Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/371/2018 Справа №234/441/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
З участю прокурора ОСОБА_3
З участю захисника адвоката ОСОБА_4
З участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
З участю обвинуваченого ОСОБА_6
провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 27.01.2017 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця. громадянина України, з вищою освітою, ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20 лютого 2018 року з Верховного Суду за підсудністю надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України відносно ОСОБА_6 .

У підготовче судове засідання з`явились прокурор, представник потерпілого- адвокат ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав порушення вимог КПК України, а саме:

1.Порушення вимог ст. 218 КПК України, а саме проведення досудового розслідування Слідчим відділом Краматорського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, а на органом досудового розслідування за місцем вчинення кримінального правопорушення, яким є м. Харків вул. Плеханівська, 117, а саме Слобідським ВП ГУ НП в Харківській області, що потягло за собою недопустимість всіх зібраних за даним кримінальним провадженням, доказів, а також складання та затвердження обвинувального акту не уповноваженими на те особами.

2.Складання реєстру матеріалів досудового розслідування з порушенням ст. 291 КПК України, а саме у п.п.51-57 Розділу 2 не вірно зазначений рік прийняття процесуальних рішень у вигляді повідомлення про зміну підозри, повідомлення про завершення досудового та вручення ОСОБА_6 обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання про повернення обвинувального акту.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали які є в провадженні суду, вважає необхідним клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити частково та відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає КПК України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться щодо особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Суд вважає, що в обвинувальному акті у відношенні ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України викладене неконкретне обвинувачення у вчиненні вищезазначених злочинів, а саме:
1.У порушення вимог ст. 91 ч. 1 п. 1 КПК України органом досудового розслідування не встановлено час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України.

2.Висуваючи ОСОБА_6 обвинувачення у заволодінні чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто за ч.2 ст. 190 КК України, орган досудового розслідування обмежився лише зазначенням способу заволодіння «обман», тоді як обман може виявлятися у різних формах- повідомленні неправдивих відомостей або замовчуванні відомостей, які мають бути повідомлені, з метою заволодіння чужим майном. Обман може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо. Однак, орган досудового розслідування взагалі не зазначив, в який спосіб ОСОБА_6 ввів в оману службову особу Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької ОДА, тобто не встановив об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
3.Неконкретність обвинувачення також полягає у тому, що інкримінуючи ОСОБА_6 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України, яке полягає у складання та видачі завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, а саме видаткової накладної № 1 від 22.12.2016 року, органом досудового розслідування не встановлено об`єктивну сторону вказаного діяння та не зазначено повністю або частково інформація, вказана у видатковій накладній, не відповідає дійсності і яка саме інформація. Також, з урахуванням того, що видаткова накладна використовується для обліку руху матеріальних цінностей усередині підприємства та їх відпуску господарствам свого підприємства, розташованим за межами його території, а також стороннім організаціям та складається відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і не має затвердженої форми, орган досудового розслідування не визначив, чи повинно бути зазначено в даній накладній відомості про відповідність технічній специфікації поставлених опалювально-варильних печей.

За переконанням суду, вищевказані порушення призвели до пред`явлення неконкретного обвинувачення, що тягне за собою порушення права ОСОБА_6 на захист, та, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини ( у справі «Абрамян проти Росії», «Камінські проти Австрії»), можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного ( обвинуваченого) він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_4 , викладених у клопотанні, суд вважає, що наведені доводи не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до КПК України, а тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 376 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту № 0000009 від 27.01.2017, що надійшов з Краматорської місцевої прокуратури Донецької області відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України задовольнити частково.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 27.01.2017, що надійшов з Краматорської місцевої прокуратури Донецької області відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя- ОСОБА_1