АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/797/17 Справа № 693/341/16-к Категорія: ч. 2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 19 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тинівка Жашківського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь:

- потерпілої ОСОБА_9 4 912 грн. 01 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- потерпілої ОСОБА_9 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- потерпілої ОСОБА_9 1 378 грн. сплаченого судового збору;

- держави судові витрати за проведення експертних досліджень в загальній сумі 1 474 грн. 88 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Даним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 14.10.2014 о 07 год. 27 хв. В м. Жашків Черкаської області, керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 , експлуатація якого згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/476 від 28.11.2014 була дозволена, оскільки до пригоди деталі ходової частини рульового керування та робочої гальмівної системи вказаного автомобіля знаходились в працездатному стані, рухаючись по вул. Захисників України (Костромській) в напрямку центра міста, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та, під час виникнення перешкод для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась по проїжджій частині автодороги перпендикулярно руху по правій смузі в попутному з автомобілем напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми верхньої третини лівого плеча; закритого перелому шийки лівої плечової кістки; закритого внутрішньо-суглобового перелому проксимальної головки п`ясної кістки правої кисті, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 676 від 01.08.2015, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину.

Таким чином, водій автомобіля ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 4/585 від 26.01.2016, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить постановити виправдувальний вирок.

Зазначає, що досудовим слідством та прокурором не наведено достатніх доказів щодо порушення обвинуваченим ПДР України, а докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, здобуті незаконних шляхом і не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Зокрема, вказує, що протоколом огляду місця ДТП з доданою до нього схемою та фототаблицями зафіксовано наявність в місці пригоди дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду, а саме 2.3,3.3 ПДР України, без прив`язки до конкретного місця і вулиць, і які фактично відсутні.

Крім того, в план-схемі до протоколу огляду місця ДТП не зазначено місце розташування вказаних дорожніх знаків, вони відсутні і на фото таблицях до протоколу. При цьому, в схемі невірно зазначено місце наїзду транспортного засобу на пішохода та відсутні дані про те, як він рухався по відношенню до дороги.

Стверджує, що з наявних в матеріалах провадження доказів прослідковується те, що автомобіль ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 оглядався до складання протоколу ДТП, а судом вказані обставини у вироку не спростовані.

Звертає увагу, що в висновку експерта від 26.01.2016 не дано оцінку діям потерпілої з прив`язкою до їх відповідності до ПДР України.

Зазначає, що до матеріалів провадження, в порушення вимог процесуального закону, приєднано диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, встановленої на магазині «Автотовари».

Крім того, вважає недопустимим доказом висновок судово медичної експертизи № 676 від 20.10.2015 щодо наявних у потерпілої тілесних ушкоджень, оскільки він ґрунтується на медичних документах, отриманих з порушенням ст.ст. 159, 160, 163, 165 КПК України.

Також, ставить під сумнів висновок експерта № 4/476 від 28.11.2014 щодо технічного стану транспортного засобу, зокрема в частині дослідження робочої гальмівної системи.

Від представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшло заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 в якому він просив подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

27 листопада 2017 року від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява вх. №13076/17 про відмову від своїх апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану обвинуваченим ОСОБА_8 заяву про відмову від апеляційних вимог, міркування прокурора, який не заперечував проти задоволення поданої обвинуваченим ОСОБА_8 заяви про відмову від апеляційних вимог, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у зв`язку з відмовою апелянта від своїх апеляційних вимог та відсутності апеляційних скарг інших учасників судового розгляду.

Відповідно до ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи викладене та те, що інші учасники процесу апеляційних скарг не подавали колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 403, 405, 419 КПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 19 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :