Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-4824ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2017 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
Статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що засудженим

не дотримано положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення місцевим й апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений не наводить обґрунтування незаконності рішень судів першої й апеляційної інстанцій відповідно до ч. 1 ст. 412 і

ст. 413 КПК із урахуванням вимог статей 127-129, 284, 370, 373, 374, 404, 419 цього Кодексу та статей 49 і 74 КК у їх взаємозв`язку. Також засуджений не наводить жодної з безумовних підстав, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, для скасування оскаржуваних рішень судів першої й апеляційної інстанцій. Натомість його доводи зводяться до однобічності й неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження,

що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
У касаційній скарзі взагалі не зазначено, у чому конкретно полягає незаконність ухвали апеляційного суду, у тому числі, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційної скарги засудженого у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив і не оцінив,внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Вимоги засудженого про скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження є неконкретними, не містять вказівок на положення Кримінального процесуального кодексу, що, на думку ОСОБА_4 , слугують для цього правовою підставою, з відповідним тому обґрунтуванням.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, усупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений не долучивдо касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3