154/1701/17
1-кс/154/629/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженні № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області із клопотанням по кримінальному провадженні № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області на належний йому автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що автомобіль не містить на собі будь-яких слідів злочину. З моменту вилучення та накладення арешту на нього процесуальний статус ОСОБА_3 не визначено, підозра йому не повідомлена. Будь-які слідчі дії із застосуванням належного йому автомобіля не проводились та не проводяться, а тому правових підстав для арешту автомобіля шляхом заборони його відчуження , розпорядження та користування даним майном не має. ОСОБА_3 обмежений у своїх правах, що призводить до ряду незручностей, які полягають у тому , що він позбавлений можливості у його щоденному використанні у власних цілях та перевезенні своїх двох малолітніх дітей, які відвідують дошкільний навчальний заклад.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав заявив, що не має мети знищити, сховати чи вчинити інші дії із автомобілем, який є його власністю. Погодився щодо можливості передачі належного йому арештованого автомобіля на відповідальне зберігання як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання заперечив, зазначив, що автомобіль є засобом вчинення злочину, а тому визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, підтвердив, що дійсно з автомобілем проведено усі необхідні слідчі дії, а тому він в даний час знаходиться на зберіганні у Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області. Питання повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні злочину не є вирішеним в даний час у зв`язку з складністю визначення вартості викраденого майна, яке буде інкримінуватися зокрема ОСОБА_3 та має значення для правильності кваліфікації його дій.

Прокурор в судовому засіданні доповнила доводи слідчого тим, що в даній ситуації накладений арешт з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна або конфіскації майна як виду покарання.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали долучені до скарги, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За цих обставин слідчий суддя приймає до уваги доводи особи яка подала клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 в тому, що з моменту вилучення та накладення арешту на його автомобіль пройшов значний час - близько трьох місяців, а за цей час автомобіль був детально оглянутий. Жодних слідів злочину на ньому виявлено не було. В даний час без жодного застосування автомобіль знаходиться на зберіганні у Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області, а органом досудового розслідування протягом цього терміну не було повідомлено йому про підозру, а отже процесуальний статус його в даний час кримінальним процесуальним законодавством залишається не визначеним.

Також приймаються до уваги доводи слідчого та прокурора про те, що автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000531, та на нього накладений арешт з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна або конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000531 накладено арешт на майно, серед якого був автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

При прийнятті рішення щодо накладення арешту на згаданий транспортний засіб основною підставою на той час було те, що він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні як засіб вчинення злочину.

Протягом трьох місяців у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення із вилученим транспортним засобом усіх необхідних та достатніх слідчих дій.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 - 174 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню , повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Протягом достатнього часу проведення досудового розслідування ОСОБА_3 не було повідомлено про підозру у вчиненні жодного злочину. Частина 1 ст.185 КК України за якою проводиться на час розгляду клопотання досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не передбачає конфіскації майна. За час вилучення у ОСОБА_3 , належного йому на праві власності транспортного засобу у органу досудового розслідування було достатньо можливостей для фіксації усієї необхідної інформації, яка має значення доказу в даному кримінальному провадженні. В той же час, за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт ст.388 КК України передбачено кримінальну відповідальність. Загроза кримінальної відповідальності за вчинення розтрати, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, на думку слідчого судді має стримуючий характер та є співмірною для прийняття рішення в даному випадку щодо можливості передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику.

Слідчий суддя при розгляді даного клопотання не вбачає потенційної загрози та шкоди для кримінального провадження в разі такої передачі автомобіля марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_3 та надати можливість йому користуватися даним транспортним засобом без скасування арешту у вигляді заборони його відчуження та розпорядження.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 100, 170-174 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно -задовольнити частково.

Частково скасувати арешт на автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 в частині заборони його користування, залишивши заборону його відчуження та розпорядження.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_5 або іншу компетентну особу в провадженні якої будуть перебувати матеріали досудового розслідування №0000531 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 вересня 2017 року.

Слідчий суддя /--/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1