Справа № 296/1587/18
УХВАЛА
Іменем України
22 лютого 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася старший слідчий із клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені 20.02.2018 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду старшого державного виконавця Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України 20.02.2018 в службовому кабінеті, розташованому в приміщенні Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області за адресою: Житомирська область, смт. Олевськ, вул. Володимирська, 5, здійснено особистий обшук ОСОБА_4 , під час якого, у останнього виявлено та вилучено: картку ПАТ КБ «ПриватБанк» із реквізитами - НОМЕР_1 ; технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 на імя ОСОБА_7 ; страховий поліс № АК 5773502 на ім`я ОСОБА_4 ; водійське посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ; посвідчення старшого державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби ГУ ТУЮ в Житомирській області №ЖИ 0150 на ім`я ОСОБА_4 ; флеш карту (накопичувач) «Transcend» 4 Gb, чорного кольору; грошові кошти в сумі 228 гривень купюрами номіналом 200 гривень 1 штука, 20 гривень 1 штука, 1 гривня 2 штуки, 2 гривні 3 штуки) мобільний телефон марки LG T370, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар».

Вказані вилучені речі та документи мають статус речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

21.02.2018 старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснила, що з метою забезпечення збереження речових доказів і конфіскації майна необхідно накласти арешт на вилучені документи та предмети.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки на картці знаходяться грошові кошти, які були зараховані на картку у вигляді авансу за виконання обов`язків на посаді старшого державного виконавця Олевського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

Заслухавши доводи слідчого, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Так, 21.02.2018 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 повернуто під розписку законному володільцю ОСОБА_4 технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 ; страховий поліс № АК 5773502 на ім`я ОСОБА_4 ; водійське посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ; посвідчення старшого державного виконавця ОСОБА_9 районного відділу державної виконавчої служби ГУ ТУЮ в Житомирській області №ЖИ 0150 на ім`я ОСОБА_4 ; флеш карту (накопичувач) «Transcend» 4 Gb, чорного кольору; грошові кошти в сумі 228 гривень купюрами номіналом 200 гривень 1 штука, 20 гривень 1 штука, 1 гривня 2 штуки, 2 гривні 3 штуки) мобільний телефон марки LG T370, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар».

За таких обставин, на вказані речі та документи не може бути накладено арешт, а тому клопотання в цій частині задоволено бути не може.

Що стосується вимог слідчого про накладення арешту на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» із реквізитами - НОМЕР_1 , то при вирішенні питання про арешт вказаного майна, слідчий суддя враховує вимоги п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності обмеження права власності підозрюваного, завдання кримінального провадження та наслідки арешту для підозрюваного та його родини (ч.6 ст.173 КПК України), яких в наслідок арешту буде позбавлено засобів для існування.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Оскільки слідчим не зазначено розмір грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку підозрюваного і на які може бути накладено арешт для забезпечення можливої конфіскації майна судом та не доведено можливості використання картки, як доказу у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме, шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 10 000 грн., які були зараховані на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» із реквізитами - НОМЕР_1 , вилучену 20.02.2018 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , затриманого на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України і яка належить ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, ч.2 ст.376, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 10 000 грн., які були зараховані на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» із реквізитами - НОМЕР_1 , вилучену 20.02.2018 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , затриманого на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України і яка належить ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 26.02.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1