ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000015 від 05.01.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Одесі, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.01.2017 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», р|н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належав ОСОБА_10 , у денний час доби та в умовах необмеженої видимості, рухаючись по асфальтному сухому дорожньому покриттю вул. Дальницька в м.Одесі, де організований двосторонній двохрядний рух у кожному напрямку та трамвайними рейками по середині, з боку вул. Бугаївська в напрямку вул. Балківська, у лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю 71 км/год., яка перевищувала установлену в населених пунктах швидкість руху, та наближаючись до розташованих праворуч будинку № 25 та ліворуч похилого віку пішохода ОСОБА_11 , яка стояла у невстановленому для переходу місці на середині проїзної частині на трамвайних рейках, обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечувала безпеку і не давала можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, т.я. пішоход ОСОБА_11 почала перетинати проїзну частину, рухаючись у темпі прискореного кроку, з лівого боку направо за ходом руху автомобіля.
Діючи самовпевнено, ОСОБА_7 був неуважним та заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, з моменту об`єктивної можливості виявити небезпечний рух зазначеного пішохода своєчасно не відреагував на виниклу небезпеку, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки та скоїв наїзд передньою частиною автомобіля «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_11
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 70-72 від 02.02.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми тулуба і кінцівок у вигляді множинних переломів ребер, перелому верхньої гілки правої лонної кістки, розриву печінки і правої нирки, відкритого перелому кісток правої гомілки, які ускладнилися шоком, від яких остання в цей же день ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікувальному закладі.
Відповідно до висновку № 17-332 від 21.03.2017 року судової авто-технічної експертизи обставин наїзду автомобіля «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 на пішохода встановлено, що в умовах пригоди швидкість руху автомобіля перед гальмуванням складала близько 71 км/год., що перевищувало допустиму вимогами пункту 12.4 ПДР швидкість 60 км/год.
Дане перевищення швидкості перебувало в причинному зв`язку з фактом пригоди.
Належні дії водія автомобіля «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 в умовах пригоди регламентувалися вимогами пунктів 12.4 і 12.3 ПДР, відповідно яких водій не повинен був перевищувати міське обмеження швидкості 60 км/год., і з моменту виявлення небезпечного руху пішохода застосувати гальмування аж до зупинки транспортного засобу.
Належним виконанням вимог пунктів 12.4 і 12.3 ПДР водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.
Таким чином ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, п/п «б» п. 2.3, п.п.12.1, 12.3, 12.4 «Правил дорожнього руху» України, введених в дію 01.01.2002 року постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, які передбачали та зобов`язували водія:
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».
п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності».
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».
п. 12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.01.2017 року по вул. Дальницькій в м. Одесі.

Крім цього, ОСОБА_7 вказав, що відшкодував родичам потерпілої завдані збитки в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що матеріальних претензій до ОСОБА_7 не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії необережних, конкретні обставини події, першу судимість, дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

З врахуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди та тяжких наслідків в результаті вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_7 додаткове покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк на 2 /два/ роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», р|н НОМЕР_1 - вважати повернутим власнику
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 5 669 гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1