печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9989/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, яку підтримав під час її розгляду і просить скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 09.02.2018, якою в задоволенні мого клопотання від 07.02.2018 за № 07-02-18/02 про ознайомлення з окремими матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 27.02.2014 за підозрою ОСОБА_5 відмовлено, зобов`язати слідчого Генеральної прокуратури України, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014 надати мені, як захиснику ОСОБА_5 , для ознайомлення матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, стосовно ОСОБА_5 , а саме:

- всі письмові повідомлення про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 ;

- всі документи, які підтверджують факт вручення або ознайомлення ОСОБА_5 з письмовими повідомленнями про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру. Зобов`язати відповідного слідчого Генеральної прокуратури України забезпечити під час ознайомлення з вказаними матеріалами досудового розслідування моє право робити виписки та копії.

Скаргу обґрунтовує наступним. Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2014, стосовно ОСОБА_5 за частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 109, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 110, частиною 1 статті 111 Кримінального кодексу України.

30.06.2017 ним, як адвокатом з ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги, яким передбачено, зокрема, надання правової допомоги у кримінальному провадженні.

25.07.2017, у відповідності до частини 1 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України, на підтвердження своїх повноважень на участь у вищезазначеному кримінальному провадженні як захисника ОСОБА_5 , адвокатом до Генеральної прокуратури України - старшому слідчої групи, якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 27.02.2014, надані посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та договору про надання правової допомоги від 30.06.2017, а також, ордер на надання правової допомоги.

Відповідність документів, що підтверджують його повноваження як захисника ОСОБА_5 на участь у кримінальному провадженні №0000081, які ним надавалися 25.07.2017, всім вимогам законодавства України, підтверджена слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 в судовому засіданні 26.07.2017 з судового розгляду клопотання сторони обвинувачення про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000081, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2014 стосовно ОСОБА_5 за частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 109, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 110, частиною 1 статті 111 Кримінального кодексу України.

Чисельними ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва за його скаргами на бездіяльність старшого слідчого групи, якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014 та старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва встановлено, що ним 25.07.2017 до Генеральної прокуратури України було подано всі документи, передбачені статтею 50 Кримінального процесуального кодексу України, на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_5 , проте в порушення вимог кримінального процесуального законодавства України слідчим та прокурором порушено право ОСОБА_5 на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним захисника, створюються незаконні перешкоди здійсненню адвокатом адвокатської діяльності та реалізації повноважень захисника.

Отже, з 25.07.2017 адвокат є захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000081, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2014, і з цього моменту, згідно із частиною 4 статті 46 Кримінального процесуального кодексу України користуюсь процесуальними правами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством України.

Окрім цього, 07.02.2018 за № 07-02-18/02 ним, як захисником ОСОБА_5 , до Генеральної прокуратури України - старшому слідчому групи слідчих, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, подане клопотання в порядку статей 220 та 221 Кримінального процесуального кодексу України про надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, стосовно ОСОБА_5 , а саме:

- всі письмові повідомлення про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 ;

- всі документи, які підтверджують факт вручення або ознайомлення ОСОБА_5 з письмовими повідомленнями про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

А також просив забезпечити під час ознайомлення з вказаними матеріалами досудового розслідування моє право робити виписки та копії.

16.02.2018 було отримано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 09.02.2018, якою в задоволенні клопотання від 07.02.2018 за № 07-02-18/02 про ознайомлення з окремими матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 27.02.2014 за підозрою ОСОБА_5 відмовлено.

В мотивувальній частині означеної постанови вказано, що в порушення частини 1 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України до заяви про забезпечення участі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, як захисника ОСОБА_5 долучено копію договору з ОСОБА_5 , внаслідок чого в органу досудового розслідування відсутні правові підстави для допуску його до участі у кримінальному провадженні як захисника. На підставі чого слідчий робить висновок, що адвокат не є захисником ОСОБА_5 , а тому і його клопотання не підлягає задоволенню.

