Справа № 397/120/18
н/п : 1-кп/397/56/18
У Х В А Л А
07.02.2018 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 року за № 0000682 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Лебединського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта вища, який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, інвалід 3 групи, працює охоронцем ТОВ фірма «ОЛТО», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Городянського районного суду Чернігівської області від 23.01.2008 року за ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 20.05.2010 року на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 10 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
представника органу пробації ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
До Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2017 року за № 0000682 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), дане кримінальне провадження належить до підсудності Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України та при його затвердженні, прокурором дотримані вимоги процесуального закону. Порушення кримінального процесуального закону, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не встановлені.

Заслухавши думку учасників судового провадження про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вивчивши матеріали обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, враховуючи, що клопотання та підстави для прийняття судом рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, суд вважає за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п?яти років позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого передбачає позбавлення волі на строк від 5-ти років, тому суд вважає за необхідне направити органу пробації доручення про складення досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки це дасть можливість повно та всебічно дослідити відомості про особу, умови його проживання, схильність до вчинення кримінальних правопорушень та інше.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11 лютого 2018 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, оскільки останній може переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, злочин, у якому він обвинувачується є умисним, направлений проти життя і здоров`я особи; може чинити тиск на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні ; може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто ризики, на підставі яких було застосовано зазначений запобіжний захід, не зменшилися.
Захисник заперечив щодо заявленого клопотання прокурора, просив змінити застосований запобіжний захід на більш м?який - домашній арешт, оскільки ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки (одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, тривалий час проживає в смт. Олександрівці), є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на досудовому розслідування повністю визнавав вину, активно сприяв розкриттю злочину. Ризики на які посилається прокурор не були доведені в судовому засіданні.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, визнав факт вчинення інкримінуємого йому злочину за пред`явленою підозрою, просив вибачення у потерпілого, бажає у майбутньому примиритися з потерпілим та відшкодувати заподіяні йому збитки. Зазначив, що має сім?ю, до моменту затримання працював, не має на меті впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження, ухилятися від суду тощо, оскільки провину у вчиненому визнає повністю.
Прокурор підтримала своє клопотання, а клопотання сторони захисту залишила на розсуд суду.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора та заперечив проти клопотання сторони захисту.
Представник органу пробації дані клопотання залишила на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; 5) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Стаття 5 Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторконість.

Також, п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно з принципами та положеннями вітчизняного законодавства та практики Європейського суду, викладена позиція прокурора є неприйнятною, оскільки, зазначені ним відомості, можуть обгрунтовувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, а тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, визначені у ст. 177 КПК України. Під час розгляду даного клопотання обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Указана правова позиція знайшла своє відображення у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

У справі «Тодоров проти України» від 12.01.2012 року ЄСПЛ вказав, що «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому, тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив тяжке, умисне кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, раніше судимий, тому з урахуванням серйозності висунутого проти нього обвинувачення, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Разом з цим, ОСОБА_3 має постійне проживання, родину: дружину та неповнолітнього сина, який знаходиться на його утриманні, є інвалідом третьої групи, за попереднім місцем роботи характеризувався лише з позитивної сторони.

Також, суд приймає до уваги поведінку обвинуваченого під час підготовчого судового засідання, який попросив прилюдно вибачення у потерпілого, повністю визнав провину у нанесенні останньому тілесних ушкоджень, не заперечував проти відшкодування потерпілому завданої матеріальної та моральної шкоди.

Тому, із врахуванням тяжкості злочину, ступеню його суспільної небезпечності та особи обвинуваченого, суд вважає, що на час судового розгляду ОСОБА_3 можливо змінити запобіжний захід на більш м?який, не пов`язаний з триманням під вартою, а застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на теперішній час, на думку суду, є надто суворий у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного права.

Крім цього, суду не надано достатніх доказів того, що на теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тяжкість вчиненого злочину не може слугувати єдиною підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що для запобігання встановленим ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, і з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, суд вважає за необхідним задовольнити клопотання захисника, а у клопотанні прокурора слід відмовити.
Судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні за участі: прокурора, представника органу пробації, потерпілого, захисника, обвинуваченого та свідків, вказаних в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 314-316, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд, який здійснюватиметься одноособово суддею у відкритому судовому засіданні, на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2017 року за № 0000682, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на 27 лютого 2018 року о 11.00 год.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника задовольнити.
Змінити застосований обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто з 07.02.2018 року до 07.04.2018 року.

На обвинуваченого ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- у разі необхідності, за дозволом суду, відвідувати медичні установи для проходження лікування та обстеження;

- прибувати за першою вимогою до суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком участі в процесуальних діях в суді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- при слідуванні за викликом до суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право в будь-який час з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно із зали суду.

Контроль по виконанню ухвали покласти на начальника Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_3 , направити до Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області для виконання та постановлення на облік ОСОБА_3 для здійснення контролю.

Доручити Олександрівському районному сектору пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України скласти досудову доповідь до 27 лютого 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Лебединського району Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Судовий розгляд провадження проводити за участі: прокурора, представника органу пробації, потерпілого, захисника, обвинуваченого та свідків, вказаних в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Копія ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику Ізолятора тимчасового тримання № 4 м. Знам`янка Кіровоградської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя:/підпис/
Копія вірно.
Суддя Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1