В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2018 Справа №607/15976/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003580 від 06 листопада 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5
законного представника
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
05 листопада 2017 року, близько 20.15 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у громадському місці, неподалік входу у приміщення магазину «Гетьман», який знаходиться за адресою: вул. Дорошенка, 11, в м. Тернополі, разом із особою матеріали стосовно якої виділено у окреме кримінальне провадження, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, байдужим ставленням до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці, де перебуває значна кількість людей, безпричинно розпочали конфлікт із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , при цьому, висловлюючись нецензурною лексикою. В ході вказаного конфлікту, особа матеріали стосовно якої виділено у окреме кримінальне провадження, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у фізичному насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно, умисно нанесла потерпілому ОСОБА_5 один удар скляною пляшкою, яку тримала у руках, в ділянку чола зліва.
У цей час, до вже розпочатої особою матеріали стосовно якої виділено у окреме кримінальне провадження, злочинної діяльності, спрямованої на вчинення хуліганства, приєднався обвинувачений ОСОБА_3 , який реалізуючи свій злочинний умисел, діючи із особливою зухвалістю спільно із особою матеріали стосовно якої виділено у окреме кримінальне провадження, умисно та безпричинно нанесли декілька - близько п`яти ударів потерпілому ОСОБА_5 в різні частини тіла.
В результаті злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_3 та особи матеріали стосовно якої виділено у окреме кримінальне провадження, потерпілому ОСОБА_5 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, та синцем, садном із забиттям м`яких тканин обличчя зліва, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
Крім цього, злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_3 та особи матеріали стосовно якої виділено у окреме кримінальне провадження, грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_5 наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 05 листопада 2017 року, близько 20.15 год., перебував неподалік входу у приміщення магазину «Гетьман», в м. Тернополі із іншою незнайомою йому раніше особою, та на даний час йому відомо, що це ОСОБА_8 , з яким цього дня вживали алкогольні напої. Він побачив конфлікт ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_5 і підбігши, наніс потерпілому близько п`яти ударів в різні частини тіла. Обвинувачений ОСОБА_3 просить суд врахувати повне визнання вини у вчиненому, його щире каяття, у зв`язку із чим просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, те, що він раніше не судимий, його молодий вік, думку потерпілого та його законного представника, які просять не позбавляти волі обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення правопорушень у майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1