Справа № 204/7057/17
Провадження № 1-в/204/1634/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі пункту «в» ст.1, ст.ст.2,4 ЗУ «Про амністію у 2016 році»,
ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього пункт «в» ст.1, ст.ст.2,4 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
В обґрунтування заявленого заявник зазначає, що засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2016 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Засуджений просить застосувати до нього пункт «в» ст.1, ст.ст.2,4 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він є батьком двох малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.3-4), є учасником АТО.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заяву та просив суд її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 . Згідно розпорядження, зазначений вирок набрав законної сили 26.01.2017.
Як вбачається з протоколу про затримання особи, ОСОБА_4 було затримано 15.02.2017 для відбування покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2016.
Як встановлено ст. 85 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглядаються судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинили умисний злочин.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.3-4), був засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», вказане кримінальні правопорушення згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належать до злочину середньої тяжкості.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, на день набрання чинності ЗУ «Про Амністію у 2016 році» відбув 6 місяців 23 дні із призначеного покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі, а відповідно до ст.4 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі підлягають особи, які зазначені у статті 1 цього Закону, якщо вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
ОСОБА_4 не надано жодного підтвердження того, що він захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебував безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, суду не надав.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вироком районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2016 його було засуджено за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання, що відповідно до п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» позбавляє його права на амністію за законом 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано п. «в» ст. 1 ст.ст.2,4 Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з цим у задоволенні заявизасудженого ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі п. «в» ст. 1 ст.ст.2,4 Закону України «Про амністію у 2016 році» необхідно відмовити.

Керуючись ст.85 КК України, ст.ст.1,2,4,9,10 Закону України "Про амністію у 2016 році"
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі пункту «в» ст.1, ст.ст.2,4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1