Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1950/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000519 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не одруженої, не працюючої, раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Виноградівського районного суду від 18.08.2017 року у справі №299/1661/17-к за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України вчинила нове правопорушення за наступних обставин.

Так, 27 травня 2017 року, близько 10 години, ОСОБА_4 , знаходячись в палаті №2 пульмонологічного відділення Виноградівської районної лікарні, що за адресою м.Виноградів вул.Лікарняна №13, з метою скоєння крадіжки чужого майна, в присутності пацієнтів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на стаціонарному лікуванні вказаної палати, діючи умисно, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшла до ОСОБА_8 , де обіймаючи його, повторно, таємно, з кишені сорочки потерпілого ОСОБА_8 , викрала грошові кошти в сумі 560,00 гривень, і з викраденим зникла, заподіявши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю підтвердила обставини пред`явленого їй обвинувачення та визнала вину за ч.2 ст.185 КК України. Пояснила, що 27.05.2017 року близько 10 години вона перебувала в палаті одного з відділень Виноградівської лікарні. З метою викрадення грошових коштів, обіймаючи одного з чоловіків, що перебував на лікуванні, непомітно для нього, викрала з кишені сорочки 560,00 грн. Жалкує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та відсутність претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілого ОСОБА_8 .

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої. При цьому судом обвинуваченій було роз`яснено, що в цьому випадку вона позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченої: ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п.41), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.40), за місцем проживання характеризується негативно (а.п.49). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №78 від 22.06.2017 року ОСОБА_4 , 1982 р.н., хронічним стійким психічним захворюванням не страждала і не страждає ним в теперішній час, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності) з емоційно вольовим порушенням, що не позбавляло її в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, і не позбавляє її можливості в теперішній час розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.71-75).

Судом враховано також досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно якої виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченої ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винної - її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, наявності обставини, яка пом`якшує та обтяжує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії. Виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до неї слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченої та для попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім цього, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.08.2017 року у справі №299/1661/17 ОСОБА_4 визнано винною у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. В порядку вимог ст.ст.75-76 КК України звільнено засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на неї судом обовязки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно обвинувачення в даному кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України 27.05.2017 року, тобто до ухвалення вироку Виноградівським районним судом Закарпатської області від 18.08.2017 року.

Тому, суд призначає покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, згідно зі ст.70 ч.4 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження судом не обиралися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним вироком Виноградівського районного суду від 18.08.2017 року у справі №299/1661/17-к за ч.2 ст.185 КК України, більш суворим, ОСОБА_10 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази грошові кошти в сумі 560,00 грн., п`ять купюр номіналом 100 грн. та три купюри номіналом 20 грн., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 , як законному власнику (а.п.33-34, 35).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1