Справа № 344/4497/17
Провадження № 1-кп/344/384/17
У Х В А Л А
12 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тисмениця, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про відновлення даного судового провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_5 , а також підтримала своє клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту. Потерпілий підтримав таке клопотання прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що не з`являвся до суду через те, що перебував за кордоном, запевнив суд, що буде прибувати до суду за судовим викликом. Просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заявив, що підстав для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - немає. Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження вважає, що слід застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступних підстав.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 розшуканий, слід відновити дане кримінальне провадження.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У ході розгляду клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за вчинення яких, відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а з врахуванням ч.3 ст.68 КК за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК.

Згідно з ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.03.2017 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 12.09.2017 року ОСОБА_5 був розшуканий і затриманий.

У ході судового розгляду даного клопотання прокурора судом встановлено наступне. Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні не закінченого злочину, а замаху на злочин середньої тяжкості, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а з врахуванням ч.3 ст.68 КК за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК, незначна вартість майна, замах на вчинення якого інкримінується обвинуваченому - 522,50 грн., наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, його молодий вік, суд вважає, що слід застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу суду та з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. За таких обставин суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту надасть змогу забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ч.4 ст. 194 КПК України слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 331 КПК України,-

п о с т а н о в и в :
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, відновити.

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу суду та при цьому покласти на обвинуваченого наступні обов`язки :

-прибувати до суду із визначеною періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

-утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 діють на час судового розгляду.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1