05.04.2018 р. 145/84/18
1-кп/145/45/2018
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
02 червня 2017 року ОСОБА_6 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним в обстановці домогосподарства ОСОБА_5 , 1938 р.н., знаючи, що вона є особою, похилого віку, що проживає одиноко, вирішив здійснити крадіжку з корисливих спонукань.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 близько 16:00 год. підійшов до місця проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою з`ясування обстановки на території її домогосподарства, пройшов в приміщення її житлового будинку, де зустрів ОСОБА_5 . В ході розмови з останньою ОСОБА_6 представився як «контролер КП смт. Сутиски» та пояснив, що завітав під приводом перевірки показника лічильника води. Зробивши вигляд закінчення перевірки, ОСОБА_6 покинув територію домогосподарства ОСОБА_5 та попрямував вздовж вул. Садової.
Надалі ОСОБА_6 , виявивши, що ОСОБА_5 вийшла за ним до вул. Садової та попрямувала до сусідів, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його ніхто не бачить, повернувся до домогосподарства ОСОБА_5 , підійшов до житлового будинку і виявив, що вхідні двері не були зачинені на замок. Відчинивши двері, він проник в середину житлового будинку, звідки з корисливих спонукань, навмисно, таємно здійснив крадіжку пенсійних заощаджень ОСОБА_5 у виді грошових коштів в сумі 6 400,00 грн.
З викраденими грошовими коштами в сумі 6 400,00 грн. ОСОБА_6 покинув приміщення житлового будинку та територію домогосподарства ОСОБА_5 та надалі розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму.
ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винним. Показав, що 02 червня 2017 року після вживання спиртних напоїв йому захотілося ще випити і він знав, що ОСОБА_5 живе сама, пішов до її будинку, представився контролером КП смт Сутиски, зробив вигляд, що перевіряв показник лічильника води. Почекав, поки ОСОБА_5 вийшла до сусідів, повернувся та через незачинені вхідні двері зайшов до будинку та викрав 6400 грн. У вчиненому щиро розкаявся.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 повинен нести відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, оскільки таємно викрав чуже майно, вчинив крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, поєднана із проникненням до житла особи.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_6 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
З урахуванням наведеного, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, конкретні обставини справи, а саме: що потерпіла є пенсіонеркою, особою похилого віку; особу обвинуваченого, який штраф у сумі 850 грн., призначений йому за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2017 р. не сплатив, вчинив новий умисний злочин, що дає підстави вважати, що він на шлях виправлення не став, суд вважає, за необхідне застосувати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2017 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 850 грн. штрафу, який не сплачено, покарання йому слід обрати за правилами ст.ст.70, 72 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу, при призначенні їх за сукупністю злочинів, складанню з іншими видами покарання не підлягають, тому покарання за даним вироком та вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2017 відносно ОСОБА_6 , слід виконувати самостійно.
По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 5000 грн. матеріальної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнає.
Суд цивільний позов задовольняє повністю.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання - 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2017, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 850 грн. штрафу, та вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.04.2018, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
На задоволення цивільного позову стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_7