АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/309/18 Справа № 711/368/18 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :
Вироком суду Гомельського району Гомельської області республіки Білорусь від 17.12.2015 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 228, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 72 КК Республіки Білорусь на 3 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В строк відбування покарання враховано термін тримання під вартою з 11.07.2015 по 13.07.2015, та з 13.07.2015 по 06.12.2015.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2016 вирок суду Гомельського району Гомельської області республіки Білорусь від 17.12.2015 приведено у відповідність із законодавством України, ОСОБА_7 вважається засудженим за ч. 1 ст. 309 , ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.01.2017 виправлено описку в ухвалі Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2016 , ОСОБА_7 вважається засудженим за ч. 1 ст. 305, ч. 1 ст. 309, ст.. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання враховано термін утримання під вартою з 11.07.2015 по 13.07.2015 та з 13.07.2015 по 06.12.2015.

16.01.2018 засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

25 січня 2018 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні вказаного клопотання посилаючись на те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується негативно, заохочень не має, має стягнення, яке на даний час не знято та не погашено у встановленому законом порядку, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує не достатньо, належні висновки для себе робить не завжди. Характеризуючі матеріали свідчать про те, що він не став на шлях виправлення та перевиховання і його нестабільна поведінка вказує на те, що він не довів свого виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, просив ухвалу суду скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він приймає активну участь у суспільному житті колонії, сумлінно виконує громадські доручення, підвищує свій загальноосвітній рівень, має гарну поведінку з незначним порушенням, являється інвалідом 3 групи з неврології, тому до праці не долучався. Також судом не взято до уваги, що він має на утриманні малолітню дитину. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки розгляд проведено у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши матеріали провадження , колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

З матеріалів провадження, а саме - характеристики від 25.01.2017, вбачається, що під час утримання в СІЗО м. Гомель, РБ, ОСОБА_7 характеризувався посередньо, порушень відбування покарання не допускав, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

За період відбування покарання у виправній колонії № 2 м. Бобруськ, РБ, характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

За час відбування покарання в Черкаській виправній колонії № 62 з 02.08.2017 характеризується негативно. Допускав порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, за що має одне стягнення, 14.12.2017 догана за невиконання законних вимог персоналу установи, яке на даний час не знято та не погашено у встановленому законом порядку, на заходи виховного та профілактичного характеру достатнім чином не реагує, належні висновки для себе робить не завжди. На виробництві не працевлаштований за відсутності бажання працювати, участі в роботах по благоустрою відділення та установи не приймає, перекладає їх на інших засуджених, заохочень не має. У відношенні до персоналу стриманий, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу.

17.08.2017 та 30.11.2017 розглядались питання про можливість застосування зміни умов тримання відповідно до ст. 101 КВК України та можливість застосування передбачених законом заохочувальних норм відповідно до ст.ст. 81, 82 КК України, в задоволенні яких було відмовлено на адміністративній комісії у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення та на шлях виправлення не став.

Наведене дає підстави вважати про стійку спрямованість антисоціальної поведінки ОСОБА_7 , і його поведінку в період відбування ним покарання в Черкаській ВК-62 не можна назвати вцілому сумлінною.

Тому колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_7 про те, що він своєю поведінкою довів виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки розгляд клопотання було проведено у його відсутності, чим позбавлено його можливості надати пояснення по суті клопотання, є безпідставними, так як в матеріалах кримінального провадження міститься заява засудженого ОСОБА_7 від 17.01.2018 згідно якої останній просить районний суд клопотання розглядати без його участі та задовольнити його (а.м. 13 ).

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, яка є законною та обґрунтованою, і застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :