Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

10 листопада 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000253 від 20.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 08.11.2017 року звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення 06.11.2017 року обшуку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, що перебуває у користуванні Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Подільським УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000253 від 20.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

З витягу із ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання вбачається, що службова особа однієї з державних служб України вимагає у громадянки неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення в її інтересах дій з використання свого службового становища. Службові особи Святошинського РВ ДВС м. Києва, з метою одержання неправомірної вигоди, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, закривають виконавчі провадження без законних підстав, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді недоотримання грошових коштів від боржників. Крім того, з метою безпідставного закриття виконавчих проваджень, складають завідомо неправдиві офіційні документи банківські квитанції про сплату стягнень за виконавчими провадженнями.

26.10.2017 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопо-рушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку нежилого приміщення загальною площею 428,40 кв.м., в т.ч. 1 поверх 196,40 кв.м., 5 поверх 232,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та знаходиться у фактичному володінні Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, з можливість вилучення речових доказів, а саме: копій електронного журналу вхідної кореспонденції за період з 01.01.2016 року по 01.11.2017 року, депозитних книг за період з 01.01.2016 року по 01.11.2017 року, архівних описів та матеріалів виконавчих проваджень, закритих на підставі фактичної сплати боржником або заяви стягувача за вказаний період, копії інформації з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, робочих комп`ютерів державних виконавців, начальника та заступника начальника відділу, блокнотів, чорнових записів, які мають значення для проведення розслідування у кримінальному провадженні.

Прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 06.11.2017 року проведено обшук нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, в ході якого вилучено майно, що є предметом клопотання.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 від 07.11.2017 року майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Необхідність у накладенні арешту на майно вилучене органом досудового розслідування під час проведення обшуку Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві обргунтована метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, оскільки не підтверджено переліку майна, яке має доказове значення у кримінальному провадженні (речові докази) в розумінні ст. 98 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000253 від 20.10.2017 року повернути прокурору, для усунення недоліків.

Встановити прокурору Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1