Справа №295/1477/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2018 року м. Житомир
Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив про те, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності, маючи непогашену судимість за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 03.10.2012 року, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове, умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
У не встановленому слідством місці, день та час вересня 2016 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Відтак, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством день та час вересня 2016 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під надуманим приводом отримання грошових коштів від іншої особи на банківський рахунок ОСОБА_7 , попросив у останньої в тимчасове користування банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», при чому запевнив ОСОБА_7 у щирості своїх намірів та добросовісності.
У свою чергу ОСОБА_7 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_6 , на початку вересня 2016 року передала останньому в тимчасове користування належну їй банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та повідомила код доступу до картки (пін-код).
З метою створення сприятливих умов для реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 , отримав доступ до банківської таємниці, а саме інформації по рахунку № НОМЕР_1 та можливості проведення банківських операцій по ньому, належному ОСОБА_7 .
Так, 07.09.2016 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 о 15 год. 42 хв., використовуючи банківський термінал ПАТ КБ «ПриватБанк» що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Івана Кочерги 6, ідентифікуючи себе власником банківської картки, оформив від імені ОСОБА_7 кредитний договір №5463578 на суму 2500 грн. на банківську картку, належну ОСОБА_7 , збільшивши тим самим кредитний ліміт та отримавши можливість зняття відповідної суми грошових коштів та в цей же час, без відома власниці картки ОСОБА_7 , виконав транзакцію по зняттю грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 в сумі 2500 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом обману, повторно, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 в сумі 2500 грн. 00 коп., спричинивши останній майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи у тимчасовому користуванні банківську картку № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_7 , тим самим володіючи доступом до банківської таємниці, а саме інформації по рахунку та можливості проведення банківських операцій по ньому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого та повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, 08.09.2016 о 04 год. 01 хв., використовуючи банківський термінал ПАТ КБ «ПриватБанк» що розташований за адресою: м. Житомир, пр.-т Миру 37/3, ідентифікуючи себе власником банківської картки, оформив від імені ОСОБА_7 кредитний договір №5478720 на суму 2000 грн. на банківську картку, належну ОСОБА_7 , збільшивши тим самим кредитний ліміт та отримавши можливість зняття відповідної суми грошових коштів та в цей же час, без відома власниці картки ОСОБА_7 , виконав транзакцію по зняттю грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 в сумі 2000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом обману, повторно, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 в сумі 2000 грн. 00 коп., спричинивши останній майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, у не встановленому слідством місці, день та час вересня 2016 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Відтак, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством день та час вересня 2016 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під надуманим приводом отримання грошових коштів від іншої особи на банківський рахунок ОСОБА_8 , попросив у останньої в тимчасове користування банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», при чому запевнив ОСОБА_8 у щирості своїх намірів та добросовісності.
В свою чергу ОСОБА_8 , не маючи власної банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк», не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_6 , 09.09.2016, у період часу з 13 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, знаходячись в приміщенні перукарні «Краса», що за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 19, попросила у своєї знайомої ОСОБА_9 в тимчасове користування належну їй банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , повідомивши останній, що картка потрібна для отримання грошового переказу від знайомих.
Будучи введеною в оману та запевненою у необхідності передання власної банківської картки для отримання ОСОБА_8 грошового переказу, ОСОБА_9 надала ОСОБА_8 в тимчасове користування власну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та повідомила останній код доступу до картки (пін-код).
У подальшому, цього ж дня ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу вказаної перукарні, передала вказану банківську картку ОСОБА_6 та повідомила код доступу до неї (пін-код).
З метою створення сприятливих умов для реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 , маючи в тимчасовому користуванні мобільний телефон ОСОБА_8 з карткою мобільного оператора зв`язку ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_3 та банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_9 , 09.09.2016 близько 14 години 00 хвилин, здійснюючи операції з карткою через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», розташований за адресою: проспект Миру, 21, м. Житомир, шляхом вводу інформації через клавіші до автоматизованої системи електронного комплексу, встановив фінансовий номер картки за номером мобільного оператора зв`язку ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_3 .
Відтак, ОСОБА_6 , отримав доступ до банківської таємниці, а саме інформації по рахунку № НОМЕР_2 та можливості проведення банківських операцій по ньому.
У подальшому, 11.09.2016 о 09 год. 17 хв. ОСОБА_6 , використовуючи банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», розташований за адресою :проспект Миру, 21, м. Житомир, маючи можливість здійснювати операції з грошовими коштами через фінансовий номер банківської картки, без відома власниці картки ОСОБА_9 , виконав транзакцію по зняттю грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_2 в сумі 7280 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом обману, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ОСОБА_9 в сумі 7280 грн. 00 коп., спричинивши останній майнової шкоди на вказану суму.
У подальшому, 16.09.2016 о 09 год. 16 хв. ОСОБА_6 , використовуючи банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», розташований за адресою: проспект Миру, 21, м. Житомир, маючи можливість здійснювати операції з грошовими коштами через фінансовий номер банківської картки, без відома власниці картки ОСОБА_9 , виконав транзакцію по зняттю грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_2 в сумі 4160 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом обману, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами, що належать ОСОБА_9 в сумі 4160 грн. 00 коп., спричинивши останній майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, у не встановленому слідством місці, день та час липня 2017 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Відтак, ОСОБА_6 , 22 липня 2017 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під надуманим приводом отримання грошових коштів від іншої особи на банківський рахунок ОСОБА_10 , попросив у останньої в тимчасове користування банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», при чому запевнив ОСОБА_10 у щирості своїх намірів та добросовісності.
