В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/671/17

Провадження № 1-кп/300/89/2017

23.10.2017 р. смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Воловець, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , приватного підприємця, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, встановив:
11 серпня 2017 року, близько 10:30 год., знаходячись у приміщенні кафе «Вікторія», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, умисно, переслідуючи користь, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «STRATUS 5 LTE» вартістю, згідно з висновком експерта №764-08-17 від 14.08.2017 року 1819 гривень 00 копійок, який знаходився на столику в залі даного закладу, з двома сім-картками, зокрема, сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 20,00 гривень та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ПрАТ Київстар», на рахунку якої знаходилися грошові кошти в розмірі 1,00 гривня, вартість яких згідно довідки ФОП « ОСОБА_5 » становить 35 гривень кожна, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1910 гривень.
Під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у злочині, покаялась, просила суворо її не карати. При цьому подала заяву про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні неповнолітню дитину.
Потерпіла ОСОБА_6 майнових претензій до обвинуваченої не заявляла, у поданій до суду заяві просила розглянути справу без її участі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю доведена у судовому засіданні і її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину та приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Встановлено, що на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького РУЮ від 15.06.2000 року, вперше вчинила злочин, який відноситься до злочинів яке є злочином середньої тяжкості відповідно до ч.3 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинила до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України "Про амністію у 2016 році".
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За таких обставин суд визнав, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.ст. 370, 374 КПК України, суд ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п. "в" ч.1 ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного за вироком суду від 23 жовтня 2017 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Воловецький районний суд.
Головуючий ОСОБА_1