В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1475/17

Провадження № 1-кп/348/264/17

05 жовтня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000472 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки м.Тлумач, жительки АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, розлученої, відносно дитини позбавлена материнських прав, працюючої по тимчасових заробітках, судимої:

- Тлумацьким районним судом 28.05.2013 року за ст. 122 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі; 16.01.2014 року постановою Галицького районного суду змінено на виправні роботи терміном на 6 місяців з відрахування в дохід держави 20% від заробітку;

- Івано-Франківським міським судом 30.12.2016 року за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу 1700 грн;

- Надвірнянським районним судом 31.07.2017 року за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу 850 грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Злочин нею вчинено при наступних обставинах:

12 липня 2017 року приблизно о 14:00 год. до ОСОБА_5 , який знаходився в АДРЕСА_2 , підійшла його знайома ОСОБА_4 , яка мала намір шляхом обману та зловживання довірою заволодіти його мобільним телефоном. З цією метою ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_5 телефон, щоб зателефонувати, а коли ОСОБА_5 надав їй свій мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, то ОСОБА_4 відійшла від нього в напрямку вул.Грушевського, що в м. Надвірна. Пізніше вона направилась в ресторан «Карпати» до свого співмешканця ОСОБА_6 , який працює охоронцем ресторану. В подальшому ОСОБА_4 розпорядилася мобільним телефоном на власний розсуд, передавши його ОСОБА_6 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 799 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому їй злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та дала показання про те, що вона проживає в АДРЕСА_2 . Потерпілого ОСОБА_5 вона знала раніше, так як деякий час з ним зустрічалась. В середині липня 2017 року вона побачила потерпілого на вул. Руднєва неподалік від будинку, в якому проживає. Вона вирішила підійти до нього і попросити його мобільний телефон, щоб зателефонувати по своїх потребах. На її пропозицію дати їй мобільний телефон ОСОБА_5 погодився і віддав їй свій мобільний телефон, який вона взяла і з ним відійшла в сторону. Коли здійснила телефонний дзвінок, вирішила телефон залишити собі, тому пішла в напрямку ресторану «Карпати». В подальшому телефон потерпілому вона повернула. Просить вибачення за скоєне, розуміє, що її дії були протиправними, запевнила суд, що подібного більше не повториться і просить її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованому їй органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З враховуванням викладеного суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують її особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їй злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України, які виразилися в незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, яка неодноразово судима, вчинила злочин в період непогашеної судимості, а також те, що має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого, висловленої ним в судовому засіданні, який претензій до обвинуваченої немає, та просить призначити їй мінімальне несуворе покарання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою провину у вчиненому, активно сприяла в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченої, її поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого нею злочину та обставинам справи, але й особі самої обвинуваченої ОСОБА_4 і є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Надвірнянського районного суду від 31.07.2017 року, більш суворим покаранням за даним вироком призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, якийзнаходитьс на зберіганні у потерпілого, повернути потерпілому ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1