У свою чергу ОСОБА_10 , не маючи власної банківської картки, але маючи у тимчасовому користуванні банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 свого брата ОСОБА_11 , передала вказану банківську картку ОСОБА_6 та повідомила код доступу до неї (пін-код).
З метою створення сприятливих умов для реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 , отримавши за достовірно невстановлених слідством обставин у користування сім-карту мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_5 , який являється фінансовим номером карткового рахунку ОСОБА_12 № НОМЕР_6 ПАТ КБ «Приватбанк», маючи фактичний доступ до вказаної сім-карти, отримав доступ до банківської таємниці, а саме інформації по рахунку № НОМЕР_6 та можливості проведення банківських операцій по ньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, маючи вільний доступ до кредитної банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_6 ПАТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_12 , використовуючи мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , який закріплено як фінансовий номер телефону вказаної банківської картки, без відома та від імені ОСОБА_12 , натискаючи на клавіатурі вказаного мобільного телефону комбінацію клавіш НОМЕР_7 , зателефонував до call центру ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, будучи авторизованим від імені потерпілого ОСОБА_12 , без відома останнього, використовуючи IVR-меню, ОСОБА_6 03.09.2017 збільшив кредитний ліміт кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 до 15 000 грн., таким чином отримавши можливість зняття відповідної суми грошових коштів.
У подальшому, 13.09.2017 ОСОБА_6 , використовуючи номер абонента ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 як фінансовий номер банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , здійснив транзакцію по переказу грошових коштів із кредитної банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , на банківську картку № НОМЕР_4 ПАТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_13 та перебувала у фактичному володінні ОСОБА_6 в сумі 3015 гривень 00 копійок, завдавши потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму.
У подальшому, 13.09.2017 о 08 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу щодо повторного заволодіння грошовими коштами до кінця, використовуючи до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» CAZH4826, який розташовано за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 15, де, використовуючи банківську картку № НОМЕР_4 ПАТ КБ «Приватбанк», здійснив транзакцію щодо зняття частини грошових коштів в сумі 400 гривень 00 копійок. Після вчинення відповідних дій ОСОБА_6 , цього ж дня, о 08 год. 28 хв., використовуючи банкомат ПАТ КБ «Приватбанк» CAZH3828, який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 51, використовуючи банківську картку № НОМЕР_4 ПАТ КБ «Приватбанк», здійснив транзакцію щодо зняття грошових коштів у сумі 2300 грн. 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишив, а в подальшому розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.
Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння грошовими коштами, які належать іншій особі шляхом обману із застосуванням електронно-обчислювальної техніки 14.09.2017 о 22 годині 32 хвилин, ОСОБА_6 , використовуючи банкомат ПАТ КБ «Приватбанк» CAZH3828, який розташовано за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 51, де, використовуючи банківську картку № НОМЕР_4 ПАТ КБ «Приватбанк», здійснив транзакцію щодо зняття частини грошових коштів в сумі 700 гривень 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишив, а в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Після цього, ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишив, а в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України обґрунтовується належними доказами.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме існує ризик, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а, отже, усвідомлює, що у випадку доведеності його винуватості в суді останньому може загрожувати застосування покарання у вигляді реального позбавлення волі тривалістю від трьох до восьми років.
Поза тим, матеріальна шкода, завдана потерпілим внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюваним не відшкодована. Притягнення судом ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності надають потерпілим можливість в судовому порядку вимагати відшкодувати заподіяну їм шкоду.
Зважаючи на усвідомлення ОСОБА_6 тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній, право потерпілих вимагати відшкодування заподіяної шкоди, сторона обвинувачення обґрунтовано припускає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, обов`язку відшкодування заподіяної потерпілим майнової шкоди ОСОБА_6 , у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, переховуватиметься від органу досудового розслідування.
Наразі ОСОБА_6 , у порядку, визначеному законодавством України про працю, офіційно не працевлаштований, будь-якої соціальної допомоги не одержує, а, отже, не має можливості одержати будь-які засоби для прожиття інакше, як шляхом вчинення кримінальних правопорушень.
За віком ОСОБА_6 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування. Незважаючи на те що згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини, на думку сторони обвинувачення, вказують на те що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі буде переховуватись від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, вказали, що існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оцінюючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків з визначенням максимального розміру застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний неодноразово судимий, має непогашену судимість, являється обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, підозрюваний не з`являвся на виклики до слідчого та суду, після чого був оголошений в розшук, за місцем реєстрації, а саме АДРЕСА_1 не проживає, його родичі, що проживають за вказаною адресою при допиті повідомили, що їм не відоме місце проживання ОСОБА_6 з вересня 2016 року.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , захисник вважає, що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів щодо всіх потерпілих, так як підозрюваний визнає події щодо підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , підозрюваний зобов`язується приходити на всі виклики слідчого, прокурора та суду, має цивільну дружину, а також позитивну характеристику з місця проживання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій.
За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Окрім цього, згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що доказів його працевлаштування та отримання постійного доходу немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, перебував у розшуку, переховувався від органів досудового слідства, не з`являвся на виклики та не повідомляв про зміну місця проживання, за місцем реєстрації проживає не постійно, його родичі не володіють інформацією щодо зміни місця проживання, в судовому засіданні повідомив дві адреси проживання, однак не зміг повідомити періоди коли він проживав за якою адресою, а також з огляду на існування ризиків запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню інших чином, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 182, 183, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 01 години 00 хвилин 07.02.2018 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.
Строк дії ухвали до 07.03.2018 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.
Слідчий суддя