Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2948/17
Провадження № 1-кп/723/3542/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2017 року

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi

в складi: головуючої суддi ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в мiстi Сторожинець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000552 від 08.09.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

07 вересня 2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Форд Ескорт» номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі сполученням «Криворівня Усть - Путила -Старі Кути- Вижниця - Сторожинець - Чернівці». Проїжджаючи 88 км + 100 м. вказаної авто дороги, рухаючись в межах населеного пункту с. Панка Сторожинецького району Чернівецької області, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, безпідставно змінив напрямок руху вліво, в результаті чого, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини дороги на узбіччя, де скоїв наїзд на електроопору.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Форд Ескорт» - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до висновку судово- медичної експертизи №86 від 08.10.2017 спричинено смерть, яка настала від відкритого зламу кісток основи черепа з забоєм та руйнуванням речовини головного мозку.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а) 10.1, та вимог суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна розмітка) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частин доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;
п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 2.9. водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 10.1. перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
За таких обставин, суд вважає, що вказане діяння ОСОБА_4 містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєннi кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинуваченні, показав, що він 07 вересня 2017 року вживав зі своїми знайомими спиртні напої, після чого поїхав до своїх дітей, які проживали у ОСОБА_6 його тещі. Син його ОСОБА_9 попросив відвезти його до ОСОБА_10 , він повідомив сину про те, що вживав спиртні напої, однак відмовити сину не міг. У с. Панка Сторожинецького району не впорався з керуванням наїхав на електроопору, в результаті чого його син загинув. Шкодує про скоєне.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що її дочка ОСОБА_11 розлучена з обвинуваченим, від шлюбу є двоє дітей син ОСОБА_9 та донька ОСОБА_12 , яка є інвалідом ДЦП з дитинства, діти проживають з нею змалку. Обвинувачений сплачував на дітей аліменти. ОСОБА_9 навчався в училищі, в той день приїхав додому біля шістнадцятої години. В той день приїхав до них батько ОСОБА_9 на своєму автомобілі, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вона попросила, щоб він нікуди не їхав та поїхав до себе додому, однак ОСОБА_13 (обвинувачений ) сів за кермо, взявши з собою ОСОБА_9 , сказавши, що їде до магазину купити дітям солодощі. Через деякий час їй на мобільний телефон зателефонували та сказали, що ОСОБА_9 попав у аварію. Обвинувачений до неї не приходив, вибачення не просив, у покаранні покладається на розсуд суду.

Крім цього потерпіла ОСОБА_6 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які нею та обвинуваченим не оспорюються. Вказала, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України їй зрозумілий.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. Від шлюбу у неї є двоє дітей син ОСОБА_9 та донька ОСОБА_12 , яка є інвалідом ДЦП з дитинства. Через певні життєві обставини діти проживали з її матірю у селі Слобода Комарівці. Вона проживає у с. Карапчів Вижницького району Чернівецької області, у неї інша сімя. З сином ОСОБА_9 спілкувалася майже кожен день по мобільному телефону В той день вона розмовляла з ним, він був на занятті в училищі. Пізніше телефон ОСОБА_9 не відповідав. Десь ближче до вечора на мобільний їй зателефонували та повідомили про те, що син ОСОБА_9 потрапив у дорожньо- транспортну пригоду. Вона тут же приїхала на місце аварії, де побачила обвинуваченого, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений до неї не приходив, вибачення не просив. Пробачити йому не може. Просить обрати для нього сувору міру покарання

Крім цього потерпіла ОСОБА_7 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які нею та обвинуваченим не оспорюються. Вказала, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України їй зрозумілий.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України судом за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовав, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Аналогічна позиція встановлена у роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». При цьому в ній зазначено, що судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими обставинами).

Обираючи вид та мiру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всi обставини справи, характер та ступiнь суспiльної небезпеки скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, свідомо порушив ряд встановлених правил дорожнього руху України, внаслідок чого поставив в небезпеку не тільки своє життя та здоровя, а і пасажира та інших учасників дорожнього руху, що спричинило смерть неповнолітньої дитини, враховуючи, що життя є найбільшою цінністю суспільства, притягувався до кримінальної відповідальності, однак вважається таким що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, думку потерпілих, з якими обвинувачений не примирився та не вжив особисто будь-яких заходів для примирення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відповідно до ст.66 КК України відносить розкаяння та активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, суд вважає, що обвинувачений керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху , і зокрема пункт 2,9(а) Правил дорожнього руху, який встановлює водієві заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначену обставину суд на підставі п.13 ч.1 ст. 67 КК України визнає такою, що обтяжує покарання обвинуваченому.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховуючи думку прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого додаткове покарання та позбавити його такого права, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала думку прокурора, а також характер та обставини вчиненого ним злочину, приходить до висновку про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. На думку суду призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення експертиз в сумі 1 977 грн. 40 коп.

Питання про речові докази суд вирішу на підставі ст. 374 КПК України.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.368-376, 395 КПК України, суд, -

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 обрати у виді триманні під вартою.
Під варту взяти з залу суду.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертиз в сумі 1 977 грн. 40 коп. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім грн. 40 коп.)
Речовий доказ: автомобіль марки «Форд Ескорд» номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику ОСОБА_14 (а.с.34, 91)

На вирок може бути подана апеляція до Апеляцiйного суду Чернiвецької областi, через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

СУДДЯ: