Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-1805ск18

Верховний суд колегією суддів другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 15 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором

не дотримано положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, оскільки не наведено правового обґрунтування заявлених ним вимог щодо необхідності скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції з підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Так, посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону (419 КПК), прокурор у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності ухвали цього суду відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК,а також

не зазначає жодної з безумовних підстав для скасування ухвали апеляційного суду, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
Також прокурор не зазначила, які клопотання сторони обвинувачення безпідставно

не задовольнив апеляційний суд усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК.
Вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у формі незастосування закону, який підлягав застосуванню (п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК), прокурор у касаційній скарзі не зазначає конкретних положень закону,

які, на її думку, не застосовано апеляційним судом.
Крім того, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м`якості, прокурор не навела обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду з цієї підстави відповідно до

ст. 414 КПК із урахуванням ч. 2 ст. 50 КК. Прокурор не зазначає, у чому полягає явна несправедливість покарання, призначеного ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу (у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців), й чому таке покарання є недостатнім для кари і виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, а покарання у виді позбавлення волі

на строк 6 років (яке просив застосувати в апеляційній скарзі прокурор), буде сприяти цій меті.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурор має підтвердити, що не пропустила такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК,
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3