Номер провадження: 11-кп/785/725/17
Номер справи місцевого суду: 494/53/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Березівського районного суду Одеської області від 17.03.2017 року по кримінальному провадженню №0000540 від 19.10.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рясне Солом`яновського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості відповідно до ст. 89 КК України,

визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком чинності,

встановив:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 02.10.2016 року в період часу з 17:00 годин до 18:00 годин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисних мотивів та з метою власного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , прибув до його садиби, що розташована за адресою по АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вікна будинку за вищевказаною адресою, незаконно проник до будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі 2 600 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця скоєного зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що ухвалений відносно нього вирок є незаконним, не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятий з грубим порушенням норм КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений заявив про доповнення вимоги своєї апеляційної скарги, просив оскаржуваний вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання, мотивуючи свою вимогу тим, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ обвинуваченого, який підтримав доповнену апеляційну скаргу та просив її задовольнити, призначивши йому більш м`яке покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржуваний вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг. Частина 2 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність його кваліфікації в доповненій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одне з завдань - це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно розглянув кримінальне провадження, на підставі неупередженого судового розгляду та аналізу досліджених у судовому засіданні доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, що також ніким не оспорюється.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з урахуванням особи винного, суспільної небезпеки вчиненого злочину та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як зазначено у вироку, судом при призначенні покарання було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та навчання, злісно зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя і вперто не бажає стати на шлях виправлення. Крім того, у вироку зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 систематично з`являвся в судове засідання після вживання алкогольних напоїв, неодноразово тікав із зали судового засідання перед проголошенням вироку, що свідчить про його бажання уникнути кримінальної відповідальності. У зв`язку з такою поведінкою до обвинуваченого кілька разів застосовувався привід, однак його не вдалося виконати у зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем проживання. У вироку також вказано, що обвинувачений не виконав даної потерпілому обіцянки влаштуватись на роботу та повернути викрадені гроші.

Судом була врахована негативна характеристика обвинуваченого ОСОБА_7 за місцем проживання, його схильність до вчинення корисливих злочинів та зловживання спиртними напоями.

При цьому суд обґрунтовано визнав вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку обставинами, що обтяжують покарання.

Разом з цим, у вироку зазначено, що суд не встановив обставин, передбачених ч.1 ст.66 КК України, які пом`якшують покарання, однак згідно з положеннями ч.2 ст.66 КК України визнав такою обставиною визнання обвинуваченим своєї вини.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що районний суд призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає меті покарання, закріпленій у ст.50 КК України.

В судовому засіданні апеляційного суду Одеської області обвинувачений ОСОБА_7 щиро покаявся у вчиненому, визнав, що має проблеми з алкогольною залежністю, просив призначити йому більш м`яке покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне доповнену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, а оскаржуваний вирок - змінити в частині призначеного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує обставини, передбачені ст.65 КК України, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді реального позбавлення волі на строк 3 роки, Також апеляційний суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Доповнену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 17.03.2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.3 ст.185 КК України, - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання період його тримання під вартою з 17.03.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4