ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/523/17
1-кп/293/98/2018
13 березня 2018 року смт Черняхів
Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000174 від 04.05.2017 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Вереси, Житомирського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
по обвинуваченню за ч.1 ст.185 КК України
з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби в справах дітей Черняхівської РДА ОСОБА_7

представника Черняхівського ВП ОСОБА_8

представник відділу ПБ ЦМУ Черняхівського району ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:
04.05.2017 близько 15 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні роздягальні стадіону «Колос» в смт.Черняхів по вул.1 Травня Житомирської області викрав мобільний телефон, «Ниаwei Lua-u 22» золотистого кольору вартістю 2300 з силіконовим бампером сірого кольору, вартістю 60 грн., в якому знаходилась сім карта оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 30 грн., та карта пам`яті на 16 Гб вартістю 128 грн. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 2518 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що дійсно 04.05.2017 він знаходився на стадіоні «Колос» в смт.Черняхів. В приміщенні роздягальні на речах іншого учасника змагань він помітив телефон «Ниаwei Lua-u 22» та викрав його. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати. Крім того, обвинувачений заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на момент вчинення злочину і на даний час є неповнолітнім.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її син розкаюється у вчиненому і в подальшому правопорушень вчиняти не буде. Також просила застосувати відносно її сина Закон України «Про амністію у 2016 році».
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив застосувати відносно його підзахисного ЗУ «Про амністію у 2016 році», враховуючи його неповнолітній вік.
Прокурор в судовому засіданні висловила думку про застосування до неповнолітнього обвинуваченого громадські роботи. Проти застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечувала.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась. Із поданої нею розписки вбачається, що претензій до обвинуваченого вона не має. Завдані збитки їй відшкодовані.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винність в інкримінованому правопорушенні стверджується матеріалами справи, а саме:
-протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2017., а саме викрадення мобільного телефону «Ниаwei Lua-u 22» золотистого кольору, з силіконовим бампером сірого кольору, в якому знаходилась сім карта оператора «Київстар», та карта пам`яті на 16 Гб;

-товарним чеком на придбання мобільного телефону, сім карти, карти пам`яті та бамперу (накладки) на загальну суму 2518 грн.;

-протоколом огляду місця події від 12.05.2017, в ході якого ОСОБА_3 показав, що в нього в кишені знаходиться мобільний телефон «Ниаwei Lua-u 22». ІМЕІ вказаного телефону однаковий з ІМЕІ викраденого телефону у ОСОБА_10 ;

-постановою від 12.05.2017 про визнання мобільного телефону «Ниаwei Lua-u 22» в бампері-чохлі сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 речовим доказом та передання на зберігання власниці ОСОБА_10 під розписку;

-розпискою ОСОБА_10 про отримання телефону;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2017;

-довідками Черняхівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та служби в справах Черняхівської РДА про те, що сім`я неповнолітнього ОСОБА_3 в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом не перебуває;

-характеристикою на ОСОБА_3 який за місцем навчання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Проаналізувавши всі дослідженні докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в нарко - психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий та у відповідності до досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим, встановлено можливість його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та те, що останній не становить високої небезпеки для суспільства, виконання відносно нього покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень, та (а.с.127-129).
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який характеризуються позитивно, досудову доповідь органу пробації, раніше не судимий, свою винуватість визнав, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді громадських робіт із врахуванням положень ч.1 ст. 100 КК України.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-VІІ. Дія цьогоЗаконупоширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "а" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України: підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення злочину та на даний час є неповнолітнім, що стверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 , вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у травні 2017року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази: мобільний телефон «Ниаwei Lua-u 22» в бампері-чохлі сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 переданий на зберігання власниці ОСОБА_10 слід залишити їй.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та в суді не застосовувались.
Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, п. «а» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.100 КК України у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

На підставі пункту «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.

Речові докази: мобільний телефон «Ниаwei Lua-u 22» в бампері-чохлі сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 переданий на зберігання власниці ОСОБА_10 залишити їй, як власниці.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1
Копія:вірно
Суддя: