Справа №463/5634/17
Провадження №1-в/463/224/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представник органу пробації ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши клопотання про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 січня 2016 року основного покарання у виді виправних робіт та додаткового покарання призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2014 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про звільнення його від відбування основного та додаткового покарань на підставі ст. 5 та ч.1 ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки він є суб`єктом даного Закону, був визнаний винним у вчиненні необережного злочину, раніше до нього амністія не застосовувалася.

В судовому засіданні засуджений та його захисник подане клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_6 на даний час нових злочинів не вчиняв і відбув більшу половину основного покарання. Просили клопотання задовольнити.

Представник ЛМР з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 , а також прокурор проти задоволення клопотання не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінальної справи, матеріали особових справ щодо відбування основного покарання № 04/16 та додаткового покарання 1/16, суд виносить ухвалу про застосування до засудженого закону про амністію з таких підстав.

Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Як вбачається із матеріалів особової справи №04/16, вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 19.09.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами три роки. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15.01.2015 року вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 19.09.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.09.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 19.09.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15.01.2015 року щодо ОСОБА_6 змінено, пом`якшено засудженому покарання за ч.2 ст. 286 КК України з 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки.

20.01.2016 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира покарання у виді позбавлення волі було замінено на виправні роботи на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців з відрахування в дохід держави 20% із суми заробітку засудженого. Ухвала набрала законної сили 27.01.2016 року.

Таким чином, оскільки на підставі вироку суду ОСОБА_6 засуджено до відбуття покарання за скоєння злочину, вчиненого з необережності, за який законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» такий відбув більше половини призначеного строку основного покарання, а відтак клопотання про застосування Закону «України «Про амністію у 2016 році» є підставним, у зв`язку із чим ОСОБА_6 слід звільнити від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із актом амністії. Крім того, такого слід звільнити і від призначеного судом додаткового покарання.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.86 КК України, ст.ст. 5, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -

у х в а л и в:
клопотання ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного ухвалою Богунського районного суду м Житомира від 20 січня 2016 року основного покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 7 місяців з відрахуванням в дохід держави 20% із суми заробітку засудженого та додаткового покарання призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2014 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки на підставі ст. 5 та ч.1 ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1