У Х В А Л А
20.12.2017 Справа №607/13674/17

Номер провадження 1-кп/607/1223/2017

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002375 від 18 липня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що лягли в основу обрання та подальшого продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання не заперечили.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечили, щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2017 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження продовжувався ухвалою суду та закінчується 31 грудня 2017 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».
Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; те, що він раніше судимий, а також те, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться ще два кримінальних провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності. Крім того, суд вважає, що прокурор також довів наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе вплинути на потерпілих та свідків.
Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачений може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів до 16 лютого 2018 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 371 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 лютого 2018 року о 23 год. 59 хв.

Судове засідання кримінального провадження №0002375 від 18 липня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185КК України, відкласти до 11 год. 00 хв. 25 січня 2018 року, про що повідомити учасників.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому.

Головуючий суддяОСОБА_1