Сторона захисту вважає, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою, а рішення слідчого про відмову в наданні адвокату для ознайомлення окремих матеріалів кримінального провадження №0000081 від 27.02.2014 протиправним, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 45 Кримінального процесуального кодексу України захисником є адвокат, який здійснює захист, зокрема, підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Згідно до частини 4 статті 46 Кримінального процесуального кодексу України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України закріплено процесуальні права підозрюваного, який, зокрема, має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 221 КПК України визначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Відтак, кримінальне процесуальне законодавство не встановлює жодних обмежень щодо надання захиснику для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, які я просив надати.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка в силу частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України підлягає обов`язковому застосуванню у кримінальному провадженні, виходить з того, що «засоби», які повинен мати кожний обвинувачений у скоєнні злочину, передбачають можливість з метою підготовки до захисту ознайомитися з результатами проведеного розслідування («Хусейн та інші проти Азербайджану» , пункт 175); «ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії» , пункт 538). Обмеження доступу до матеріалів справи не повинно заважати обвинуваченому надати докази на досудовій стадії кримінального процесу, а також позбавляти обвинуваченого можливості коментувати докази через його адвоката за допомогою заяв («Оджалан проти Туреччини» [БП] , пункт 140). Відмова розкрити доказові матеріали сторони обвинувачення, що дозволяють обвинуваченому реабілітувати себе або добитися скорочення покарання, призводить до порушення права на захист, гарантованого підпунктом (b) пункту 3 статті 6 Конвенції. («Натуна проти Фінляндії» , пункт 43; «С.Г.П. проти Нідерландів» (ріш.) ).

Окрім цього, в рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2099 (справа за конституційними поданнями 47 та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин шостої, сьомої статті 218 Кримінально-процесуального кодексу України(справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи) зазначено, що право на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист, порушення якого є неприпустимим.

Відмова слідчим в задоволенні клопотання з мотивуванням не допуску адвоката в якості захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, є незаконною та необгрунтованою, оскільки питання щодо допуску його як захисника ОСОБА_5 в означеному кримінальному провадженні вже розглядалось слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва при розгляді скарг на бездіяльність слідчого та прокурора. За результатами розгляду вказаних скарг, слідчими суддями було встановлено, що в порушення вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 50 Кримінального процесуального кодексу України органом досудового розслідування та процесуальним керівником фактично встановлено додаткові вимоги, необхідні для підтвердження повноважень захисника та залучення адвоката до участі кримінальному провадженні, що прямо заборонено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Окрім цього, слідчим явно ігнорується відомий йому факт підтвердження його повноважень як захисника ОСОБА_5 на участь у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, та відповідності наданих документів всім вимогам законодавства України, що мав місце в судовому засіданні 26.07.2017 з розгляду клопотання сторони обвинувачення про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000081, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2014 стосовно ОСОБА_5 , яке проходило під головуванням слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 .

Крім того, Апеляційним судом м. Києва в межах вищезазначеного кримінального провадження №0000081 неодноразово розглядалися різні процесуальні питання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 як захисників ОСОБА_5 , в ході розгляду по яким жодного разу не виникало питання щодо невідповідності наданих адвокатами документів, на підтвердження своїх повноважень, як захисників ОСОБА_5 , вимогам статті 50 Кримінального процесуального кодексу України.

Разом із тим, Верховним Судом своєю постановою від 06.02.2018 по справі №752/11464/16-к (провадження № 51-255км17) сформульовано наступний висновок щодо застосування норми права: «Суть питання, яке порушене перед касаційним судом у цій справі, зводиться до правильності тлумачення апеляційним судом пункту 2 частини першої статті 50 КПК, яка передбачає: «1. Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В цьому випадку використана синтаксична конструкція, в якій однорідні члени речення з`єднані безсполучниковим зв`язком і між двома останніми членами речення стоїть розділовий сполучник «або».

Така синтаксична конструкція часто використовується в законодавстві. В усіх цих випадках вживання «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік. Якщо такий перелік перелічує умови для настання певного правового наслідку, це означає, що наслідок настає за наявності хоча б однієї з перелічених умов. Суд не бачить підстав при тлумаченні пункту 2 частини першої статті 50 КПК відступати від звичайного значення, яке надається цій синтаксичній конструкції законодавцем.

Крім того, на користь того, що умови підтвердження повноважень захисника, зазначені у пункті 2 частини першої статті 50 КПК, застосовуються альтернативно, свідчать й інші положення законодавства.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, а документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Тобто ордер і договір є документами, які в рівному ступені посвідчують існування договірних відносин між адвокатом і його клієнтом.

Таким чином, пункт 2 частини першої статті 50 КПК визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до документу, передбаченого пунктом 1, - захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 50 КПК «встановлення будь-яких додаткових ... умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається». Всупереч ньому положенню, апеляційний суд, вимагаючи на додаток до договору надати також ордер, встановив такі додаткові умови.»

Відтак, Верховний Суд дійшов висновку про те, що пункт 2 частини першої статті 50 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо на додаток до документу, передбаченого пунктом 1 - свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, з огляду на обов`язковість вищезазначеного висновку Верховного Суду надання договору про надання правової допомоги на підтвердження повноважень захисника не є обов`язковим, а тому і з цієї підстави позиція слідчого Генеральної прокуратури України стосовно ненадання оригіналу договору про надання правової допомоги, внаслідок чого в органу досудового розслідування відсутні правові підстави для допуску адвоката до участі у кримінальному провадженні, як захисника ОСОБА_5 , грубо суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Поряд із наведеним, частиною 2 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з статтею 220 Кримінального процесуального кодексу України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Оскільки, будь-які правові підстави для відмови в задоволені клопотання були відсутні, слідчим не було фактично виконано вимоги статті 220 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає задоволення клопотання при відсутності підстав для відмови в його задоволені.

За таких обставин, слідчий не здійснив процесуальних дій, передбачених статтею 220 Кримінального процесуального кодексу України, а саме не надав адвокату, як стороні захисту, для ознайомлення матеріали досудового розслідування.

При цьому бездіяльністю слідчого, окрім вищенаведених процесуальних прав, як захисника ОСОБА_5 , порушує основну засаду кримінального провадження - право підозрюваного на захист.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, фактично підтримуючи мотиви які викладені у постанові, яку сторона захисту просить скасувати.

Вислухавши доводи кожної сторони, вивчивши надані матеріали, слід зазначити наступне.

Відмовляючи у наданні адвокату ОСОБА_3 матеріалів кримінального провадження, слідчий ОСОБА_6 у своїй постанові від 09 лютого 2018 року зазначив про відсутність у адвоката належних документів на підтвердження його повноважень для участі як захисника, оскільки до клопотання подано копію договору з ОСОБА_5 , а отже адвокат не є захисником у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Як визначено в ст. 51 КПК України договір із захисником має право укласти особа, передбачена в частині першій статті 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

В порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 50 КПК України органом досудового розслідування та процесуальним керівником Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України фактично встановлено додаткові вимоги, необхідні для підтвердження повноважень як захисника та залучення адвоката до участі у вже раніше зазначеному кримінальному провадженні .

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судці, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального законодавства України слідчим не виконані вимоги ст. 221 КПК України та порушено право ОСОБА_5 на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним захисника, створюються незаконні перешкоди здійсненню адвокатом адвокатської діяльності та реалізації повноважень захисника.

На підставі викладеного, керуючись п. 16 ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 46, п. 1 ч. 1 ст. 303, ст. 307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 09.02.2018, якою в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 від 07.02.2018 за № 07-02-18/02 про ознайомлення з окремими матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 27.02.2014 за підозрою ОСОБА_5 відмовлено, та зобов`язати слідчого Генеральної прокуратури України, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014 надати адвокату ОСОБА_3 , як захиснику ОСОБА_5 , для ознайомлення матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 27.02.2014, стосовно ОСОБА_5 , з можливістю робити необхідні виписки та копії, а саме:

- всі письмові повідомлення про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 ;

- всі документи, які підтверджують факт вручення або ознайомлення ОСОБА_5 з письмовими повідомленнями про підозру, про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1