31.01.2018
Провадження № 1-кс/642/145/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про затримання з метою приводу ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0002455 від 15.09.2014 року за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про затримання з метою приводу ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, по кримінальному провадженню № 0002455 від 15.09.2014 року за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування підозрюється, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив повторно умисне, корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин: 14.09.2014 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись за адресою м. Харків, вул. Ільїнська, 41, діючи з корисливих спонукань, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, попросив у раніше знайомого ОСОБА_5 , під приводом здійснити дзвінок, мобільний телефон «Нокіа 501Asha». Після чого, отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон для начебто здійснення телефонного дзвінку, ОСОБА_4 з даним мобільним телефоном почав відходити від потерпілого імітуючи телефонний дзвоник та зник із з поля зору потерпілого заволодівши вищевказаним майном, чим спричинив ОСОБА_5 , матеріальні збитки на суму 580 гривень.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Слідчим в клопотанні зазначається, що допитаний як підозрюваний, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав себе винним і пояснив, що знаходячись за адресою м. Харків, вул. Ільїнська, 41 в м. Харкові він зустрів раніше не знайомого чоловіка ОСОБА_5 який мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Останній був на підпитку тому у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння його мобільним телефоном. Після чого ОСОБА_4 під приводом здійснити дзвінок, взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон «Нокіа 501Asha». В ході імітації телефонного дзвінка ОСОБА_4 зник з місця передачі мобільного телефону. Після чого останній направився до ломбарду «Скарбниця», що розташований за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 60 де під договір застави заклав мобільний телефон заздалегідь усвідомлюючи, що викуповувати його не буде. Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 14.09.2014 року до нього підійшов раніше не відомий молодий чоловік який представився ОСОБА_6 та попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_5 нічого не підозрюючи передав чоловікові мобільний телефон. Після чого чоловік імітуючи дзвінок зайшов за поруч розташовані гаражі і зник з поля зору та не повернувся. Таким чином заволодів мобільним телефоном, що належить ОСОБА_5 чим спричинив останньому матеріальні збитки.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , довідкою із ломбарду «Скарбниця», висновком судово-товарознавчої експертизи № 3817, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 який в ході допиту повністю визнав свою вину, проведеним слідчим експериментом від 31.01.2015 року в ході якого ОСОБА_4 вказав на місце вчинення правопорушення та розповів про механізм вчинення ним злочинних дій.

31.01.2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

02.02.2015 року слідчий за погодження прокурора Ленінського району м. Харкова звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

02.02.2015 року клопотання було розглянуте та відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

В ході проведення досудового розслідування було виписано повістку про виклик ОСОБА_4 на 09.02.2015 року для проведення слідчих дій. Але останній на виклик до Ленінського РВ не з`явився та на телефонні дзвінки не відповідає.

Для перевірки виконання підозрюваним ОСОБА_4 рішення суду від 02.02.2015 року здійснювався вихід дільничним інспектором міліції Барвінківського РВ ГУМВС України в Х/о ОСОБА_8 на місце проживання останнього, за адресою АДРЕСА_2 , але в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_4 за даною адресою не з`являвся, про, що складені відповідні документи.

29.09.2017 р., 29.10.2017 р., 10.12.2017 р. ОСОБА_4 був викликаний для проведення слідчих дій, але останній на виклик слідчого не з`явився.

Підозрюваний ОСОБА_4 до суду на засідання не прибув.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що підтримує клопотання та з проханням розглядати клопотання у його відсутність.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик, або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин, або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення в розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід. За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим було надано повістку про виклик ОСОБА_4 до СВ Холодногірського відділу поліції (м. Харків) на 09.02.2014 року, але останній на повістку не з`явився.

Крім того неодноразово здійснювалися виходи ДІМ Барвінківського РВ УМВС України в Х/о ОСОБА_8 по місцю проживання ОСОБА_4 розташованого за адресою АДРЕСА_2 , але останнього вдома не було. А саме 07.02.2015 р. та 17.02.2015 року здійснювалися виходи ДІМ по місцю проживання ОСОБА_4 .

Таким чином, вищезазначені обставини дають суду підстави для висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого, оскільки інші процесуальні заходи не можуть бути достатніми для забезпечення явки підозрюваного ОСОБА_4 на виклик слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 139-143 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до Ленінського районного суду м. Харкова.
Виконання ухвали про затримання з метою приводу ОСОБА_4 доручити працівникам Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Покласти на СКР Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області обов`язок оголосити ОСОБА_4 вищевказану ухвалу.

Строк дії ухвали 6 (шість) місяців з дати її постановлення.

Ухвала втрачає чинність з моменту приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1