н/п 1-в/640/310/17
УХВАЛА
іменем України

03.10.2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова заяву ОСОБА_4 про застосування амністії, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, та ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 03.08.2017 року вказаний вирок було скасовано, та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України встановлено випробувальний строк на 1 рік, та відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

18.09.2017 року до суду звернувся засуджений ОСОБА_4 із заявою щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що він має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має інвалідність, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свою заяву, та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засідання проти задоволення даної заяви не заперечувала.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія це є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Стаття 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачає, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України №1810-VІII від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
У відповідності до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру,
пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обовязковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, за скоєння якого був засуджений ОСОБА_4 відноситься до тяжких необережних злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом; та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 судом не встановлені.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році» і підстав для не застосування норм зазначеного закону відсутні, та вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про застосування амністії - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування призначеного покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя