Провадження № 1-кс/470/40/18
Справа № 470/91/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року смт. Березнегувате

Слідчий суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого СВ Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
21 лютого 2018 року ст.слідчий звернувся до слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області з відповідним клопотанням, яке погоджено прокурором Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , у якому зазначив, що 18 жовтня 2017 року до чергової частини Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 18.10.2017 року невідома особа проникла до належного їй будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 звідки викрала ноутбук марки «Леново» моделі «80QQ», спричинивши матеріальну шкоду на суму 14000 грн. Того ж дня відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 за ознаками злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Допитана під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_3 вказала на ОСОБА_6 , який є знайомим її співмешканця, як на особу яка 17.10.2017 року викрала з будинку ноутбук та окрім цього чоловічі кросівки, які вона напередодні придбала за 470 грн. 20.02.2018 року вона бачила ОСОБА_6 у Березнегуватському відділенні поліції який був взутий у викрадені кросівки.

Опитаний того ж дня ОСОБА_7 пояснив, що 18.10.2017 року викрав із будинку знайомого ОСОБА_8 ноутбук та чоловічі кросівки. В подальшому ноутбук продав на базарі у м.Миколаєві, а кросівки залишив собі та взутий у них, та подав до СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області заяву за якою добровільно видав чоловічі кросівки. Посилаючись на те, що видані ОСОБА_9 кросівки є тимчасово вилученим майном, яке має значення речового доказу у кримінальному провадженні ст.слідчий просив накласти на нього арешт з метою їх подальшого зберігання у Березнегуватському відділенні Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Вислухавши думку прокурора та власника майна ОСОБА_3 , які підтримали клопотання, дослідивши клопотання та матеріали долучені до нього, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Суд доходить висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки таке вилучене майно, а саме чоловічі кросівки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд доходить висновку про доцільність задоволення клопотання ст.слідчого.

Керуючись ст.ст. 107, 170, 173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання ст.слідчого СВ Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000322 від 18.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на кросівки на шнурках чорного кольору з білими та сірими вставками з зображенням літери «N» у кримінальному провадженні № 0000322.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1