АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1454/17 Справа № 182/6584/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір ЛТД» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року задоволено клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровської області ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль «DAF» XF 105460 д.з НОМЕР_1 з причепом Schwarzmuller д.н.з. НОМЕР_2 , та металобрухт, що знаходиться в автомобілі та причепі, які згідно товаро - транспортної накладної № 000343 від 14.11.2017 року належний перевізнику ТОВ «Асамир ЛТД» м. Дніпро вул. Таманська 11, власником автомобіля та напівпричепа, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, є ОСОБА_8 . Місцем зберігання арештованого майна - мелатобрухту та вантажного автомобіля «DAF» XF 105460 д.з НОМЕР_1 з причепом Schwarzmuller д.н.з. НОМЕР_2 , визначено Нікопольський ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання, оскільки існує реальна можливість того, що у разі повернення майна власник може продати, утилізувати чи знищити вказаний автомобіль «DAF» XF 105460 д.з НОМЕР_1 з напівпричепом Schwarzmuller д.н.з. НОМЕР_2 та металобрухт, котрий знаходиться в автомобілі та причепі автомобіля, що може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «Асамір ЛТД» - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та зобов`язати слідчого повернути майно власнику.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в ухвалі слідчого судді, що оскаржується, не відображено ані номер кримінального провадження в ЄРДР, ані кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, ані відношення юридичної особи - ТОВ «Асамір» ЛТД до кримінального провадження, не вказано мету та підстави арешту майна. Дані, що відображенні у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді, не відповідають дійсності. Вказує, що пред`явлення водієм ОСОБА_9 при проведенні перевірки працівниками поліції, товаро - транспортної накладної на перевезення вантажу, як документу на підставі якого здійснюється перевезення вантажу від вантажовідправника до вантажоодержувача є достатньою умовою для ідентифікації інформації щодо наявного у транспортному засобі вантажу, а тим паче відсутність договору на перевезення вантажу не є підставою для органу досудового розслідування на звернення з відповідним клопотанням до суду для здійснення арешту вантажу.

Також зазначає, що на підставі договору поставки № 11-17/75, що укладений 17 серпня 2017 року між ТОВ «Асамір» ЛТД та ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 17 серпня 2017 року та 29 серпня 2017 року, на підставі специфікації № 1 від 17 серпня 2017 року та Специфікації № 2 від 29 серпня 2017 року, ТОВ «Асамір» ЛТД набуло право власності на брухт чорний металевий у кількості 200 (двісті) тонн, який в подальшому був транспортований та розміщений на промисловому майданчику за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вулиця Промислова, 11, у відповідності до Договору зберігання № 01/09 від 01 вересня 2017 року, що був укладений між ТОВ «Асамір» ЛТД та ПП «Промислово - торгівельна фірма «Прогрес - Мет». 01 вересня 2017 року між ТОВ «Асамір» ЛТД та ОСОБА_8 було укладено Договір 24/24 про безоплатну передачу в тимчасове користування (спеціалізованого вантажного тягача та спеціалізованого

напівпричепа). Також в відповідності до Договору на послуги укладеного 01 жовтня 2017 року, ТОВ «Асамір» ЛТД замовило у ОСОБА_9 послуги водія транспортного засобу (водія вантажного автомобіля) в строк на 3 календарних місяці. Таким чином вищезазначене, на думку апелянта, чітко відображає законного власника арештованого металобрухту та законного володільця арештованих транспортних засобів, а саме ТОВ«Асамір» ЛТД.

Також на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника ТОВ «Асамір ЛТД» - адвоката ОСОБА_6 , в якій він підтримує вимоги своєї апеляційної скарги та просить розглядати її за відсутності будь-якого представника ТОВ «Асамір ЛТД».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

*існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

*потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

*може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що Нікопольським ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004747 від 15.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.11.2017 до чергової частини Нікопольського ВП надійшло повідомлення про те, то працівниками поліції, які перебували у добовому наряді було зупинено транспортний засіб - вантажний автомобіль з причепом «DAF» ХР 105460 д.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , в причепі Schwarzmuller д.н.з. НОМЕР_2 перебував металобрухт без дозвільних документів.

В ході проведення поверхневого огляду встановлено, що за адресою вул. Лісна в м. Нікополь Дніпропетровської області знаходиться вантажний автомобіль «DAF» XF 105460 д.з НОМЕР_1 з причепом Schwarzmuller, у якому перебуває металобрухт без дозвільних документів. Після огляду вказаного автомобіля його було залишено на місці виявлення у зв`язку з тим, що водій транспортного засобу ОСОБА_11 відмовився переміщувати автомобіль, у зв`язку з тим, що власник вантажу заборонив вчиняти будь-яких дії з перемішання вантажу та транспортного засобу

Також згідно рапорту наданого до матеріалів кримінального провадження, водій автомобіля не надає дозволу на огляд, причепу, також сам не бажає виходити з авто, при цьому і заблокував двері транспортного засобу та відмовляється транспортувати його до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході проведення досудового розслідування було опитано ОСОБА_11 який пояснив, що він працює на ТОВ «МММегаш» водієм вантажного автомобіля з причепом «DAF» XF 105460 д.з НОМЕР_1 . 14.11.2017 року йому до автомобіля було завантажено металобрухт, якою вагою невідомо. Після чого йому, потрібно було перевезти вказаний металобрухт до м. Дніпро. По дорозі в м. Нікополь його було зупинено працівниками поліції, де у нього було виявлено відсутній договір на перевезення вказаного металобрухту.

Колегія суддів, враховуючи, що з наданих матеріалів вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначене майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а саме, встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення та з метою недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на дане майно, а отже це є достатньо обґрунтованим і вагомим для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження. Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Також арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього.

Посилання ж апелянта на відсутність зв`язку між діяльністю ТОВ «Асамір ЛТД» та розслідуваним кримінальним правопорушенням колегія суддів вважає передчасними, оскільки дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування та на даний час триває перевірка відповідних обставин у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним злочином у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, заявник не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, на думку колегії суддів, вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, і має на меті збереження зазначеного у клопотанні майна.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір ЛТД» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3