АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/440/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу першого Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків до 12.02.2018 року включно щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оржиця Полтавської області, громадянина України, одруженого, працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

Також на підозрюваного ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Підозрюваному ОСОБА_8 також роз`яснено, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 % розміру мінімальної заробітної плати.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 223 630 123, 58 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а наявність в нього постійного місця проживання та роботи не перешкоджає останньому переховуватися від органів досудового розслідування. Також перебуваючи на волі останній може незаконно впливати на свідків та інших співучасників кримінального правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що 30.05.2014 року в результаті злочинних дій Голови правління ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» ОСОБА_8 та директора компанії «TOSALAN TRADING LIMITED», у зв`язку із неповерненням кредиту компанією «TOSALANTRADING LIMITED» в сумі 38 000 021 доларів США, грошові кошти в сумі 38 000 021 доларів США, що перебували в заставі на кореспондентському рахунку ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» № НОМЕР_1 .
Згідно довідки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо перевірки ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», в результаті списанням 30.05.2014 грошових коштів в сумі 38 000 021 доларів США на користь банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» із кореспондентського рахунку ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» № НОМЕР_2 в банку ««MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» на підставі договорів відповідального зберігання (застави) від 10.01.2013 (зі змінами), підписаних Головою правління ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» ОСОБА_8 , банку - ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» завдано матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 38 000 021 доларів США.

Вищевказані обставини у своїй сукупності дають підстави підозрювати громадянина України ОСОБА_8 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, і підтверджуються наступними матеріалами: протоколом допиту свідка начальника відділу по роботі з правоохоронним органами ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» ОСОБА_11 , довідкою за результатами перевірки ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2017, матеріалами виконаного запиту про надання міжнародної правової допомоги компетентними органами Австрійської Республіки, іншими матеріалами кримінального провадження.

12.12.2017 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

12.12.2017 року старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу першого Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.12.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в задоволенні клопотання слідчого було відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 12.02.2018 року включно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, проте не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може бути досягнуто шляхом застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладанням передбачених ст. 194 КПК України обов`язків.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується зогляду на наступне.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України. Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Також, є обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України і не доведеність того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вказаним у клопотанні ( п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 194 КПК України ).

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки у матеріалах клопотання слідчого не містяться вагомі фактичні дані в обґрунтування підозри, які б свідчили про необхідність застосування виключного запобіжного заходу.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду повинен був з`ясувати чи тримання ОСОБА_12 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві, одружений, міцність його соціальних зв`язків, тієї обставини, що останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність у підозрюваного судимостей, з урахуванням його віку та стану здоров`я, його добросовісної процесуальної поведінки в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні з 2012 року, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому, на думку колегії суддів апеляційного суду вказаний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин прокурором також під час апеляційного розгляду.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_8 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор відносно того, що застосований слідчим суддею щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та щодо не обґрунтування слідчим суддею у оскаржуваній ухвалі мотивів щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а також неврахування показань свідків щодо участі підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, його ролі в злочинній діяльності, послідовність вчинених ним дій та способу вчинення злочину, на думку колегії суддів є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу першого Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язківдо 12 лютого 2018 року включно щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ., залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3