Провадження № 1-кс/201/5/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу виконавчого директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального правопорушення № 0000597, -
ВСТАНОВИВ:
Виконавчий директор ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» ОСОБА_3 подав до суду скаргу, в якій просить зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 негайно повернути ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» документи, речі, предмети, які були вилучені під час обшуку 21 вересня 2017 року за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29б, м. Дніпро.
В обґрунтування доводів скарги заявник вказує, що прокурор відділу процесуального керівництва слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000597 за ч. 2 ст. 364 КК України. У скарзі вказується, що під час проведення обшуку 21 вересня 2017 року за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29б, м. Дніпро, у підприємства були вилучені документи, інші речі та предмети, які взагалі не мають ніякого відношення до протиправних дій та не мають ніякого значення для кримінального провадження.
Виконавчий директор ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» ОСОБА_3 надав у судове засідання заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги по скарзі підтримав та просив суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в ній та доказів, наявних в матеріалах справи.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в телефонному режимі повідомив суд, що не має можливості з`явитися в судове засідання, вимоги по скарзі не визнає.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи строки розгляду скарг, визначені ч. 2 ст. 306 КПК України, а також те, що розгляд скарги відкладався неодноразово, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного правового висновку.
Матеріалами за скаргою підтверджено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2017 року (справа № 201/13144/17) було дозволено прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 проведення обшуку у приміщенні за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 29б, яке згідно витягу належить ТОВ «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут механізації праці у чорній металургії», з метою відшукання та вилучення первинних документів господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» з підприємствами-контрагентами ТОВ «Буд-майн» та ТОВ «Проектно-конструкторське виробниче підприємство МДС» за період 2016-2017 років, а саме: первинні документи (договори, накладні, рахунки, податкові накладні, чеки та ін.), документи бухгалтерського й податкового обліків, їх реєстри, платіжні документи, печатки, штампи, факсиміле, документи тіньової бухгалтерії, чорнові записи, банківські пластикові картки, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, паперові й магнітні носії інформації, змінні носії інформації, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, акти податкових перевірок, трудові договори, трудові книжки, інші предмети й документи, що свідчать про здійснення протиправних дій, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із протоколом обшуку, складеним старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , 21 вересня 2017 року було виявлено та вилучено за вищенаведеною адресою майно, перелік якого відображений у цьому протоколі.

Перевіряючи з огляду на вимоги скарги правомірність вилучення та подальшого утримання органом досудового розслідування вищезазначеного майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст. ст. 167-169 КПК України, суд виходить із наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Даний тип майна (щодо якого в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання) відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном. Тимчасово вилучене майно протягом короткого проміжку часу повинно бути або арештоване судом (слідчим суддею) або повернуто володільцю (ст. 171 КПК України). Якщо зазначені вимоги закону не виконані і таке майно не повернуто, його володілець згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право оскаржити в судовому порядку бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Слідчий суддя, проаналізувавши мотивувальну частину ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, з урахуванням підстав для проведення обшуку та його мети, визначених ст. 234 КПК України, вважає, що майно, речі та документи, на відшукання яких надається дозвіл в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, повинні прямо відноситися до обставин кримінального провадження № 0000597 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та містити дані в підтвердження вчинення кримінального правопорушення, а саме посадовими особами ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи».

При цьому в ході розгляду скарги судом встановлено, що слідчим під час обшуку були виявлені та вилучені у приміщенні офісу ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» речі, документи, та інше майно, стосовно яких стороною органу досудового розслідування не надано яких-небудь доказів їх належності до обставин кримінального провадження № 0000597 за ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки ухвалою органу досудового розслідування було дозволено проведення обшуку з метою виявлення та вилучення первинних документів, документів бухгалтерського й податкового обліків, їх реєстрів, платіжних документів, печаток, штампів, факсиміле, документів тіньової бухгалтерії, чорнових записів, банківських пластикових карток, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, паперові й магнітні носії інформації, змінні носії інформації, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, акти податкових перевірок, трудові договори, трудові книжки, що мають значення для цього кримінального провадження, за фактом зловживання службовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області своїми службовими повноваженнями, сприяння групі підприємств в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, що призвело до ненадходження до бюджету держави грошових коштів на загальну суму 7 408 310,53 грн., в тому числі ПДВ 1 234 718,42 грн. млн., що є тяжкими наслідками, з метою відшукання та вилучення первинних документів господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» з підприємствами-контрагентами ТОВ «Буд-майн» та ТОВ «Проектно-конструкторське виробниче підприємство МДС» за період 2016-2017 років.

При розгляді даної скарги слідчому судді не надано фактичних даних, які б свідчили про те, що вилучені документи, грошові кошти, комп`ютерна техніка якимось чином відноситься до кримінального провадження за ч. 2 ст. 364 КК України, та, що вони підтверджують здійснення господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» з підприємствами-контрагентами ТОВ «Буд-майн» та ТОВ «Проектно-конструкторське виробниче підприємство МДС» за період 2016-2017 років.

При цьому слідчий суддя відзначає, що згідно із статтею ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з цим, частиною 5 статті 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що зазначене майно підпадає під категорію тимчасово вилученого майна, а отже у відповідності до вищезазначених вимог статті 171 КПК України орган досудового розслідування повинен був звернутися із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після його вилучення.

Проте клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в порушення вказаних вимог закону подано не було, відповідно майно вилучене в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 29б, арештоване слідчим суддею не було.

Слідчий суддя в свою чергу співставивши встановлені обставини із вимогами кримінального процесуального закону, приходить до висновку про необхідність повернення вилученого в ході обшуку приміщення ТОВ «Компанія Ваговимірювальні системи» майна, оскільки на переконання слідчого судді дії органу досудового розслідування, які полягають в утриманні вилученого майна не повинні порушувати права володільця на користування ним за відсутності законодавчо визначених підстав для його утримання.

До того ж, це може призвести до утруднення здійснення підприємством господарської діяльності, що є недопустимим.

Відповідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та зобов`язання органу досудового розслідування повернути майно власнику.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу виконавчого директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального правопорушення № 0000597 - задовольнити.

Зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області повернути уповноваженій особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» вилучене в ході обшуку 21 вересня 2017 року майно за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29б, м. Дніпро, згідно із протоколом обшуку від 21 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1