№ 5-5388 ск 17 ПОСТАНОВА 27 жовтня 2017 року м. Київ
Суддя Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на вирок Березанського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року щодо ОСОБА_3 ,
встановила:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку зазначених вище судових рішень у касаційному порядку.
Згідно з вимогами ч.2 ст.387 КПК України 1960 року зміст касаційних скарг повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст.350 КПК України 1960 року.
Відповідно до ч.1 ст.398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни касаційним судом вироку, ухвали, постанови є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст.370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст.371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст.372 КПК України 1960 року), даний перелік є вичерпним.
Скаржник, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог Закону захисником не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судових рішень через істотне порушення кримінально-процесуального закону, а також неправильне застосування кримінального закону, захисник не наводить конкретного обґрунтування з огляду на вимоги ст.ст. 370, 371 КПК України 1960 року, та не вказує яким чином такі порушення перешкодили судам постановити законні і обґрунтовані судові рішення.
Крім того, захисник наводить доводи щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, з огляду на положення ч.1 ст.398 КПК України 1960 року.
Також, викладене у касаційній скарзі прохання не узгоджується з вимогами ч.1 ст.396 КПК України 1960 року, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Поряд з наведеним, захисник у прохальній частині скарги порушує питання про зміну ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, хоча фактично ухвала постановлена Апеляційним судом Київської області.
Згідно із ч.2 ст.388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.350, ч.2 ст.383, ст.384, ч.2 ст.386, ч.1 ст.398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Вказані вище порушення перешкоджають вирішенню питання про витребування кримінальної справи.
За таких обставин, у витребуванні кримінальної справи необхідно відмовити.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, передбаченого ч.2 ст.386 КПК України, або протягом місяця з дня отримання даної постанови.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 388 КПК України в редакції 1960 року та пункту 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України
Відмовити захиснику ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки її в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1