Ухвала

Іменем України
21 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 431/394/17
провадження № 51-4131ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
встановив:
Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 21 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати правоохоронні посади чи займатись правоохоронною діяльністю на строк 2 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2017 року вирок Старобільського районного суду Луганської області від 21 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 скасовано та закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції. Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом із тим ч. 1 ст. 438 КПК України регламентовано, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, зі змісту касаційної скарги, прокурор хоча і зазначає про допущення, на його думку, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, однак, не обґрунтовує своєї точки зору, з огляду на положення ст. 412 КПК України та не зазначає які з них перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, окрім вищенаведеного, обґрунтування касаційної скарги прокурора зводиться до надання ним власної оцінки доказам та заперечень правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, касаційна скарга прокурора містить суперечність щодо оскаржуваного рішення. Як вбачається з доданої до касаційної скарги ухвали апеляційного суду, апеляційний суд, як на підставу для скасування вироку послався на ч. 7 ст. 284 КПК України, однак прокурор у свої касаційній скарзі вказує, що апеляційний суд вказав підставу для скасування вироку п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора без руху і встановити семиденнийстрок із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3