ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
02 листопада 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення Соборного районного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18 жовтня 2017 року №37995, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення Соборного районного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18 жовтня 2017 року №37995, в якій він просить слідчого суддю:

1.Визнати бездіяльність начальника слідчого відділення Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення відносно заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, незаконною;
2. Зобов`язати начальника слідчого відділення Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області внести відповідні відомості за фактом вчинення невстановленою особою, відносно заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, про що направити заявнику - ОСОБА_3 протягом 24 годин відповідне повідомлення;
3. Зобов`язати начальника слідчого відділення Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області визнати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у даному кримінальному провадженні потерпілим, направивши на його адресу відповідне повідомлення.
Заявник в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
З матеріалів скарги встановлено, що 18 жовтня 2017 року ОСОБА_3 було подано до Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області заяву за №37995 про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив, відповідно до ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове слідство за ст.125, ст.127 КК України у відношенні певних осіб.
Підставою вказаного звернення було те, що під час знаходження заявника у кафе «COFFEE LAIF», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у нього було викрадено барсетку, в якій знаходились гроші у розмірі 600 доларів США, паспорт громадянина України на його ім`я; закордонний паспорт громадянина України на його ім`я; водійське посвідчення на його ім`я; ідентифікаційний номер фізичної особи на його ім`я; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ximdai Elantra» червоного кольору, держзнак НОМЕР_1 на ім`я жінки заявника ОСОБА_4 , 1983 року народження; ключі від комірок, договір та платіжний рахунок з банком «Аваль».
20 жовтня 2017 року, заявником з Соборного відділу поліції ДВГІ ГУ НП в Дніпропетровській області було отримано лист за № 455/60-К 37995 від 19.10.2017 року, в якому вказано, що під час перевірки матеріалу, встановити факт злочину не вдалося, так як відсутні кваліфікуючі ознаки, що складають сукупність складу злочину, передбаченого КК України. При цьому заявнику надали пораду звернутись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у приватному порядку для захисту честі та гідності, згідно зі ст.16 (Захист цивільних прав та інтересів судом) та ст.23 (відшкодування моральної шкоди) Цивільного кодексу України та ст.3 Цивільно-процесуального кодексу України (право на звернення до суду за судовим захистом) та зазначили, що за матеріалами прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян».
Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.
За змістом ч. 3 ст.214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо застосування Закону України "Про звернення громадян" при розгляді заяв громадян про вчинення кримінального правопорушення, слід відмітити, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Таким чином, посадові особи заявленого суб`єкта оскарження обмежились наданням відповіді в поряду Закону України «Про звернення громадян», тобто не забезпечили заявнику гарантованого державою права та закріпленого у ст. ст. 6, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язку здійснювати повне й ефективне розслідування та ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, позбавивши громадянина (заявника) права на повне, справедливе, публічне, безстороннє дослідження повідомлених ним обставин.
Зі змісту вимог ч.2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурора, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області не виконано вимоги КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 18 жовтня 2017 року №37995 безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання начальника слідчого відділення Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області внести відповідні відомості за фактом вчинення невстановленою особою, відносно заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, про що направити заявнику - ОСОБА_3 протягом 24 годин відповідне повідомлення підлягає задоволенню.
Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, й рішенні в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Водночас, вимоги скарги про визнання даної бездіяльності уповноваженою особою Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області незаконною задоволенню не підлягають, оскільки виходячи з положенняп.18 ч.1 ст.3, ст.220 та ст.303, ст.307 КПК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого.
Також не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання суб`єкта оскарження визнати заявника потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки ця вимога є передчасною.
Так, відповідно до ст. 55 ч.1,2 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Отже, лише після з`ясування розміру завданої майнової шкоди особі, чи подання нею заяви про залучення як потерпілого, слідчим може бути прийняте відповідне рішення.
Відмова слідчого у визнанні особи потерпілим може бути оскаржена до слідчого судді у порядку ст. 303 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,25,28,214,303-307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділення Соборного районного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18 жовтня 2017 року №37995 задовольнити частково.
Зобов`язати начальника слідчого відділення Соборного відділу поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області внести відповідні відомості за фактом вчинення невстановленою особою, відносно заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, про що направити заявнику - ОСОБА_3 протягом 24 годин відповідне повідомлення;
В задоволенні інших вимог за скаргою ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1