Провадження №1-кп/761/1599/2017
В И Р О К
Іменем України
18 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 171 001 000 064 88, у якому
гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, непрацездатних утриманців не має, з середньою освітою, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин проти авторитету органів державної влади за нижченаведених обставин.
ОСОБА_5 01.06.2017, приблизно о 17.30 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебував поблизу будинку № 49 по вул. Дегтярівській у м. Києві поруч з патрульним інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , який перебував на службі та виконував службові обов`язки.

У цей час у обвинуваченого виник протиправний намір, направлений на умисне нанесення інспектору поліції ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи, що його дії спрямовані проти працівника правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_5 завдав удар ногою в область обличчя потерпілого. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 перекинув ОСОБА_4 на спину, намагаючись руками схопити його за шию. Однак вказані протиправні дії обвинуваченого були припинені працівниками поліції, які застосували до ОСОБА_5 заходи фізичного впливу.

Вказаними діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та показав, що він у зазначені у цьому вироку день та час перебував у стані алкогольного сп`яніння, прогулюючись містом, заблукав. Зайшов на церковне подвір`я, звернувся по допомогу до священика, який виніс йому напитися. Хоча випив не багато, але почував себе зле, можливо через це священик викликав поліцію. Після того, як прибули поліцейські, які були на службовому транспорті, одягнуті у формений одяг, вони посадили його до свого автомобіля та десь повезли. Під час зупинки він з невідомої для себе причини вдарив поліцейського ногою в обличчя, потім намагався завалити його на землю. Щиро розкаявся, висловив готовність нести покарання, яке йому буде призначене судом.
Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим суд вважав за необхідне, крім обвинуваченого, допитати також потерпілого, дослідити висновок судово-медичної експертизи, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він є інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві, перебуваючи 01.06.2017 на чергуванні, він та його командир отримали повідомлення, що невідома особа, яка перебуває біля церкви, потребує допомоги. Під`їхавши на місце, ними був виявлений громадянин ОСОБА_5 , який перебував у неадекватному стані. Вказана особа розуміла, що спілкується з поліцейськими. На їхню пропозицію ОСОБА_5 сів до службового автомобіля, на якому вони під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , до іншого екіпажу поліції для перевірки обвинуваченого на стан сп`яніння. У цей час обвинувачений завдав йому удару ногою в обличчя, намагався повалити на землю, однак інші поліцейські шляхом застосування фізичних засобів перешкодили останньому. Висловлюючись з приводу можливого покарання, потерпілий просив суд не застосовувати до обвинуваченого суворого стягнення.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_6 від 07.08.2017 №1375 у потерпілого ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження у формі садна на фоні синця на спинці носа, яке віднесене до легких тілесних ушкоджень.

Суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 345 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно з ст. 67 КК обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді обмеження волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь суспільної небезпеки винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 345, ст. 65, 75, 76 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1