Справа № 639/6427/17
1-кп/639/159/18
В И Р О К
Іменем України
19 січня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 21.03.2016р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення корисного злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
ОСОБА_4 , будучі тимчасово найманим працівником ФОП « ОСОБА_5 », 14 березня 2017 року, приблизно о 12 - 45 год., перебував за місцем роботи в кімнаті №1, що розташована у складському приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Харків, Плодовий в`їзд, 1.
В цей час ОСОБА_4 помітив куртку, належну раніше йому незнайомому ОСОБА_6 , яка висіла на вішалці, і в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна чи грошових коштів, які могли знаходитися, в кишенях куртки належної потерпілому.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ,свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив суду, що у березні 2017 року він тимчасово працював у ФОП « ОСОБА_5 », в один із днів, точну дату він не пам`ятає, знаходився у складському приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Харків, Плодовий в`їзд, 1, де помітив куртку одного з працівників, в кишені якої виявив мобільний телефон «Meizu», який забрав та того ж дня заклав у ломбард, за що виручив 1600 гривень, які витратив на власні потреби.
Вказаний злочин скоїв через скрутне матеріальне становище, у скоєному щиро кається, судові витрати визнає в повному обсягу, просить суд не призначати надто суворе покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, будь яких претензій до обвинуваченого не має.
Зазначені вище обставини, встановлені в судовому засіданні, ніким з учасників процесу не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні всіх доказів по справі. Сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст зазначених обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого, встановлено, що ОСОБА_4 із повною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та місце постійного проживання в м. Дніпро, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення корисного злочину, судимість не погашена у встановленому законом порядку.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, та його активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, дані, що характеризують його особу.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину із призначенням остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 р. із знову призначеним покаранням.
В ході досудового та судового слідства запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, обвинувачений на теперішній час утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» та рахується за Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у зв`язку із розглядом обвинувального акту по іншому кримінальному провадженню.
За таких обставин суд, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Судово товарознавча експертиза по справі проведена експертами ХНДІСЕ ім. Засл. проф. Бокаріуса М.С. за рахунок Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання знову призначеного покарання із невідбутою частиною покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 р., у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, як зазначено у відповідному протоколі, а саме з 07.05.2017 року.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з 07.05.2017 року по 20.06.2017р. включно, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, за співвідношенням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21.06.2017р. по день набрання вироком законної сили, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (в ред. 18.05.2017р.), за співвідношенням день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ОСОБА_4 , який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1