н/п 1-кп/640/270/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новодмитрівка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, який має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -
в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:
В червні 2016 року (точний час встановити не вдалося), ОСОБА_6 , знаходячись на території складу, за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючі злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, взяв сім заздалегідь схованих ним ящиків з восковими розмальованими декоративними свічками у вигляді засніжених будинків, у кількості 90 одиниць в кожному ящику, а всього в кількості 630 одиниць, належних ОСОБА_4 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №187 від 15.11.2016р. вартістю 9450 гривень.
Після чого, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 9450 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся, цивільний позов визнав в повному обсязі.
Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину та цивільний позов, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчинені злочину та кваліфікує його дії за ч. 1 ст.185 КК України, тобто таємне адення чужого майна (крадіжка).
Як особа ОСОБА_6 : має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільне, розлучений, має неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України не судимий, працездатний однак ніде не працює .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.1 ст. 185 КК у вигляді громадських робіт.
Потерпілим заявлений цивільний позов, який зменшений ним під час судового розгляду, про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди 9450 гривень, який суд вважає доведеним та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016р.» Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обвинувачений у судовому засіданні повідомив, про свою згоду на застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016р.»
Враховуючи наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини та його згоду на застосування амністії, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
засудив :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 9450 грн.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1