Справа № 361/1395/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/106/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 24.01.2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаський, Новомосковського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

01 лютого 2017 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кафе «Кантри Club», розташованому за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Музиченка, буд. 6, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_8 , умисно, стоячи обличчям до останнього, наніс йому ковзний удар правим кулаком в ліву частину обличчя та спинку носа, після чого обхопив ОСОБА_8 двома руками та відштовхнув, після чого вони обидва впали на стіл.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у виді розлитих синців лівої половини обличчя, на спинці носу справа з переходом на нижню повіку правого ока та синця в середній третині правого стегна по зовнішній поверхні, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись із вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2017 року, потерпілий ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Підставою для скасування судового рішення потерпілий вказує невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі винного внаслідок м`якості. На переконання апелянта, суд першої інстанції невірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, оскільки, на думку потерпілого, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому, апелянт вказує на обставини, які, на його думку, підтверджують вчинення ОСОБА_6 саме хуліганства, зокрема, що напад на потерпілого ОСОБА_6 вчинив у закладі громадського харчування, де знаходились також інші люди, за наслідками дій ОСОБА_6 було пошкоджено майно ресторану, а допитані під час досудового розслідування свідки вказували про систематичне вчинення протиправних дій ОСОБА_6 у місцях суспільного користування в с. Літки. Крім того, потерпілий вказує на нез`ясування стороною обвинувачення та судом тих обставин, чи перебуває обвинувачений ОСОБА_6 на обліках у лікарів психіатра та нарколога за місцем його реєстрації в Дніпропетровській області, а також не витребувано характеристики ОСОБА_6 за місцем його фактичного проживання. Також, апелянт вказує на недостатнє врахування судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого, який про вчинене не шкодує та протягом судового розгляду демонстрував негативне відношення до того, що відбувається. Таким чином, на переконання потерпілого, судом першої інстанції було враховано лише наслідок хуліганських дій ОСОБА_6 , а не сам факт вчинення хуліганства, що призвело до призначення обвинуваченому покарання яке є явно несправедливим внаслідок м`якості.
Не погоджуючись із апеляційною скаргою потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 подав на неї заперечення, в яких, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, за обставин, викладених у вироку, обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Колегія суддів критично відноситься до викладених в апеляційній скарзі тверджень потерпілого про невідповідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 фактичним обставинам справи, тобто неправильне застосування норм закону України про кримінальну відповідальність, а також про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості.

Суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження ретельно дослідив і дав належну оцінку доказам, які повністю підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та спростовують доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 .

Так, обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та повністю підтвердив фактичні обставини вчиненого, що зазначені у формулюванні його обвинувачення. Під час допиту у суді першої інстанції обвинувачений зазначав, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 були спричиненні внаслідок нанесення ним удару кулаком в область обличчя потерпілого під час раптово виниклого конфлікту між ними в кафе с.Літки, Броварського району, Київської області. Крім того, надаючи показання у суді першої інстанції, обвинувачений наголошував, що конфлікт виник між ним та потерпілим на ґрунті особистих неприязних стосунків.

Потерпілий ОСОБА_8 в суді першої інстанції надавав показання про те, що 01 лютого 2017 року близько 20 години 00 хвилин в кафе в с.Літки Броварського району, Київської області, він познайомився з обвинуваченим ОСОБА_6 , після чого вони сиділи за одним столиком та розмовляли. Через деякий час ОСОБА_6 покинув приміщення кафе, однак невдовзі знову повернувся і, підійшовши до нього, наніс удар кулаком в обличчя та штовхнув його на сусідній столик. Між тим, потерпілий вказував, що він не пам`ятає, які саме події передували нанесенню йому удару обвинуваченим, однак допускає, що скоріше за все між ними відбулася якась розмова.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час судового розгляду надавали показання про спричинення ОСОБА_6 01 лютого 2017 року в кафе в с.Літки, Броварського району, Київської області, тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з локалізацією цих ушкоджень в області обличчя потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 20 від 07 лютого 2017 року та № 03/20 від 23 лютого 2017 року, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

З огляду на наведені докази, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та вмотивовано не прийняв до уваги доводи потерпілого щодо наявності в діях обвинуваченого хуліганського мотиву та необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.296 КК України.
Всупереч доводам апеляційної скарги потерпілого, при призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання. При цьому, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. З урахуванням наведених обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 двох неповнолітніх дітей, відносно яких він не позбавлений батьківських прав, та визнання його винним у вчиненні злочину невеликої тяжкості, а також клопотання самого обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги потерпілого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Судді:

________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4