22.02.2018 Єдиний унікальний номер 205/9535/16-к
Провадження №1-кп/205/121/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 06.12.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005025
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні дітей не маючого, військово не зобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучі раніше засудженим за ч.1 ст.164 КК України, належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічний злочин.?

Так він, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-1974 від 19.05.2008 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_6 , починаючи з 12.03.2008 року до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Згідно довідки - розрахунок Ленінського ВДВС МУЮ за період злісного ухилення від сплати аліментів з 18.02.2016 до 06.12.2016 року у ОСОБА_3 утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина на загальну суму 11 387,92 гривень.

Починаючи з 18.02.2016 до 06.12.2016 року, ОСОБА_3 виплати по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 9 місяців 18 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Новокодацького району не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району міста Дніпропетровська погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагував. В результаті чого, у ОСОБА_3 утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 станом на 06.12.2016 року в сумі 11 387,92 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та зазначив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши, що не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки після звільнення з місць обмеження волі не зміг працевлаштуватись.

Потерпіла ОСОБА_6 до зали суду не з`явилась, надавши суду заяву у якій прохала слухати справу за її відсутності, прохала призначити покарання ОСОБА_3 на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочині доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею за ч.2 ст.164 КК України кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічний злочин, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо. Крім того, судом також враховано позицію потерпілої щодо покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді обмеження волі та з застосуванням положень ст.71 КК України, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, частково у вигляді 6 (шести) місяців обмеження волі, приєднати покарання невідбуте за виркоом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2012 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття до відповідної установи виконання покарання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -