АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/492/18 Номер провадження 11-сс/786/211/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора адвоката власника майна представника ДП «Полтавське лісове господарство»ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційні скарги представника Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_9 , власника майна - ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 3 березня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000155 та наклав арешт на належний ОСОБА_8 автомобіль «DAF» днз НОМЕР_1 з напівпричепом днз НОМЕР_2 , свідоцтва про їх реєстрацію НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , деревину породи «дуб» об`ємом 8 метрів кубічних, 12 спилів з пнів деревини породи «дуб», автомобіль «Урал-4320» з краном-маніпулятором днз НОМЕР_5 та ключ від нього, що належать ДП «Полтавське лісове господарство», а також флеш накопичувач об`ємом 8 Гб і рукавицю з матерії чорного кольору.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про необхідність арешту зазначеного майна, оскільки воно відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, та з огляду на можливість застосування спеціальної конфіскації.
В апеляційній скарзі представник Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль «Урал-4320» з краном-маніпулятором та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні клопотання прокурора в цій частині відмовити. При цьому зазначає, що ні прокурор, ні слідчий суддя не обґрунтували необхідності накладення арешту на цей автомобіль.
В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль «DAF» днз НОМЕР_1 з причіпом днз НОМЕР_2 та свідоцтва про їх реєстрацію і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора в цій частині. При цьому зазначає, що клопотання прокурора не містить вказівки на слідчі дії, які необхідно провести з вилученим майном, та звертає увагу, що після вилучення майна жодних слідчих дій чи криміналістичних досліджень з цим майном проведено не було.
Стверджує про відсутність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.
Звертає увагу на відсутність будь-яких даних про те, що належний йому автомобіль з причепом та свідоцтва про їх реєстрацію були знаряддями вчинення злочину або набуті протиправним шляхом.
Зазначає, що підозра у даному кримінальному провадженні йому оголошена не була та звертає увагу на те, що внаслідок накладення арешту на майно порушене його право на здійснення підприємницької діяльності.
Вважає, що слідчий суддя вийшов за межі судового розгляду, оскільки як на підставу для накладення арешту на майно вказав про можливість його спеціальної конфіскації, про що не зазначав прокурор у клопотанні.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 за мотивів, аналогічних викладеним в апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль «DAF» з напівпричепом і свідоцтва про їх реєстрацію.
Заслухавши доповідь судді, міркування апелянтів на підтримання доводів принесених апеляційних скарг, думку прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.
Рішення слідчого судді про накладення арешту на деревину породи «дуб» об`ємом 8 метрів кубічних, 12 спилів з пнів деревини породи «дуб», флеш накопичувач об`ємом 8 Гб та рукавицю з матерії чорного кольору в апеляційних скаргах не оспорюється.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з приписами ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Приписами ч.1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п.1 ч.2 вказаної статті Кодексу арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
В такому випадку, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З огляду на викладене, твердження власника майна ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 в апеляційних скаргах про неправомірність накладення арешту на майно через відсутність процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні суперечать наведеним вимогам закону.
Разом з тим, вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя залишив поза увагою таке.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з клопотання прокурора, підставою накладення арешту на автомобілі він визначив лише можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.
Не зважаючи на це, слідчий суддя, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, за власної ініціативи прийшов до висновку про можливість спеціальної конфіскації майна, хоча питання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу, не порушувалося.
Крім того, як вбачається з наданих суду матеріалів, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155 здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, об`єктивна сторона якого полягає в незаконній порубці дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Ні в клопотанні прокурора, ні в ухвалі слідчого судді не наведено обґрунтування того, яким чином виявлений працівниками КП «Щит Миргородщини» на автомобільній дорозі Миргород-Лубни автомобіль «DAF» з напівпричепом та свідоцтва про їх реєстрацію можуть бути знаряддями вчинення злочину, передбаченого ст.246 КК України, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Адже об`єктивна сторона цього злочину виражається в незаконній порубці лісу, тобто це всі випадки відділення дерев і чагарників від кореня незалежно від використовування засобів і способів.
В той час як заволодіння деревами, зрубаними та підготовленими до складування або вивезення, залежно від обставин справи слід кваліфікувати за відповідними статтями КК України, якими передбачено відповідальність за вчинення злочинів проти власності. Проте, в даному кримінальному провадженні не розслідуються інші злочини, крім передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий та прокурор не зверталися до експерта для проведення будь-яких експертних досліджень автомобіля «DAF» з напівпричепом.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на цей автомобіль з напівпричепом та свідоцтва про їх реєстрацію.
Водночас, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про можливість використання автомобіля «Урал 4320» з краном-маніпулятором днз НОМЕР_5 , як доказу в кримінальному провадженні, з огляду на наявність даних, які свідчать про використання цього автомобіля як знаряддя вчинення кримінального правопорушення під час порубки дерев.
Разом з тим, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на автомобіль «Урал 4320» з краном-маніпулятором, в порушення вимог ч.5 ст.173 КПК України, в ухвалі не визначив заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль «DAF» з напівпричепом та свідоцтва про їх реєстрацію, а також на автомобіль «Урал 4320» з краном-маніпулятором підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з ухваленням нового рішення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль «DAF» з напівпричепом та свідоцтва про їх реєстрацію та накласти арешт на автомобіль «Урал 4320» з краном-маніпулятором, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.
На думку колегії суддів, таке рішення не буде перешкоджати повному і всебічному проведенню досудового розслідування, забезпечить мету застосування заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та не будуть порушувати право власника на володіння своїм майном.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга представника Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 необхідно задовольнити.
Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.404, ст.405 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 3 березня 2018 року в частині накладення арешту на автомобіль «DAF» днз НОМЕР_1 з напівпричепом днз НОМЕР_2 , свідоцтва про їх реєстрацію НОМЕР_3 і НОМЕР_4 та автомобіль «Урал 4320» з краном-маніпулятором днз НОМЕР_5 , - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити прокурору Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0000155 про накладення арешту на автомобіль «DAF CF 85.430» днз НОМЕР_1 з напівпричепом днз НОМЕР_2 та свідоцтва про їх реєстрацію НОМЕР_3 і НОМЕР_4 .
Задовольнити вказане клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль «Урал 4320» з краном-маніпулятором, днз НОМЕР_5 , наклавши арешт на вказаний автомобіль з маніпулятором, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4