Ухвала
Іменем України
03 квітня 2018 р.

м. Київ
справа № 733/727/17

провадження № 51-5200 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 03 січня 2018 року відносно ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2017 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережівка Ічнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.01.2017 за ч. 2, 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03 січня 2018 року вирок місцевого суду відносно ОСОБА_4 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винними і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 17.00 год. 10 березня 2017 року, маючи умисел вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, завчасно взявши із собою сокиру, прибув до господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . Намагаючись зайти до будинку, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 один удар обухом сокири по голові, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Проникнувши проти волі потерпілого до будинку, ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням насильства, почав вимагати у ОСОБА_5 та отримав 100 грн, після чого покинув господарство.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду відносно ОСОБА_4 і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Ухвалу апеляційного суду вважає не мотивованою, оскільки було не повною мірою враховано доводи апеляційної скарги прокурора щодо невиправданої м`якості призначеного ОСОБА_4 покарання.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не піддаються сумніву.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, особу винного, який неодноразово судимий, вчинив новий злочин під час не відбутого строку покарання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується виключно негативно, його вік, позицію потерпілого, який не мав претензій майнового та морального характеру, наявність обставин, які пом`якшують покарання, і відсутність обставин, які обтяжують покарання, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_4 реального покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті, за якою його визнано винним.
Також суд правильно призначив ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі положень ст. 71 КК України.
Таке покарання, на думку колегії суддів касаційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.
Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора та виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_4 законним та обґрунтованим, а саме покарання таким, що повною мірою відповідає вимогам ст. 65 КК України. При цьому доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, зокрема ті, на які прокурор посилається в касаційній скарзі, були предметом розгляду суду апеляційної інстанції та мотивовано спростовані.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування ухвали апеляційного суду, у провадженні не встановлено.
Враховуючи викладене, а також відсутність у касаційній скарзі прокурора переконливих доводів на обґрунтування невиправданої м`якості призначеного ОСОБА_4 покарання, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення цієї скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 03 січня 2018 року відносно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3