Справа № 541/1860/17
Провадження № 1-кп/541/193/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кяхта Республіки Бурятія Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, без зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 24 червня 2017 року у проміжок часу із 11 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Автозапчастини», розташованого за адресою: Миргородський район, с. Великі Сорочинці, вул. Миргородська, 14, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав належний потерпілій ОСОБА_6 велосипед марки «АИСТ» жіночого типу вартістю 700 гривень, що знаходився поблизу вищевказаного магазину, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив, що обставини вчинення злочину в обвинувальному акті викладені вірно та пояснив суду, що напередодні, перебуваючи в с.Великі Сорочинці, посварився з співмешканкою і поїхав у м. Гадяч до знайомого, де вони вживали алкогольні напої. Перебуваючи у такому стані алкогольного сп`яніння що не пам`ятає, хто його посадив у автобус, він повертався до ОСОБА_7 але опинився у ОСОБА_8 . Шукаючи чим добратися додому побачив велосипед біля магазину, взяв його і поїхав додому до м.Миргород. Коли він приїхав додому, то двері йому ніхто не відчинив. Він заночував у літній кухні, а наступного дня, в зв`язку з потребою у грошах, пішов до майстра, який займався ремонтом велосипедів, і запропонував йому придбати велосипед, на що той відповів, що придбає його тільки при пред`явленні паспорту. Тоді він пішов до сина співмешканки ОСОБА_9 , і попросив його дати паспорт, щоб продати велосипед. Про те, що він крадений, не повідомляв. ОСОБА_10 погодився і вони разом пішли до того майстра та він продав йому велосипед за 250 гривень. Повідомив, що у скоєному розкаюється.

Крім визнання вини, винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що проживає в с. В.Сорочинці Миргородського району. 24.06.2017 вранці приїхала на своєму велосипеді марки «АИСТ» жіночого типу, на роботу та залишила його біля магазину «Автозапчастини» що знаходиться в с. В.Сорочинці Миргородського району. Останній раз бачила свій велосипед об 11 годині того ж дня, коли приїхала на ньому з аптеки. Близько 12 години вийшла на двір та виявила що велосипед зник. Під час проведення впізнання слідчим, серед інших велосипедів вона свій впізнала і останній був їй повернутий;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він перебуває на пенсії та займається ремонтом велосипедів. До нього підходять люди, та просять, придбати їхні велосипеди. Оскільки йому потрібні запчастини для ремонту, то він погоджуюся на такі пропозиції за умови наявності паспорту в особи, яка його хоче продати, бо знає, що часто велосипеди крадуть. Вчервні 2017 року, точної дати він не пам`ятає, до нього прийшов невідомий чоловік та запропонував купити у нього велосипед за 300 гривень, тому що йому потрібні кошти на білет. На що він йому повідомив, що може його купити, але потрібен паспорт. Через деякий час, цей чоловік знову приїхав до гаража, але вже не сам, а з іншим чоловіком, якого він також раніше не бачив, на вигляд він був схожий зростом з першим чоловіком, можливо волосся було трішки світліше. Цей чоловік дав свій паспорт він звірив фотографію в паспорті із обличчям особи та переписав дані до свого журналу, де він пише кому ремонтує велосипеди, ціну за ремонт, мобільні телефони, а також і дані осіб, які продають йому велосипеди. При проведенні слідчої дії впізнання за фотознімками, він впізнав ту особу, яка двічі приходила 24.06.2017 до нього та пропонувала купити велосипед марки «АИСТ», вдруге зі своїм знайомим, який надав паспорт та дані якого він записав в своєму журналі. Крім того, повідомив, що особа, яка знаходиться в залі судового засідання, а саме ОСОБА_5 , приходів до нього з проханням купити велосипед 24.06.2017 двічі, але це не та людина, дані якої записано ним до журналу обліку;
- показаннями свідка ОСОБА_12 який повідомив, що у його матері ОСОБА_13 є співмешканець ОСОБА_5 . Наприкінці червня 2017 року приблизно в денний час до нього додому прийшов ОСОБА_5 та попросив, щоб він пішов із ним та взяв із собою паспорт пояснивши, що хоче продати свій велосипед, а для цього покупець потребує паспорт. Він пішов разом із ним до майстра, який займається ремонтом велосипедів, а також за потреби купує їх. Покупець узяв його паспорт, звірив фотографії, записав його дані до свого якогось журналу, та дав за велосипед 250 гривень. Після чого, вони удвох з ОСОБА_5 попили пива та пішли по домам. Також повідомив, що пізніше ОСОБА_5 йому зізнався, що велосипед, який вони продали останній викрав у с. Великі Сорочинці Миргородського району.
- показами свідка ОСОБА_14 , яка проживає в с. В.Сорочинці Миргородського району, яка повідомила, що ОСОБА_5 в 20-х числах червня 2017 року разом з її дочкою ОСОБА_15 приїздив до неї в гості в с. В.Сорочинці. Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_5 вчинив сварку з донькою, остання вигнала його з двору, після сварки ОСОБА_5 не повертався, а дочка поїхала сама до м.Миргорода.

- протоколом огляду речей та документів від 11.08.2017, згідно якого оглянутий та вилучений велосипед марки «АИСТ», який за поясненням ОСОБА_11 він придбав у чоловіка на ім`я ОСОБА_16 та у ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_17 від 15.08.2017, згідно якого він впізнав ОСОБА_5 що двічі до нього приходів 24.06.2017 та продав йому велосипед марки «АИСТ»;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20 серпня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 впізнала свій велосипед марки «АИСТ», який було в неї викрадено 24.06.2017;

- висновком експерта № 621 від 19.08.2017 року, згідно якого залишкова вартість наданого для проведення судово-товарознавчої експертизи велосипеда «АИСТ» становить 700,00 грн.;

В той же час суд критично відноситься до показів наданих свідком ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_5 на її думку продав велосипед жіночого типу, який він їй подарував близько року тому кольору та марки його вона не пам`ятає. Як повідомила остання, можливо це був велосипед марки «Салют». Дані показання суд розцінює як намір свідка, яка є співмешканкою обвинуваченого, допомогти ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Його діяння по заволодінню велосипедом ОСОБА_6 , що виразилось у вчиненні таємного викрадення чужого майна, слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь фактичної тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , який вину у вчиненому визнав повністю, характеризується задовільно, стан його здоров`я, обставини справи, що пом`якшують покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту на строк, ближчий до мінімального, що передбачений санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- велосипед «АИСТ», переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити у її власності.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 395 гривень 48 копійок відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

В зв`язку з тим, що обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, суд вважає за недоцільне обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 124, 369-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2(двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

Речовий доказ - велосипед «АИСТ, переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів, засудженим ОСОБА_5 - з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками судового провадження - з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1