ВИРОК
іменем України

Справа № 569/17944/17

24 листопада 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000085 від 22 листопада 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславчик Бродівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2017 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.293 КК України, до сплати штрафу в розмірі 850 гривень,у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що його знайомий громадянин України ОСОБА_6 перебуває на території Російської Федерації та за грошові кошти організовує в Україні інсценовані мітинги з виступами спеціально проінструктованих учасників, на початку травня 2017 року погодився виконати завдання останнього провести разом із громадянином ОСОБА_7 10 травня 2017 року у місті Рівне повторний «фейковий» несанкціонований мітинг, основною метою якого у завуальованій формі була зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Рівненська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

В порушення вищевказаних вимог Конституції України громадянин України ОСОБА_8 за завданням та фінансуванням ОСОБА_6 організував біля 09 години 03 травня 2017 навпроти приміщення Рівненської обласної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: місто Рівне, Майдан Просвіти, буд. 1, інсценовану протестну акцію на тему «Легалізація бурштину» до якої залучив близько 500 студентів Рівненських навчальних закладів. Метою зазначеного фейкового мітингу було привернення уваги світової спільноти до формування хибної громадської думки про наявність конфлікту між мешканцями Рівненської області з однієї сторони та представниками центральних органів державної влади України та органів місцевого самоврядування з іншої сторони, щодо заборони видобутку бурштину сирцю на території Рівненської області та підтримки її жителями автономного устрою, що мали призвести до зміни меж території та державного кордону України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Рівненської області, тобто створення за допомогою засобів масової інформації так званої «картинки». Однак, не дивлячись на велику масовість акції, ОСОБА_8 не вдалось виконати поставлене ОСОБА_6 завдання щодо досягнення широкого суспільного розголосу таких подій, оскільки поведінка проплачених «мітингарів» у засобах масової інформації не виглядала справжньою та переконливою, не спровоковано великої кількості фактів порушення громадського порядку в тому числі не розгорнуто палатку біля входу у вищевказане приміщення.

Тому ОСОБА_6 у період часу з 03 по 05 травня 2017 року звернувся до громадянина України ОСОБА_4 з проханням прибути в місто Рівне з`ясувати причини провалу акції водночас допомогти ОСОБА_8 організувати повторну акцію за яку пообіцяв оплатити додаткові грошові кошти.

05 травня 2017 року ОСОБА_4 прибув у місто Рівне де зустрівся з ОСОБА_8 . Діючи за вказівками ОСОБА_6 , щодо розміщення у засобах масової інформації чергової «картинки» про розгортання учасниками акції військових палаток біля Рівненської обласної державної адміністрації, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 координували дії «сотників» щодо розміщення таких палаток біля будівель у місті Рівне за адресами вулиця Дворецькій, будинок 180 та АДРЕСА_3 , які ззовні схожі на будівлю обласної адміністрації. При цьому ОСОБА_4 для погодження ОСОБА_9 скеровувались фото- та відеозвіти зазначених дій.

ОСОБА_4 усвідомлюючи побоювання ОСОБА_8 бути затриманим та притягнутим до кримінальної відповідальності за організацію повторної акції, повідомив про це ОСОБА_6 , зазначивши про допущену ОСОБА_8 заборгованість перед учасниками акції. Після чого ОСОБА_4 , діючи на виконання завдань ОСОБА_6 , самостійно перейняв контроль за діяльністю осіб, так званих «сотників», які безпосередньо підбирали проплачених учасників акції та «стрімерів» для проведення повторної акції.

Реалізуючи свій злочинний умисел на проведення повторної акції ОСОБА_6 у період часу з 03 по 06 травня 2017 року звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 , з пропозицією за грошову винагороду провести інсценовану акцію у місті Рівне, у якій він мав здійснювати загальну координацію мітингу в ролі «спікера», усвідомлюючи при цьому описані вище цілі та кінцеву мету проведення такої акції. Окресливши черговий раз відповідні завдання, ОСОБА_6 дав вказівку ОСОБА_4 організувати постійну пряму відеотрансляцію в соціальну мережу «Facebook» проведення акції та контролювати дії ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_8 повідомити всім учасникам попередньої акції про необхідність проведення нового інсценованого мітингу, «спікером» на якому буде ОСОБА_7 , скоординував їх на організацію такої акції, пообіцявши за це грошові кошти. Для цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 познайомили 09 травня 2017 року ОСОБА_7 з особами - «сотниками», які залучили до акції на платній основі інших учасників - студентів Рівненських навчальних закладів близько 200 осіб.

Виконуючи доручення ОСОБА_6 , перед початком акції ОСОБА_4 10 травня 2017 року визначив місце розташування «сотників» та інших учасників акції, залишився в одному з кафе для контролю дій останніх. При цьому, ОСОБА_7 о 14 год. 30 хв. розпочав проведення «фейкової» протестної акції на тему «Легалізація бурштину», біля входу в Рівненську обласну державну адміністрацію з використанням раніше залучених осіб близько 100 студентів навчальних закладів Рівненської області та так званих «стрімерів», які через можливості мережі Інтернет транслювали хід проведення акції на сторінку ОСОБА_7 в соціальній мережі «Facebook». В ході акції учасники використовували плакати провокаційного та агітаційного характеру, які напередодні 03 травня 2017 року використовував ОСОБА_8 та нові листівки з написами: «Рівненська народна республіка», «Бурштин надбання Рівненської народної республіки»; листи із зображення трьохколірного прапору із написами «Рівненська республіка».

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконали всі дії по організації та проведенні інсценованої акції з метою формування хибної громадської думки про наявність конфлікту між мешканцями Рівненської області з однієї сторони та представниками центральних органів державної влади України та органів місцевого самоврядування з іншої сторони, щодо заборони видобутку бурштину сирцю на території Рівненської області та підтримки її жителями автономного устрою, однак учасники акції передчасно залишили місце її проведення у зв`язку із затриманням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 працівниками поліції області в адміністративному порядку.

Не дивлячись на це, у період з 10 по 13 травня 2017 року засоби масової інформації Російської Федерації та окремих районів, міст, сіл та селищ Донецької та Луганської областей, висвітлили спробу проведення такої незаконної акції у теле-, фоторепортажах за назвами «Неонацисты устроили драку с копателями янтаря в Ровно», «В украинском Ровно митинговали за создание республики», «В Ровно копатели янтаря подрались с ультраправыми боевиками», тим самим штучно формуючи думку світової спільноти щодо негативного образу України, і в першу чергу її державних структур, що спричинило тяжкі наслідки інформаційній безпеці України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України, як закінчений замах на вчинення умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України за попередньою змовою групою осіб.

22 листопада 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000085 від 22 листопада 2017 року була укладена угода про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості від 22 листопада 2017 року прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України, які ніким не оспорюються.

Згідно угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , враховано беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину; активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті інкримінованого підозрюваному та його співучасникам злочину; викриття підозрюваним, який не є організатором групи, учасники якої вчинили злочин за попередньою змовою, злочинних дій інших учасників групи, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; викриття підозрюваним, який не є організатором групи, учасники якої вчинили злочин за попередньою змовою, іншого злочину, вчиненого учасником групи ОСОБА_6 , передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Про обранні міри покарання ОСОБА_4 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Злочин передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України, відповідно до ст.12 КК України по категорії тяжкості відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за санкцією ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.110 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.369-371, 374, 376, 472, 475, 392-395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2ст.110 КК України та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий