Справа № 359/2192/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/225/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10.04.2018

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
23 березня 2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання захисника ст. слідчого Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до трьох місяців, до 25.04.2018 року.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , маючи злочинний умисел на власне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, попередньо домовилися між собою про прибуття на автомобілі марки «Deo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , до м. Бориспіль, Київської області для реалізації своїх злочинних дій.

26 січня 2018 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи біля під`їзду № 3, будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , виник умисел на проникнення до будь-якої квартири з метою таємного викрадення наявного там майна, реалізуючи який останні, діючи злагоджено, умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи у попередній змові між собою, піднялися на третій поверх будинку АДРЕСА_1 , де, шляхом заздалегідь заготовлених відмикаючи пристроїв, відчинили двері квартити АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_14 та, обшукавши всі речі у кімнатах квартири, таємно викрали жіночу сумку, грошові кошти у сумі 100 грн, ювелірні вироби: жіночі сережки із жовтого золота, хрестик із жовтого золота, ланцюжок із жовтого золота, які розмістили при собі, після чого вийшли з приміщення вказаної квартири, тим самим довели свій злочинний умисел до кінця та отримали можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд. В результат злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , заподіяно майнову шкоду ОСОБА_14 .

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 26 січня 2018 року приблизно 12 год. 00 хв. відразу після таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_4 , у осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виник умисел на проникнення до будь-якої квартири з метою повторного та таємного викрадення наявного там майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 26 січня 2018 року приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 діючи повторно, злагоджено, умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи у попередній змові між собою, піднялися на шостий поверх буднику АДРЕСА_4 , де шляхом заздалегідь заготовлених відмикаючи пристроїв, відчинили двері квартири АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_15 , тим самим опинилися в середині, та продовжуючи свої злочинні дії, обшукавши всі речі у кімнатах квартири, таємно викрали ноутбук марки «HP», ноутбук марки «A8118», планшет, грошові кошти у розмірі 5500 грн., ювелірні прикраси в тому числі і з вставками дорогоцінного каміння (діаманти), які розмістили при собі, після чого вийшли з приміщення вказаної квартири, тим самим довели свій злочинний умисел до кінця та отримали можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій майнову шкоду.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, ОСОБА_8 підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

26.03.2018 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області, підозрюваному, було продовжено строк тримання під вартою до трьох місяців до 25.04.2018 року, включно. Також ОСОБА_8 визначено заставу в розмірі 52860 грн.

Слідчий суддя ухвалене рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, на підтвердження чого органом досудового слідства зібрано ряд належних і допустимих доказів, окрім того свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів останній не визнає, на даний час не має зареєстрованого місця проживання та джерела доходу в Україні та підпадає під визначення нелегального мігранту. Тому наведені та встановлені в ході розгляду клопотання обставини, свідчать про те, що ризики, які існували при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме, що він може ухилитись від органів досудового слідства та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, вплинути на свідків у даному кримінальному провадженні, а отже є виправданим продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає реальними та існуючими.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою змінивши щодо підозрюваного запобіжний захід н домашній арешт за адресою АДРЕСА_6 . Вважає, що слідчим суддею не вірно оцінені наявні в матеріалах справи докази, зокрема щодо підтвердження стану здоров`я ОСОБА_8 та не враховано всіх підстав для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного та обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашній арешт.

Заслухавши суддю доповідача,

думку захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу,

прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, у провадженні Слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000243 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

26.01.2018 року о13.10 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.01.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2018 року підозрюваному ОСОБА_8 , продовжено строк тримання під вартою до 25.04.2018 року включно та визначено заставу в розмірі 52860 грн.

Постановою керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_16 . від22.03.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 від продовжено до трьох місяців, тобто до 26.04.2018 року.

22.03.2018 року старший слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, мотивуючи його тим, що строк дії попереднього рішення суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання останнього під вартою закінчується 26.03.2018 року і завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаного строку об`єктивно не можливо у зв`язку необхідністю виконання ряду слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень а також тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2018 р. вказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 , під вартою до 25.04.2018 року включно та визначено йому заставу у розмірі 52860 грн..

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, твердження апелянта про недоведеність та необґрунтованість передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а також колегія суддів до уваги не приймає.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі , про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на думку колегії, є необґрунтованими. Так, встановлено, що підозрюваний не має на території України постійного місця проживання. Наданий суду договір оренди від 2 квітня 2017 року квартири АДРЕСА_7 належним чином не оформлений та не завірений.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, зокрема і ті на які посилається в апеляційній скарзі захисник, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І: