вказаної суми неправомірної вигоди в розмірі 21 000 гривень.

Далі, як встановлено органом досудового розслідування, начальник ДПІ в Іршавському районі, ОСОБА_7 , для реалізації свого злочинного плану щодо одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе в розмірі 21 000 гривень, залучила свого підлеглого - заступника начальника ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_13 та мешканця м. Іршава ОСОБА_14 , які не були обізнані із її протиправними намірами.

Так, 03.10.2014 року близько 10.00 год., ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний намір щодо одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди в розмірі 21 000 гривень, зателефонувала останньому на мобільний телефон та повідомила, що через деякий час йому зателефонує її підлеглий - заступник начальника ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_13 . При цьому, вона пояснила ОСОБА_8 , що з останнім він повинен контактувати щодо способу передачі їй обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 21 000 гривень.

Через деякий час після цього, ОСОБА_8 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_13 , з яким вони домовились зустрітися через кілька днів у приміщенні ДПІ в Іршавському районі.

Після цього, 06.10.2014 року близько 15.30 год. заступник начальника ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_13 , знаходячись у своєму службовому кабінеті в ДПІ в Іршавському районі, за вищевказаною адресою, надав ОСОБА_8 номер мобільного телефону ОСОБА_14 , при цьому повідомивши, що з питань його домовленості з ОСОБА_7 йому необхідно контактувати безпосередньо з ОСОБА_14 .

Далі, начальник ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_7 , під час зустрічей з ОСОБА_8 , які мали місце 07.10.2014 року близько 11.00 год. Та 08.10.2014 року близько 10.20 год. у приміщенні ДПІ в Іршавському районі, за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи до кінця свій протиправний намір щодо одержання від ОСОБА_8 обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 21 000 гривень, за сприяння ТОВ «ІО-Супер-Нова» у безперешкодному відшкодуванні ПДВ та в подальшому безперешкодному з використанням службового становища відшкодуванні такого податку, підтвердила останньому те, що вказану суму грошових коштів він повинен передати їй за посередництва ОСОБА_14 , на що ОСОБА_8 погодився.

Крім цього, ОСОБА_13 , діючи на виконання доручення ОСОБА_7 08.10.2014 року об 14.06 год. зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_14 та надав йому номер мобільного телефону ОСОБА_8 з тим, щоб він контактував з останнім щодо передачі грошових коштів.

Після цього, 08.10.2014 року близько 15.00 год., ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_7 щодо необхідності передачі їй коштів за посередництва ОСОБА_14 , знаходячись неподалік будинку №44 по вул. Фединця в м. Іршава, надав останньому обумовлену суму грошових коштів в розмірі 21 000 гривень для їх подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 .

Таким чином, начальник ДПІ в Іршавському районі ОСОБА_7 , шляхом залучення третьої особи ОСОБА_14 в якості посередника, який не був обізнаний із її протиправними намірами, одержала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 21 000 гривень за сприяння з використанням службового становища у безперешкодному відшкодуванні ТОВ «ІО-Супер-Нова» сум податку на додану вартість та в подальшому безперешкодному відшкодуванні такого податку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України (редакції 11.07.2014 року), кваліфікуючими ознаками якого є одержання неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

В судовому засіданні ОСОБА_7 повністю заперечила обставини обвинувачення та не визнала вину у вчиненні злочину, який їй інкриміновано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 368 КК України. Пояснила, що 01.10.2014 року прийшов ОСОБА_8 , так-як по ньому (платнику) проводилася перевірка. З суду надійшла ухвала про залишення його позову без розгляду. Вона хотіла з`ясувати про подальші його дії. Він жалівся про низький заробіток, на нерентабельність бізнесу. Напередодні до неї приходив знайомий, який цікавився запчастинами на транспортні засоби. У розмові з ОСОБА_8 вона мала на увазі придбання від нього її знайомим саме запчастин, акумулятора або автомобілі. Останньому вона пропонувала зустрітись з ОСОБА_8 . Після вона зателефонувала ОСОБА_8 та домовлялась з ним про зустріч. Вона пропонувала йому зустрітись з людиною, якій потрібні були запчастини та автомобілі. 07.10.2014 року коли до неї у кабінет прийшов ОСОБА_8 вона з ним розмовляла виключно з приводу зустрічі з її знайомим. Людина на прізвище ОСОБА_15 їй не знайома, про цю людину вона дізналась у ІТТ. Познайомилась з нею біля прокуратури Закарпатської області після подій. Перша зустріч з ОСОБА_8 була 01.10.2014 року з її ініціативи, як податкового органу, оскільки ОСОБА_8 є негативним платником податків. Вона дала доручення підлеглим для його виклику. Саме того дня між ними була розмова про запчастини. Гроші від нього не вимагала. Перешкоди в отриманні відшкодування з ПДВ не вчиняла. Вона не могла вплинути на Міністерство доходів і зборів щодо відшкодування платнику суми з ПДВ.

Твердження обвинуваченої про її не причетність до вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується суд не приймає, оскільки її твердження та позиція сторони захисту спростовується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.

Так, показаннями свідка та у подальшому потерпілого (визнаний ухвалою суду, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 55 КПК (а.п.15 т.6)) ОСОБА_8 у судовому засіданні ствердив про те, що очолюване ним підприємство пов`язане із наданням послуг у вигляді міжнародних перевезень та відповідно є платником податку. Держава заборгувала йому суму до відшкодування з ПДВ більше ніж 207 000 гривень. У звязку з цим він у 2014 році звертався неодноразово, зокрема, до начальника Іршавської ДПІ ОСОБА_7 , Києва. Однак чіткої відповіді не отримував. Знав, що суму відшкодування з ПДВ більше 100 000 гривень погоджує вищестоящий орган. Однак знає, що при цьому мають вчинятись і відповідні погоджувальні дії посадовими особами районного рівня. 01.10.2014 року по телефону його викликала до себе у кабінет ОСОБА_7 , як начальник Іршавської ДПІ. У розмові з нею він дізнався про те, що за її сприянням йому на рахунок надійшла сума більше 207 000 гривень у зв`язку з відшкодуванням ПДВ. Про це він дізнався безпосередньо від ОСОБА_7 , яка на той час очолювала Іршавську ДПІ. У розмові вона йому повідомила про те, що він має від цієї суми передати їй через її знайомого грошові кошти в розмірі 10 відсотків від відшкодованої суми, що становить 21 000 гривень. Вона дала йому номер телефону, на який він мав зателефонувати. Для того щоб і у подальшому не було проблем зі сторони ОСОБА_7 з відшкодуванням ПДВ, проведенні перевірок він погодився, однак його це дуже обурило. Наступного дня ОСОБА_7 телефонувала йому і питала чому він не зустрівся з людиною. Прийшовши додому, повідомивши про ці обставини свою дружину, він вирішив наступного звернутись до правоохоронних органів. 03.10.2014 року прийшов до прокурора Закарпатської області. Після у УСБУ він написав заяву про злочин. У УСБУ йому вручили технічні засоби (аудіо-відео) з метою фіксації вчинення злочину. Також працівниками СБУ було помічено надані ним грошові кошти в сумі 21 000 гривень. Працівниками СБУ було перевірено роботу вручених йому технічних засобів, зокрема і перед м. Іршава. Він зателефонував на наданий йому ОСОБА_7 номер телефону. Власником номеру виявився підлеглий ОСОБА_7 ОСОБА_13 . Він йому зателефонував. Потім він прийшов до кабінету ОСОБА_13 . На запитання - де, коли та кому він має передати гроші ОСОБА_13 нічого не відповів, надав йому номер телефону ОСОБА_16 . Після він зателефонував останньому. У подальшому із наданими йому у УСБУ технічними засобами з`являвся до Іршавської ДПІ. Зокрема, заходив до ОСОБА_7 , з якою знову мав розмову з приводу грошових коштів. Також мав розмову з ОСОБА_13 . Наступного дня він за попередньою домовленістю передав ОСОБА_17 в м. Іршава грошові кошти в сумі 21 000 гривень, які від нього вимагала ОСОБА_7 . Між ним та ОСОБА_18 не було домовленості про позику коштів, надані ним кошти призначались для ОСОБА_7 . Останню він не оговорює. Ті обставини, що він притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення податкових порушень не можуть бути причиною оговорювати людину.

Міжнародні перевезення є його єдиним та основним заробітком. Припиняти свою діяльність та розпродувати транспортні засоби на запчастини ніколи не мав. Всі проблеми з бізнесом зводились до корупційної складової Іршавської ДПІ, зокрема, до ОСОБА_7 . Розмова з ОСОБА_7 стосувалась виключно грошових коштів, які він мав передати за відшкодований ПДВ.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він працює на посаді головного державного ревізора-інспектора ДПІ в Іршавському районі. Всі перевірки підприємців проводяться однаково. Платник подає декларацію за звітний період. Протягом 30 днів робиться камеральна або документальна перевірки. При відшкодування ПДВ більше ніж 100 000 гривень робиться документальна перевірки. Подаються всі підтверджуючи документи, накладні, проведення оплат. За наслідками, якщо все правильно подається інформація на область, що підприємець має право на бюджетне відшкодування. У подальшому область робить аналіз. Про проведення перевірки очолюване ОСОБА_8 начальник ДПІ ОСОБА_7 була обізнана. Також їй було відомі результати перевірки. В даному випадку сума заявлена ОСОБА_8 207 978 гривень, за наслідками проведеної перевірки, була підтверджена. Ним складена та підписана ним відповідна довідка. ОСОБА_7 цю довідку не підписувала. На його думку остання не могла вплинути на строки виплати відшкодування ПДВ. ОСОБА_7 щодо перевірки йому ніяких вказівок не давала, тільки підписувала наказ на її проведення. Без такого наказу проведення перевірки є неможливим. Також підписувала довідку форми А2 про відшкодування ПДВ. Дану довідку вона зобовязана підписати. Без цієї довідки кошти у відшкодування ПДВ виплачені не будуть. Раніше у ОСОБА_8 також проводились перевірки податкового законодавства. Неодноразово виявлялись порушення, які він не оспорював. Вважає, що ОСОБА_8 може оговорити будь-якого за для власної вигоди, оскільки він є безвідповідальною людиною, йому необхідно було постійно нагадувати про необхідність зявитись до інспекції для підписання документів, зокрема, які складались за наслідками проведених перевірок.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він працює на посаді заступника начальника ДПІ в Іршавському районі. Коли до нього прийшов ОСОБА_8 він показав йому зі свого телефону телефонний номер ОСОБА_14 . ОСОБА_8 записав і пішов. ОСОБА_7 вказівки щодо передачі грошей не давала. Він дав тільки номер телефону. До вимагання ОСОБА_7 від ОСОБА_8 грошових коштів відношення не має. Телефонний номер ОСОБА_14 в нього просив ОСОБА_8 . В цей день в нього не було телефонного номеру. Наступного дня, коли до нього на роботу прийшов ОСОБА_8 він дав йому телефонний номер ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав про те, що він працює оперуповноваженим УСБУ України в Закарпатській області. Він від громадянина ОСОБА_8 відбирав заяву про злочин, який стосувався вимагання від нього грошових коштів. Зауважень по заяві він не мав. При відібранні від нього пояснень у них викладалась факти, які стосувались обставин справи. Заяву та пояснення підписував особисто ОСОБА_8 . Технічні засоби ОСОБА_8 вручались в м. Ужгород. Для цих цілей були запрошені поняті. Скільки негласних слідчих дій було проведено, а також кому належать помічені грошові кошти на даний час не пам`ятає. За наслідками складались процесуальні документи.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав про те, що він працює у ДПІ в Іршавському районі. Напередодні події до нього у кабінет заходив ОСОБА_8 з приводу відмови у відшкодуванні ПДВ. ОСОБА_8 викликав для вручення повідомлення про відмову у відшкодуванні ПДВ. Про гроші мова не йшла.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав про те, що одного дня він був запрошений в м. Ужгород біля УСБУ в якості понятого для проведення слідчих дій. За наслідками складались документи, в яких він підписувався. Кількість проведених слідчих дій, точний час, пригадати не може. Пригадує ОСОБА_8 та те, що при проведенні дій були помічені грошові кошти.

Крім цього, вина обвинуваченого стверджується іншими досліджених в судовому засіданні доказами, а саме:

заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.10.2014 року в якій ОСОБА_8 викриває протиправні дії, зокрема, ОСОБА_7 , як керівника ДПІ в Іршавському районі щодо вимагання грошових коштів (а.п. 6-7 т.1);

постановою про використання під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій ідентифікованих (помічених) грошових коштів та залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій заявника від 03.10.2014 року (а.п.139-140);

протоколом вручення технічних засобів, згідно якого 06.10.2014 року ОСОБА_8 було вручено спеціальні технічні засоби для аудіо запису, відео розмови із ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (а.п. 141-142 т.1);

протоколом вручення технічних засобів, згідно якого 07.10.2014 року ОСОБА_8 було вручено спеціальні технічні засоби для аудіо запису, відео розмови із ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (а.п. 143-144 т.1);

протоколом від 08.10.2014 року прийняття грошових коштів від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 21 000 гривень для фіксації та документування протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (а.п. 145-151 т.1);

протоколом від 08.10.2014 року ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів в сумі 21 000 гривень, згідно оперуповноважений спільно зі спеціалістом було ідентифіковано, помічено та надано грошові кошти в сумі 21 000 гривень ОСОБА_8 з метою фіксації та документування протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (а.п. 152-159 т.1);

протоколом вручення технічних засобів, згідно якого 08.10.2014 року ОСОБА_8 було вручено спеціальні технічні засоби для аудіо запису, відео розмови із ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (а.п. 143-144 т.1);

протоколом про результати аудіо, відеоконтролю особи від 09.10.2014 року з 4 ма СД-Р дисками в яких містяться дані розмов, зустрічей 06.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , 07.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 08.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 08.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (а.п.201-209, 213 т. 1);

протоколом за результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 09.10.2014 року з аудіозаписом про телефонні розмови 08.10.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 08.10.2014 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.п.210-212, 213 т. 1);

Наказом Міністерства доходів і зборів України № 570-о від 24 травня 2013 року про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, наказом в.о. начальника Головного управління № 121-о від 03 червня 2013 рок, положенням про Державну податкову інспекцію в Іршавському районі, наказом начальника ДПІ в Іршавському районі № 64 від 17 лютого 2014 року про розподіл обовязків між начальником, першим заступником та заступником начальника, якими підтверджено службове становище ОСОБА_7 , яка займає відповідальне становище (а.п. 80,81,82-93,94-96 т. 1);

Наказом Міністерства доходів і зборів України № 77-о від 28 квітня 2014 року про присвоєння спеціального звання начальнику Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області ОСОБА_7 - радника податкової та митної справи І рангу (а.п. 96 т.1);

присягою державного службовця ОСОБА_7 , попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законом України Про державну службу щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби від 26 липня 2011 року (а.п.106,107 т.1);

наказом № 91 від 14 березня 2014 року начальника ДПІ ОСОБА_7 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ІО-Супер-Нова, зокрема щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за січень 2014 року (а.п.31 т.1);

висновком криміналістичної експертизи № 4217 від 28.11.2014 року, відповідно до якого спеціальна хімічна речовина із зеленувато-жовтою люменісценцією, яка виявлена на фрагментах диску фільтрувального паперу яким було відібрано змиви зрук ОСОБА_14 , банкнот вилучених від останнього має спільні родові ознаки з наданим зразком спеціальної хімічної речовини Промінь-1 (а.п. 226-229 т.1).

Суд констатує, що ідентичний зміст заява ОСОБА_8 про злочин та його пояснення свідчать про те, що саме ця особа є тією особою, яка повідомляє правоохоронний орган про неправомірну вигоду, підстав для ствердження зворотнього відсутні.

Досліджені в судовому засіданні постанова про використання під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій ідентифікованих (помічених) грошових коштів та залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій заявника від 03.10.2014 року, протокол вручення технічних засобів 06.10.2014 року, протокол вручення технічних засобів 07.10.2014 року, протокол від 08.10.2014 року прийняття грошових коштів, протоколом від 08.10.2014 року ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів, протоколом вручення технічних засобів, протокол про результати аудіо, відеоконтролю особи від 09.10.2014 року, не можуть вважатись недопустимими доказами, відповідно до ст. 89 КПК України, оскільки такі в цілому відповідають вимогам встановлених ст. 104 КПК України та містять вступну, опису та заключні частини із зазначенням підстав їх проведення. У цих документах зазначаються підстави їх складання та відповідні рішення слідчих суддів на підставі яких проводились негласні слідчі дії.

Суд не приймає твердження сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, показання свідка ОСОБА_9 в частині припущення про можливість оговорювання ОСОБА_8 будь якої людини через власну вигоду, як наслідок можливість оговорювати обвинувачену ОСОБА_7 суд не враховує, відповідно до ч. 6 ст. 95 КПК України, оскільки ці показання є суб`єктивною оцінювальною думкою, яка не ґрунтується на спеціальних знаннях в розумінні ст. 101 КПК України.

Також суд не враховує показання свідка ОСОБА_14 з приводу отримання від ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 21 000 гривень в якості позики, і ці кошти не були призначенні для передачі ОСОБА_22 . На переконання суду ці показання є неправдивими й такі суперечать показанням потерпілого, свідків, дослідженим в судовому засіданні доказам та обставинам кримінального провадження. Так, з відеозаписом та протоколом про результати аудіо, відеоконтролю особи, зокрема, зафіксовано зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_14 при передачі останньому грошових коштів в сумі 21 000 гривень. З цих дій та їх розмови жодним чином не вбачається про укладення між ними договору позики та вчинення дій саме на виконання умов такого договору (а.п 209 т.1).

Твердження сторони захисту про невинуватість обвинуваченої у отриманні неправомірної вигоди як службовою особою, яка займає відповідальне становище суд не приймає з врахуванням вищенаведеного та наступних обґрунтувань.

Посилання сторони захисту на Постанову Верховного Суду України від 17 жовтня 2013 року в справі № 5-27кс13 у даному випадку є безпідставним, оскільки у цій Постанові Верховний Суд України вирішив питання про наявність ознак подібності суспільно небезпечних діянь щодо службового підроблення, вбачав неоднакове застосування однієї й тієї самої норми закону про кримінальну відповідальність щодо цих діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень. Тобто, ці діяння є відмінними від суспільно небезпечного діяння у вчиненні якого обвинувачується обвинувачена.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 року №5 відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

Нормативно встановлена заборона одержувати незаконну винагороду, визначення якої міститься у статті 368 КК. Це законодавче положення означає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає у тому разі, коли особа, яка дає хабар працівнику правоохоронного органу, усвідомлює, що дає його саме такій особі, й у зв`язку із можливостями цієї посади, а особа, яка одержує незаконну винагороду, розуміє (не може не розуміти) значимість займаної нею посади, її статусність та можливості; вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мету, яку переслідує останній, та його віру в те, що ця мета буде досягнута у зв`язку з можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.

В даному випадку ОСОБА_8 , який дав неправомірну вигоду ОСОБА_14 для ОСОБА_7 , усвідомлював, що ця неправомірна вигода назначалась саме останній, як службовій особі, яка займає відповідальне становище, й у зв`язку із можливостями цієї посади, її значимість, статусність та можливості; вагомість цієї посади у сприйнятті ОСОБА_8 , мету, яку переслідує останній, та його віру в те, що ця мета буде досягнута у зв`язку з можливостям посади, яку обіймала ОСОБА_7 .

Таким чином, мотиви сторони захисту суд відхиляє.

При вирішенні питання про прирівнювання обвинуваченої до службової особи, яка займає відповідальне становище, суд враховує визначені ч.1 ст.25 Закону України «Про державну службу» критерії, а саме: 1) організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу; 2) обсяг і характер компетенції на конкретній посаді; 3) роль і місце посади в структурі державного органу.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Суд встановив, що ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення була службовою особою, яка займає відповідальне становище, враховуючи обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, обвинувачена винна у вчиненні цього злочину (кримінального правопорушення) та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий нею вчинено у стані осудності.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд враховує, що вчинений нею злочин (кримінальне правопорушення) відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, злочинна діяльність становила один епізод, вона є раніше не судимою, позитивно характеризується, не заміжня, особи, які б перебували на її утриманні відсутні.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у зв"язку з чим обвинуваченій слід призначити покарання мінімальним терміном в межах санкції статті за якою кваліфіковано її дії у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки та конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: фрагменти фільтрувального паперу із змивами із долонь рук, контрольний взірець фільтрувального паперу, аркуш паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини, аркуш паперу із зразком спеціального маркера, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області знищити; грошові кошти в сумі 21 000 гривень, які зберігаються у ПАТ «Комінвестбанк» - передати власнику ОСОБА_8 (а.п.230-232, 233, 234 т. 1).

Процесуальні витрати в сумі 2214 гривень за проведення криміналістичної експертизи на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_7 на користь держави (а.п.225 т.1).

10.10.2014 року ОСОБА_23 внесено заставу за ОСОБА_7 в сумі 40 000 гривень (а.п.84 т.1).

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу закінчився 06.02.2015 року (а.п.94-97 т.1).

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 203).

В розумінні речення першого ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Таким чином, застава внесена 10.10.2014 року (квитанція № оплата застави за ОСОБА_7 ) на рахунок ТУ ДСА № р/р 0422 ГУ ДКСУ у Закарпатській області код отримувача 26213408, МФО 812016, в сумі 40 000 гривень підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_23 .

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки та конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: фрагменти фільтрувального паперу із змивами із долонь рук, контрольний взірець фільтрувального паперу, аркуш паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини, аркуш паперу із зразком спеціального маркера, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області знищити; грошові кошти в сумі 21 000 гривень, які зберігаються у ПАТ «Комінвестбанк» - передати власнику ОСОБА_8 (а.п.230-232, 233, 234 т. 1).

Процесуальні витрати в сумі 2214 гривень за проведення криміналістичної експертизи на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_7 на користь держави (а.п.225 т.1).

Заставу внесену 10.10.2014 року (квитанція № оплата застави за ОСОБА_7 ) на рахунок ТУ ДСА № р/р 0422 ГУ ДКСУ у Закарпатській області, код отримувача 26213408, МФО 812016 в сумі 40 000 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_23 (а.п.84 т.1).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_1