АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1581/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №636/2487/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого, захисника, потерпілої на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21.02.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чугуєва Харківської області, громадянин України, який не працює, не одружений, з повною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27), обвинувачений взятий під варту в залі судового засідання. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту взяття під варту, тобто з 21.02.2017 року.
Відповідно до вироку, 28.10.2014 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кухні за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав алкогольні напої. В ході раптово виниклого конфлікту на побутовому підґрунті між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, останній, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, схопив зі столу та помістив у праву руку кухонний ніж, який знаходився поруч з місцем, де перебували вказані особи. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання в ході сварки з ОСОБА_8 , коли остання намагалася відштовхнути його від себе, при цьому виставивши ліку руку перед собою, ОСОБА_7 , стоячи обличчям до неї, наніс удар ножем, що тримав у правій руці, в область середньої третини лівого передпліччя по згинальній поверхні. Отримавши тілесне ушкодження, ОСОБА_8 перелякавшись спробувала втекти з приміщення кухні, але ОСОБА_7 наздогнав її поблизу виходу з приміщення кухні та знаходячись за спиною потерпілої схопив її за волосся. Після чого, потягнув на себе та наніс не менше п`яти почергових ударів ножем в область лівого плеча, ліву тім`яну область, в область задньої поверхні шиї та в область заднього трикутника шиї зліва, а також в ліву щічну область.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта за №449-Ч/14 від 20.11.2014 року наступні тілесні ушкодження: дві колото-різані рани лівої тім`яної області глибиною до сухожильного шолома; колото-різана рана лівої щічної області, проникаюча у ротову порожнину; колото-різана рана задньої поверхні шиї глибиною до підшкірної жирової клітковини; колото-різана рана в області заднього трикутника шиї зліва (рановий канал спрямований зверху вниз у косо-медіальному напрямку під лівим ківальним м`язом до області яремної вирізки); колото-різана рана в області лівого плеча по задній поверхні (рановий канал у товщі дельтоподібного м`яза) з травматичним пошкодженням лівого плечового сплетіння з проксимальним вираженим порізом лівої верхньої кінцівки; колото-різана рана по згинальній поверхні середньої третини лівого передпліччя з пошкодженням поверхневих м`язів.
У своєму клінічному перебігу зазначені рани супроводжувалися розвитком травматичного шоку 2 ступеня (середня ступінь важкості шоку). За ступенем тяжкості зазначені ушкодження, як такі, що не призвели до небезпечних для життя явищ, кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я: рани шиї,плеча і передпліччя як середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта за №88-ч/15 від 14.04.2015 року, тілесне ушкодження плечового сплетіння, за критерієм тривалості втрати процентів загальної працездатності (більше 33%), кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.
Прокурор від апеляційної скарги відмовився.

В апеляційних скаргах:

-Захисник просить скасувати вирок, справу направити до Чугуївського міського суду для розгляду по суті в іншому складі суду. Вважає, що вирок є необґрунтованим та не відповідає закону. Вважає, що з висновку судово-медичної експертизи неможливо встановити прямий причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями потерпілої, отриманими 28.10.2014 р., та втратою працездатності, ставить під сумнів правильність висновку даної експертизи. Клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи необґрунтовано було відхилено судом, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист. Також, на думку апелянта, суд призначив занадто суворе покарання, з огляду на позицію потерпілої, яка просила не позбавляти Чіжа волі, те, що обвинувачений давав об`єктивні покази, позитивно характеризується, страждає на хронічне захворювання, що давало суду підстави для застосування ст. 75 КК України.

-Обвинувачений в доповнених доводах апеляції просить змінити вирок, призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Призначене міським судом покарання вважає занадто суворим, таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується, вчинив злочин лише внаслідок вживання алкогольних напоїв, критично ставиться до скоєного, вибачився перед потерпілою, не визнавав вину лише через те, що не пам`ятав подій злочину та вважав, що така позиція пом`якшить його становище.

-Потерпіла ОСОБА_8 просить змінити вирок, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням внаслідок суворості призначено судом 1ї інстанції покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Вважає, що суд неналежним сином врахував обставини, що мають значення для призначення покарання, а саме: перебування обвинуваченого на Д обліку у лікаря-нарколога, позицію потерпілої, яка не заявляла цивільного позову та просила не позбавляти Чіжа волі, те, що обвинувачений до постановлення вироку знаходився на волі та нових злочинів не скоїв, загрози суспільству не створював.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок законним та обґрунтованим; обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та підтримав свою апеляцію тільки в частині призначення занадто суворого покарання, та підтримав апеляцію потерпілої, а скаргу захисника підтримав також лише в частині необхідності застосування ст. 75 КК України й неправильності призначення покарання; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про необхідність їх задоволення, виходячи з наступного.
Обгрунтованість засудження обвинуваченого по вказаній статті ніким не оспорюється, тому відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Покарання призначається відповідно до ст. 65 КК України з урахуванням ступеню суспільної небезпечності скоєного, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ці вимоги закону суд першої інстанції врахував не в повному обсязі.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому, суд прийняв до уваги тяжкість вчиненого злочину, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, що визнав обставиною, яка обтяжує покарання, та призначив покарання у виді реального позбавлення волі.

В той же час районний суд написав, що враховує позицію потерпілої.

Як видно з вироку, потерпіла просила обвинуваченого суворо не карати та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Крім того, районний суд не прийняв до уваги, що потерпіла не заявляла цивільного позову та вважала, що покарання повинно бути призначено з випробуванням, що буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Ці обставини районний суд в повній мірі не врахував, а також не прийняв до уваги повне визнання вини обвинуваченим, про що він дав показання в апеляційному суді, а також що пройшло більше двох років після скоєння злочину й обвинувачений за цей час ніяких порушень не скоював.

Оскільки суд першої інстанції недостатньо врахував доводи потерпілої, вона подала апеляційну скаргу та просила врахувати її доводи, призначити умовне покарання з іспитовим строком.

Також обвинувачений в судовому засіданні щиро вибачився перед потерпілою, просив у неї вибачення, чому не дав ніякої оцінки суд першої інстанції.

Наведені дані свідчать, що такі суттєві для справи обставини, які суттєво знижують ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, й свідчать про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про звільнення від відбування покарання з випробуванням, не були належним чином оцінені судом.

Тому, судова колегія вважає можливим, з урахуванням наведених обставин, задовольнити апеляції, в тому числі потерпілої, та застосувати ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання буде відповідати ст. 65 КК України та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів.

З урахуванням наведеного, вирок змінюється, а подані апеляції задовольняються.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляції обвинуваченого, захисника, потерпілої задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21.02.2017 р. щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 роки та на підставі ст. 76 КК України покласти обов`язки на засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: