Справа № 505/243/17
Провадження № 1-кп/505/67/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Подільську Одеської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №-0001143 від 01.08.2016 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радівка, Калинівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК не маючий судимості,
- який обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння за ознаками ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 01.08.2016 року біля 09 години 00 хвилин перебував в приміщенні Свято-Миколаївського храму, розташованого за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул.Соборна, 227, де у нього виник умисел на таємне викрадення грошей зі скриньки пожертв прихожан.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , з метою незаконного збагачення, діючи умисно та з корисливих мотивів, в той же день та час, перебуваючи в приміщенні Свято-Миколаївського храму, шляхом пошкодження внутрішнього замку скриньки пожертв прихожан, таємно намагався викрасти грошові кошти в сумі 1 165 гривень однак, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, у зв`язку з тим, що був поміченим настоятелями Свято-Миколаївського храму під час витягування коштів з вказаної скриньки.
ОСОБА_6 у судове засідання не доставлявся в судове засідання у зв`язку із станом його здоров`я. Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №-1 від 05.01.2017р., ОСОБА_6 не здатен усвідомлювати свої дії та керуватися ними, усвідомлювати факти, що мають значення для даної кримінальної справи, надавати про них пояснення, приймати участь у судово-слідчому розслідуванні.
Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння за ознаками ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
Поясненнями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона бачила як ОСОБА_6 намагався викрасти гроші, які вони збирали для церкви.
- показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що коли він зайшов за колону побачив як ОСОБА_6 намагався викрасти гроші, біля нього більше нікого не було.
- показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні дав аналогічні покази.
- протоколом огляду місця події від 01.08.2016р., та фототаблицями до нього з якого слідує, що під час огляду було виявлено на столі, біля прилавку церковної лавки поліетиленовий пакет, білого кольору, в середині якого є грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом по 200 грн., 2 купюри номіналом по 50 грн., 9 купюр по 20 грн., 20 купюр по 10 грн., 19 купюр по 5 грн., 58 купюр по 2 грн., та 61 купюра по 1 грн., при підрахунку яких загальна сума становить 1185 грн.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо можливості застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.
Захисник ОСОБА_4 не оспорював правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , не заперечував проти застосування відносно останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із посиленим наглядом.
Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яке було вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечного діяння.
Необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судово-психіатричних експертів №-1 від 05.01.2017р., відповідно якого за результатами проведеного судово-психіатричного дослідження комісія експертів-психіатрів дійшла висновків, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, страждав на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, з епізодичним типом перебігу, із сформованим стійким психопатоподібним дефектом» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20/02» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), який за ступенем впливу на його вольові, критичні та когнітивні функції абсолютно позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керуватися ними.
В даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії, параноїдна форма, з епізодичним типом перебігу, із сформованим стійким психопатоподібним дефектом» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20/02» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Не здатен усвідомлювати свої дії та керуватися ними, усвідомлювати факти, що мають значення для даної кримінальної справи, надавати про них пояснення, приймати участь у судово-слідчому розслідуванні.
З урахуванням свого актуального психічного стану, форми перебігу його захворювання, ступеню його об`єктивної суспільної небезпечності та повторність здійснення особливо небезпечних діянь ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в медичний заклад зі посиленим наглядом.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
За приписами ч.4 ст.94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі в умовах посиленого нагляду.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Також, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке є злочином середньої тяжкості, тому відносно нього підлягає застосуванню примусовий захід медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із посиленим наглядом.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, відносно ОСОБА_6 суд не вбачає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст.92, 93, 94 Кримінального кодексу України, ст.ст.503, 512, 513 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Радівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із посиленим наглядом, а саме в Вінницьку психіатричну лікарню №-2 (за місцем мешкання).
Речові доказі: грошові кошти, у сумі 1165 гривень, які передані потерпілому на зберігання - залишити потерпілому.
Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам процесу.
Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Котовський міськрайонний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня їх проголошення

Суддя ОСОБА_1