Справа №488/4160/16-к 06.09.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002119, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.05.2017 року.

Обвинувачений: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання, застосувати ст. 69 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.05.2017р. ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/618/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2016 року більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 покарання, строк тримання останнього в установі попереднього ув`язнення з 29 листопада 2016 року по 22 травня 2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України виправдано, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Узагальнені доводи обвинуваченого.
Зазначає, що має тяжкі захворювання, у зв`язку з чим не може відбувати покарання.

Стверджує, що в установах відбування покарань відсутні необхідні йому медичні препарати.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В період з 09 серпня 2016 року по 03 жовтня 2016 року ОСОБА_5 в Корабельному районі м. Миколаєва, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, проникав різними способами до жилих будинків громадян та вчиняв крадіжки грошових коштів, побутових товарів та золотих прикрас.

Зазначеними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілим: ОСОБА_8 на суму 7 578 грн.; ОСОБА_9 - 4 000 грн.; ОСОБА_10 25 200 грн.; ОСОБА_11 22059 грн.; ОСОБА_12 83 400 грн.; ОСОБА_13 31 558 грн.; Гетьманському 22 614 грн.; ОСОБА_14 15 000 грн.; ОСОБА_15 5 300 грн.; ОСОБА_16 11 500 грн. Всього на загальну суму 228 209 грн.

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочинів зникав, розпоряджався ним на власний розсуд.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України при наступних обставинах:
18.07.2016 року відповідно до ухвали Корабельного районного суду міста Миколаєва за ОСОБА_5 був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік. Після встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_5 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також не прибув без поважних причин, у визначений строк до обраного місця проживання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Рішення суду щодо виправдання ОСОБА_5 за ст. 395 КК України учасниками провадження не оскаржується

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, не працює, за місцем проживання характеризується негативно. Окрім того, судом першої інстанції враховано, що під час проведення досудового розслідування потерпілим частково повернуте викрадене обвинуваченим майно.

Також, судом першої інстанції врахована обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття та обставина, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 рік , що не є максимальним розміром передбаченим санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Окрім того, судом обґрунтовано призначено остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції визнав лише одну обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив багатоепізодний корисливий злочин, заподіяв потерпілим збитків на значну суму.

Окрім того, обвинувачений не працює, постійних доходів немає, а також немає міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , з числа визначених ст.66 КК України, а також і інших підстав.

Окрім того, судом першої інстанції ОСОБА_5 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до п.8 постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами і доповненнями), застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів є не припустимими.

З огляду на наведене, підстави для застосування відносно обвинуваченого положень ст.69 КК України відсутні. А тому доволи ОСОБА_5 в цій частині не є слушними.

Посилання апелянта на наявність тяжких захворювань як на підставу для пом`якшення покарання не є слушними, оскільки при необхідності відповідна медична допомога обвинуваченому може бути надана в установі виконання покарання. Крім того, апелянтом не подано жодного доказу на підтвердження доводу щодо неможливості отримання ним такої допомоги в установі виконання покарання.
Відповідно до ст. 8 КВК України засуджені мають право на охорону здоров`я, яка в установах виконання покарань забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги.

Таким чином, в установах попереднього ув`язнення та установах виконання покарань передбачено надання медичної допомоги засудженим в тому числі переведення їх в спеціалізовані установи виконання покарань відповідного медичного профілю.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Чинне законодавство (ч.2 ст. 84 КК України) встановлює можливість звільнення від покарання чи його подальшого відбування особи, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції за оскаржуваним вироком, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

Враховуючи положення ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 29.11.2016 р. по 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.05.2017р. - без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування призначеного покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у період з 29.11.2016 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: