АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002082 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002082 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт містить суперечності в посаді слідчого у кримінальному провадженні, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що до складу групи слідчих у кримінальному провадженні входить слідчий Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , тоді як підписаний обвинувальний акт слідчим Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 .
Крім того, на першій сторінці обвинувального акту відсутня дата затвердження його прокурором, зокрема зазначено « ___» 06.2017 року, тоді як на 5 сторінці обвинувального акту датою його затвердження вказано 26.06.2017 року.
Також, всупереч п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить даних щодо місця народження потерпілого ОСОБА_9
________________________________________________________
Справа №11-кп/796/696/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Категорія: ч. 3 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_1

Окрім цього, ні при формулюванні обвинувачення, ні при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не зазначено, в чому полягала допущена ОСОБА_7 особлива зухвалість, у зв`язку з чим формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 296 КК України є неконкретним в частині способу вчинення злочину, що входить до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.
Крім того, в обвинувальному акті вказано, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми діями спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , проте ні при формулюванні обвинувачення, ні при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення стороною обвинувачення не зазначено, які саме тілесні ушкодження завдані потерпілому, їх характер та ступінь тяжкості, що також свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, на думку суду, вказані обставини свідчать про недотримання стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України, а тому обвинувальний акт має бути повернутий прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, у тексті обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, міститься виклад фактичних обставин справи, тобто формулювання фактичного складу діяння, конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину та окремо вказано на формулу кваліфікації здійснено вказівку на статтю Особливої частини Кримінального кодексу України, якою передбачено вчинене діяння. Тому є всі підстави для призначення обвинувального акта до судового розгляду.
При цьому є безпідставними посилання суду в ухвалі на неконкретність формулювання обвинувачення через не зазначення того, в чому полягала особлива зухвалість обвинуваченого, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що особлива зухвалість виразилась діями, спрямованими на зрив мирної акції, у заподіянні тілесних ушкоджень працівнику поліції, та зазначено, що хуліганські дії не припинялись протягом години.
Таким чином, на думку апелянта, в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження органом досудового розслідування виконано всі необхідні слідчі дії, проведено відкриття сторонам матеріалів провадження, обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження складено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення обвинуваченого та його захисника проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Вимоги, які висуваються до обвинувального акта, визначені у ст. 291 КПК України.
Так, згідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового
розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, містить суперечності в посаді слідчого у кримінальному провадженні, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що до складу групи слідчих у кримінальному провадженні входить слідчий Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , тоді як підписаний обвинувальний акт слідчим Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 .
Крім того, при складанні обвинувального акта не дотримані і вимоги п. 3 та п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки на першій сторінці обвинувального акту відсутня дата затвердження його прокурором, а натомість зазначено «___» 06.2017 року, тоді як на 5 сторінці обвинувального акту датою його затвердження вказано 26.06.2017 року, і не містить він і даних щодо місця народження потерпілого ОСОБА_9 .

За викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і вважає обґрунтованим рішення про повернення його прокурору для усунення недоліків, як це передбачено п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

В той же час, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є одним із завдань підготовчого судового засідання, суд повинен перевірити обвинувальний акт на дотримання при його складанні вимог ст. 291 КПК України, в т.ч. шляхом надання правової оцінки відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочинів та формулювання обвинувачення тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статей (частин статей) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Між тим, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі також вказав на неконкретність викладеного в ньому формулювання обвинувачення внаслідок не зазначення в ньому, в чому полягала допущена ОСОБА_7 особлива зухвалість при вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, тобто в частині способу вчинення злочину, та які саме тілесні ушкодження завдані потерпілому, їх характер та ступінь тяжкості.
Проте, як вважає колегія суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і надання оцінки діянню обвинуваченого, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

З урахуванням наведеного, дані посилання суду першої інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, а відтак апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002082 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, - змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року посилання, як на підставу для повернення обвинувального акта, - на неконкретність формулювання обвинувачення.
В решті ухвалусуду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ __________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3