АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/1725/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/514/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 19 вересня 2017 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР від 22.05.2017 року за № 40000634 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - повернуто прокурору для усунення недоліків.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
потерпіла ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд обвинувального акту в тому ж складу суду.
В апеляційній скарзі потерпіла просить ухвалу скасувати як незаконну та направити її до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу для здійснення судового розгляду.
Ухвалою Інгулецького районного м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2017 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору для усунення, зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.
Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України, так як обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого, формулювання обвинувачення містить неузгодженість між обставинами, які викладені в обвинуваченні, що вказує на протиріччя, яке не повинно мати місце в обвинувальному акті, оскільки не зазначено яке відношення ОСОБА_6 має до тих грошових коштів, які були відкрито викрадені у ОСОБА_10 та відсутні дані в реєстрі матеріалів досудового розслідування про визнання її потерпілою.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Прокурор вказує, що при складанні обвинувального акту дотримано вимоги ст.291 КПК України, оскільки слідчий з достатньою повнотою виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, вказав правову кваліфікацію дій обвинуваченого, зазначені сторонами кримінального провадження, а саме те, що потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , яка зверталась до правоохоронних органів із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка заволоділа грошима, які були у її сина, сформулював обвинувачення та виконав всі інші вимоги, передбачені зазначеною статтею. В обвинувальному акті належним чином зазначені час, місце, обставини скоєння злочину, мотиви, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію правопорушення за ст. 186 ч.2 КК України.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги потерпіла посилається на те, що судом під час підготовчого судового засідання в порушення її процесуальних прав постановив ухвалу без врахування її думки про повернення обвинувального акту.
Крім того, у суді нєю було зазначено про те, що гроші належали їй, вона їх передала сину ОСОБА_10 для придбання ліків та продуктів харчування.
На думку потерпілої, було безпідставно задоволено клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту, тому що це, не сприяє розгляду кримінального провадження, а лише є приводом для затягування судового розгляду з метою ухилення ОСОБА_7 від відповідальності.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, підтримала апеляційну скаргу потерпілої просила колегію суддів задовольнити їх в повному обсязі.
Потерпіла у судовому засіданні підтримала свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, просила колегію суддів задольнити їх у повному обсязі.
Захисник у судовому засіданні заперечувала проти апеляційних скарг прокурора та потерпілої, просила ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Суд відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками та матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України ( т.2 а.к.п.2).
Підставами для повернення обвинувального акту в ухвалі суду першої інстанції зазначено те, що обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого, формулювання обвинувачення містить неузгодженість між обставинами, які викладені в обвинувачені, що вказує на протиріччя, яке не повинно мати місце в обвинувальному акті, оскільки не зазначено яке відношення ОСОБА_6 має до тих грошових коштів, які були відкрито викрадені у ОСОБА_10 .
Колегія судів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства.
Аналізуючи доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої, колегія суддів вважає їх обгрунтованими, так як висновки суду суперечать фактичним обставинам, оскільки як вбачається з обвинувального акту, відповідності з вимогами ст. 291 КПК України сформульоване обвинуваченя містить всі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення, викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та зазаначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого , зазаначені сторони кримінального провадження, а саме те, що потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , яка зверталась до правоохороних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, саме про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка відкрито викрала гроші з рук її сина ОСОБА_10 , інваліда 3 групи, та спричинила їй матеріальну шкоду.
Так, з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вбачається, що відповідно до вимог ст. 55 КПК України, особа якій завдано кримінальним правопорушенням моральної, майнової шкоди та яка подала заяву про вчинення щодо неї, є потерпілою особою у даному кримінальному провадженні.
Висновки суду проте, що обвинувальний акт не містить посилання на фактичний зв`язок між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та чому саме ОСОБА_6 , а не ОСОБА_10 є потерпілим у кримінальному провадженні не є обгрунтованим, оскільки вказані відомості не передбачені для зазаначення в обвинувальному акті та не є порушенням ст. 291 КПК України.
Крім того, такі відомості ніяким чином не впливають на обставини вчиненого кримінального правопорушення та правову кваліфікацію обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що попри відсутність в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, чому саме ОСОБА_6 , а не ОСОБА_10 є потерпілим, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дїй дотримано. Обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір заподіяної шкоди, викладено чітко і конкретно.
Що стосується обвинувального акта відносно ОСОБА_7 то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення.
Виходячи зі змісту ст. ст. 314, 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні, суд лише перевіряє матеріали кримінального провадження, з`ясовує достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, вирішує питання, пов`язані з процесуальним та організаційним забезпеченням проведення судового розгляду, про що правильно зазначив прокурор в апеляційній скарзі.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст.291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.
Зазначені обставини свідчать про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції, що відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
На думку колегії суддів, обставини, які суд зазначив в ухвалі про повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального закону, доводи щодо порушення процесуального характеру також не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту для усунення недоліків, тому апеляційні скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Зазначені в ухвалі суду недоліки не можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та не є належними підставами для повернення обвинувального акта прокурору
Отже, на думку колегії суддів, обставини, які суд зазначив в ухвалі про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального закону. Доводи щодо неузгодженості між обставинами в формулюванні обвинувачення не можна визнати, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту для усунення недоліків. Тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у тому ж суді, зі стадії підготовчого засідання, а апеляції прокурора та потерпілої , - задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та потерпілої - задовольнити.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР від 22.05.2017 року за № 0000634 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4