Ухвала
Іменем України
19 березня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-4708 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 раніше шість разів судимої, останній раз:
- 08 червня 2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. Звільнена 13 жовтня 2016 року по відбуттю призначеного покарння;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України,
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року ОСОБА_5 засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців;
- за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року вказаний вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 28 січня 2017 року по вул. Шевченка, 49/7, в м. Долинська Кіровоградської області знайшла металевий кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії, поклала його до кишені і поїхала до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де того ж дня, приблизно о 14.00 год. в кафе «Шашлична» по вул. Лебедєва-Кумача, 10, на вимогу працівників поліції видала їм зазначений кастет, який носила при собі без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 22 лютого 2017 року ОСОБА_5 на території ринку по вул. Лебедєва-Кумача, 1-а, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області повторно таємно викрала з пакету ОСОБА_6 жіночі черевики вартістю 580 грн., спричинивши потерпілій шкоду на вказану суму.
Вона ж 05 березня 2017 року в кафе біля входу до Центрально-Міського ринку по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, таємно, повторно викрала з кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон «Sony E 3 Xperia», спричинивши потерпілій шкоду на суму 2516,67 грн.

Вона ж 15 березня 2017 року поблизу автовокзалу АС-2, що по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, таємно, повторно викрала з кишені куртки ОСОБА_8 мобільний телефон «Nokia 1280», спричинивши потерпілому шкоду на суму 183,33 грн.

Вона ж 29 березня 2017 року на зупинці громадського транспорту «Центрально-Міський ринок», що по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, таємно, повторно викрала з кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон «Nomi I177M», спричинивши потерпілому шкоду на суму 363,33 грн.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень та звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що суд не достатньо врахував дані про її особу та ряд пом`якшуючих покарання обставин, зокрема повне визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики та інше.
Мотиви суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинів та кримінально-правова оцінка її діянь за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів захисника про порушення щодо засудженої загальних засад призначення покарання та звільнення від його відбування, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з долученої до касаційної скарги копії вироку, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до середньої тяжкості, дані про її особу, яка за місцем реєстрації характеризується позитивно, проте раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів.

За відсутності обтяжуючих покарання обставин, судами визнано обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні засудженої матері інваліда першої групи.
З огляду на це, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, встановлених санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, але не знайшов підстав для звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Таким чином, призначивши засудженій остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, яке слід відбувати реально, суд не порушив вимог статей 6567 КК України, оскільки вказане покарання відповідає конкретним обставинам справи, характеру й тяжкості вчиненого, є справедливим, а також необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив вирок місцевого суду без змін, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Стосовно доводів, викладених в апеляції захисника, аналогічних доводам у його касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості, з якими погоджується й колегія суддів.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника і вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року.

Судді

ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3