Справа №: 398/2410/14-к
провадження №: 1-кс/398/693/17
Іменем України
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2017року для розгляду справи №398/2410/14-к (провадження №1-кс/398/688/17) було визначено головуючого суддю ОСОБА_3 .
Слідчий суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід, посилаючись на те, що ОСОБА_4 неодноразово поширювалась недостовірна інформація про суддю ОСОБА_3 з метою здійснення на неї тиску. Скаржником подавалася безпідставна заява про внесення відомостей до ЄРДР щодо судді ОСОБА_3 та подавався до суду позов до судді ОСОБА_3 про стягнення з неї матеріальної шкоди, що свідчить про стійке упереджене ставлення ОСОБА_4 до судді ОСОБА_3 , що в свою чергу, є обставиною, що може викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
В судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.
Дослідивши заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.
В пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.
Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Таким чином, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Керуючись ст.ст.75-81 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя