Справа № 128/284/17
ВИРОК
Іменем України
26 лютого 2018 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, ФОП, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,
у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 26.12.2016 о 11 годин 35 хвилин, перебуваючи в торговому залі ТОВ «Епіцентр-К», розташованому в с. Зарванці, 1-й км Хмельницького шосе, побачивши на полиці із товарами торгового ряду № 6 шкіряну барсетку чорного кольору, діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву , спрямованого та таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку даної барсетки, в якій знаходились паспорт громадянина України, картка платника податків, закордонний паспорт, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та банківська картка «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 , а також грошові кошти в сумі 2200 гривень, 30 доларів США, які згідно довідки НБУ станом на 26.12.2016 року становили 788 гривень.
Реалізувавши свій злочинний намір до кінця , обвинувачений ОСОБА_5 з місяця злочину з викраденим майном зник, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2988 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним за ч. 1 ст. 185 КК України повністю та суду показав, що дійсно 26.12.2016 о 11 годин 35 хвилин, він перебуваючи в торговому залі ТОВ «Епіцентр-К», розташованому в с. Зарванці, 1-й км Хмельницького шосе, побачивши на полиці із товарами торгового ряду шкіряну барсетку чорного кольору, яку вирішив вкрасти, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає. В даній барсетці були документи ,2200 гривень та 30 доларів США. У подальшому все ним було повернуто.
Потерпілий ОСОБА_8 , до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має (а.с.56).
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу винного, який одружений, ФОП, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також суд враховує міркування потерпілого , який не наполягав на суворому покаранні.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами
Підстав для застосування щодо обвинуваченому ОСОБА_5 заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.
Долю речових доказів по даному провадженні вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: диск CD-R 700 МВ із відео файлом із камер спостереження ТОВ «Епіцентр-К», по вул. 1-км.Хмельницького шосе, с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області, від 26.12.2016 року, який поміщено до паперового пакету із підписами понятих, слідчого та опечатаного печаткою для «Для довідок. Вінницький РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області», залишити в матеріалах кримінального провадження; паспорт громадянина України, картку платника податків, закордонний паспорт, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 а також грошові кошти в сумі 2150 гривень , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 подане письмове клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень Закону України «Про амністію в 2016 році», посилаючись на те, що ОСОБА_5 є суб*єктом даного закону, оскільки у нього на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що надала суду копії свідоцтв про народження дітей, просила звільнити його від відбування призначеного покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, також просив звільнити його від відбування покарання призначеного за даним вироком на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування призначеного покарання.
06.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно до положень ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» , особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом , крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим законом.
Судом встановлено , що у обвинуваченого ОСОБА_5 як на момент вчинення злочину, так і на даний момент перебуває на утриманні двоє малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав; він вперше вчинив умисний злочин, який є злочином середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин він вчинив 26.12.2016 року, тобто до дня набрання чинності (06.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного злочину обвинувачений визнав повністю, щиро кається у вчиненому, просить застосувати до нього п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалася.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія пункту "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, а тому він підлягає звільненню від відбуття призначеного покарання.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного за даним вироком у виді 240 годин громадських робіт.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-диск CD-R 700 МВ, із відео файлом із камер спостереження ТОВ «Епіцентр-К», по вул. 1-км.Хмельницького шосе, с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області, від 26.12.2016 року, який поміщено до паперового пакету із підписами понятих, слідчого та опечатаного печаткою для «Для довідок. Вінницький РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області» - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- паспорт громадянина України, картку платника податків, закордонний паспорт, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , а також грошові кошти в сумі 2150 гривень , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити, прокурору, потерпілому та обвинуваченому.
Суддя: