АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 р.,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали,просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Апелянт зазначав, що при постановленні ухвали слідчий суддя залишив поза увагою доводи скарги про порушення прокурором відділу прокуратури міста Києва прав ОСОБА_6 , яке полягає у прийнятті постанови про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення вилученого майна ОСОБА_6 , та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.
Крім того, апелянт зазначив, що ухвалу слідчого судді було постановлено без його виклику, а копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 15 серпня 2017 року.
У судове засідання прокурор, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки не надали.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , ухвалу постановлено без його виклику, а копію оскаржуваної ухвали він отримав 15 серпня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 18 серпня 2017 року,тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 від 15 червня 2017 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
28 липня 2017 року захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, у якій просив скасувати постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 від 15 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про повернення вилученого під час обшуку майна, та зобов`язати вказаного прокурора повернути повернути ОСОБА_6 вказане у клопотанні від 13 червня 2017 року майно, витребувати з прокуратури міста Києва матеріали та документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови прокурора від 15 червня 2017 року, та витребувати з прокуратури міста Києва висновок комісійної додаткової судово-економічної експертизи від 23 червня 2017 року.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 оскаржував постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про повернення вилученого майна, яка не передбачена пунктами 2-8 ч. 1 ст. 303 КПК України, та порушені ОСОБА_5 у клопотанні вимоги за своїм змістом не є слідчою (розшуковою) дією або негласною слідчою дією, а тому відповідна постанова прокурора про відмову у задоволенні такого клопотання не може бути оскаржена у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
При цьому, необхідно зауважити, що вказаною нормою передбачене право на оскарження постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення саме слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому, прокурору.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що подана захисником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 скарга на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про повернення вилученого майна, не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки повернення вилученого майна не є слідчими (розшуковими) чи негласними слідчими (розшуковими) діями в розумінні ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 246 КПК України, які розкривають поняття та зміст цих дій.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення про відмову у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року- без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3