Справа № 573/2199/17
Провадження №1-кп/573/209/17
В И Р О К
іменем України

07 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 жовтня 2017 року за № 0000603 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючої, неодруженої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, раніше не судимої

за ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16 жовтня 2017 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували в гостях у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де разом розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв та у ході бесіди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словена сварка на побутовому ґрунті. У ході виниклої словесної сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 схопила лівою рукою останню за волосся на голові та кулаком правої руки нанесла один удар в ліву частину обличчя, смикнувши, вирвала частину волосся, від чого ОСОБА_5 впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_4 ногами нанесла близько 4 ударів по тулубу та обличчю ОСОБА_5 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ділянки відсутності волосся в тім`яно-скореневих ділянках; садна: на кінчику носа, на лівій ніздрі, на нижній губі, на нижній щелепі справа -3; синці: на нижній щелепі зліва, на боковій поверхні тазу справа -3, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, дала покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема пояснила, що 16 жовтня 2017 року близько 19 години вона разом з ОСОБА_5 , перебували в гостях у ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . В ході словесної сварки умисно схопила лівою рукою останню за волосся на голові та кулаком правої руки нанесла один удар в ліву частину обличчя, смикнувши, вирвала частину волосся, від чого ОСОБА_5 впала на підлогу. Далі, продовжуючи свої дії ще декілька разів ударила ОСОБА_5 ногами по тулубу та обличчю, згодом припинила свої дії.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останньої, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує також особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, неодружена, негативно характеризується за місцем проживання.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженої, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченої.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченої, суд вважає, що за вчинення останньою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді штрафу.

Цивільний позов по даному провадженню не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя