1-кп/357/1260/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2017року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізона ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000064 від 30.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Редени Каларашського району Республіки Молдова, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду , який встановлений з 18 березня 2014 року в Україні і що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій відповідно до ст.ст. 1,4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президент України «Про часткову мобілізацію», будучи старшим солдатом, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від 28 лютого 2016 року № 58, прийнятим на військову службу за контрактом через ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахованим до списків особового складу частини, поставленим на всі види забезпечення та призначеним на посаду стрільця-регулювальника комендантського взводу, а згідно з наказом від 1 вересня 2016 року № 261 призначеним на посаду старшого сапера інженерно-саперного відділення інженерного взводу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 5 січня 2017 року № З вибув у відрядження до військової частини польова пошта НОМЕР_3 для виконання службових (бойових) завдань у районах проведення антитерористичної операції.

24 березня 2017 року ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 23 березня 2017 року № 69 вибув з відрядження для використання щорічної відпустки за 2017 рік до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується по АДРЕСА_2 , куди повинен був прибути 25 березня 2017 року.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший солдат ОСОБА_4 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 8 годині 00 хвилин 25 березня 2017 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відрядження до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та до 3 липня 2017 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що коли він проходив військову службу, не з`явився у військову частину та проводив час на власний розсуд, в чому в даний час розкаюється, усвідомлює наслідки вчиненого. Просить засудити його до умовної міри покарання.

Визнаючи себе повністю винуватим, не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні на військову службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 на час вчинення злочину був раніше не судимий, засуджений вироком Оболонського районного суду м.Києва від 20.10.2017 року за ст.185 ч.3,15 ч.3,185 ч.3 КК України до 3 роки 3 місяці позбавлення волі з випробувальним іспитовим строком 2 роки, на підставі ст. 2 п.а ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнений від відбування покарання, вирок законної сили не набрав, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно службової характеристики характеризується позитивно за місцем проходження служби, проживання, є учасником бойових дій.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється, - наведену обставину суд розцінює як пом`якшуючу відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, злочином тяжких наслідків не завдано, добровільно з`явився по місцю проходження служби з каяттям, суд вважає особу обвинуваченого такою, що не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання в межах санкції ст.407 ч.4 КК України у виді позбавлення волі та слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, поклавши на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження, судові витрати - відсутні, запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався і підстав застосування запобіжного заходу до обвинуваченого не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1