Справа № 214/3753/17
1-кп/214/603/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4

за участю обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000884 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гурівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, навчається у Криворізькому професійному транспортно металургійному ліцеї, не одруженого, не працюючого, що виховувався без батьків, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України, суд,

-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Долинської Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, навчається у Криворізькому професійному транспортно металургійному ліцеї, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України, суд,

-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_6 28.03.2017 приблизно о 02.00 годині, спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 , проходячи в районі будинку №14 по вул. Івана Авраменка в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачивши автомобіль «ГАЗ 24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , керуючись раптово виниклим умислом на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, попередньо домовившись про його незаконне заволодіння, ОСОБА_6 , наблизившись до автомобіля, підібраним у вказаному місці фрагментом бетонної плитки, пошкодив скло водійських дверей автомобіля, після чого проник до салону автомобіля та намагався шляхом з`єднання дротів запалювання завести двигун автомобіля, однак таким чином завести двигун автомобіля неповнолітньому ОСОБА_6 не вдалося.

Продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно на досягнення єдиного злочинного результату, неповнолітній ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , не маючи законних повноважень щодо правомірного керування та користування вказаним транспортним засобом, без відома і всупереч волі володільця автомобіля ОСОБА_9 , почали штовхати автомобіль «ГАЗ 24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у бік будинку №26 по вул. Павла Глазового в м. Кривому Розі, намагаючись запустити двигун, однак з місця вчинення злочину втекли, злякавшись працівників поліції, тим самим злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Унаслідок спільних умисних дій неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , спрямованих на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, могла бути спричинена шкода ОСОБА_9 у розмірі вартості автомобілю, яка згідно з висновком автотоварознавчої експертизи №18/12.2-132 від 21.04.2017 складає 15941,85 гривень.

Проникнення в кабіну, гараж чи інше сховище, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину, як зазначено в п. 15 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України за ознаками замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України за ознаками замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Як показав обвинувачений ОСОБА_6 , винним себе визнав повністю. При цьому показав, що 27 березня 2017 року разом з обвинуваченим ОСОБА_5 в нічний час гуляв. Побачивши автомобіль, він, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 покататися на автомобілі. Далі він, ОСОБА_6 , розбив скло автомобіля, намагався завести автомобіль за допомогою з`єднання дротів. Коли це не вдалося, ОСОБА_5 став штовхати автомобіль. Під час цього побачили робітників поліції, він втік, а ОСОБА_5 затримали робітники поліції. Далі уточнив, що вказані дії вчинили вдвох, автомобіль обрали раптово. Він, обвинувачений, виховувався з 6 років без мати та батька. У вчиненому щиро кається. Він, обвинувачений, отримує стипендію, тому може відшкодовувати шкоду потерпілому. Позов визнає частково. Обставини справи та наявні в справі докази, не оспорює.

Як показав обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе визнав повністю. При цьому показав, що 27 березня 2017 року разом з обвинуваченим ОСОБА_6 в нічний час гуляв. Коли поверталися додому, ОСОБА_6 запропонував покататися на автомобілі, він, ОСОБА_5 , на це погодився. Далі ОСОБА_6 розбив скло автомобіля, намагався завести автомобіль за допомогою з`єднання дротів. Коли це не вдалося він, ОСОБА_5 , став штовхати автомобіль. Під час цього його затримали робітники поліції. Далі уточнив, що вказані дії були вчинені на бульварі Вечірньому у м. Кривому Розі, близько 2 години 28 березня 2017 року. Коли штовхав автомобіль, той проїхав приблизно 15 метрів. Під час вказаних дій, побачили патруль, стали тікати. Його, обвинуваченого, виховували мати та батько. Дозволу від власника автомобіля на те, щоб покататися на ньому, не було. Штовхали автомобіль для того, щоб завести двигун. У вчиненому щиро кається. Він, обвинувачений, отримує стипендію, тому може відшкодовувати шкоду потерпілому. Позов визнає частково. Обставини справи та наявні в справі докази, не оспорює.

Як показав у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , обвинувачених раніше не знав. 28 березня 2017 року з відділу поліції йому повідомили, що був угнаний належний йому автомобіль. Цей автомобіль близько 17 години 27 березня 2017 року залишив на стоянці. В подальшому автомобіль бачив в відділі поліції. На автомобілі було розбито скло, пошкоджена проводка, вирваний замок запалювання. Позов підтримує повністю. Далі доповнив, що з вказаного часу не має можливості користуватися автомобілем. Автомобіль з поліції забрав в липні 2017 року, так як раніше неможливо було його завести. Для того, щоб завести автомобіль, купив запчастини. Автомобіль випущений в 1981 році, використовував для власних потреб, їздив до своєї мами. Обставини справи та наявні в справі докази, не оспорює.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинувачених та потерпілого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачені вчинили замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачені вчинили замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого, вважає що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачені вчинили замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.
На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та потерпілого, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керуючись ст. ст. 50, 65, 103 КК України приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається, не одружений, виховувався без батьків, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування призначеного судом покарання. Також суд враховує висновки досудової доповіді наданої органом пробації, згідно якого існує середня імовірність вчинення повторного правопорушення, та виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Тому, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. ст. 104, 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання, суд керуючись ст. ст. 50, 65, 103 КК України приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається, не одружений, виховувався обома батьками, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування призначеного судом покарання. Також суд враховує висновки досудової доповіді наданої органом пробації, згідно якого існує середня імовірність вчинення повторного правопорушення, та виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Тому, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. ст. 104, 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, з урахуванням вимог ст. 76 КК України, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинувачених зазначене додаткове покарання.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в якому останній просить стягнути з обвинувачених на свою користь моральну шкоду в розмірі по 10 000 грн. 00 коп. з кожного. В обґрунтування заяви зазначив, що внаслідок вчинення обвинуваченими відносно нього кримінального правопорушення, останні спричинили йому моральну шкоду. Моральна шкода полягає у тому, що він тривалий час відчував напругу, втрату сну, нервозність, що вплинуло на його життєві зв`язки з оточуючими. Також витрачав свій час на юридичну консультацію.

У судовому засіданні встановлено, що діями обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпілому завдано моральну шкоду в сумі 6000 грн. Тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з обвинувачених належить стягнути по 3000 грн. 00 коп. на користь потерпілого. При цьому суд враховує, що обидва обвинувачених мають самостійний дохід.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , належить стягнути на користь держави витрати понесені на залучення експертів.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить : дактилокарти та сліди рук, диск залишити на зберіганні в матеріалах справи; фрагмент бетонної плити знищити; автомобіль «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_12 призначити покарання за ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України у вигляді П`ЯТИ (5) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_10 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_13 призначити покарання за ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України у вигляді П`ЯТИ (5) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_11 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Строк покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту оголошення вироку.

Строк покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту оголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі по 3000 грн. 00 коп. з кожного.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: дактилокарти та сліди рук, диск залишити на зберіганні в матеріалах справи; фрагмент бетонної плити знищити; автомобіль «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у рівних частках витрати понесені на залучення експертів в сумі 1584 грн. 08 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1