Справа № 302/1171/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

19.10.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурорів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , захисників адвокатів ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання, які подали адвокат ОСОБА_10 та прокурор ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 11-кп/777/355/17, за апеляційними скаргами, які подали прокурор Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,
вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, непрацюючий, учень 2-го курсу Міжгірського професійного ліцею, раніше неодноразово судимий, і, зокрема, згідно вироку Міжгірського районного суду від 02.09.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців і на підставі ст. ст. 75, 104 цього Кодексу звільнений від його відбування з випробуванням з іспитовим строком два роки,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 30 діб; за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді арешту на строк 45 діб.

На підставі ст. 71 та п. п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 й остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців 15 днів;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, неодружений, непрацюючий, учень 2-го курсу Міжгірського професійного ліцею, судимий згідно вироку Міжгірського районного суду від 02.09.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і на підставі ст. ст. 75, 104 цього Кодексу звільнений від його відбування з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 20 діб; за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді арешту на строк 45 діб.

На підставі ст. 71 та п. п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 й остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць 15 днів;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, українець, неодружений, непрацюючий, учень 1-го курсу Міжгірського професійного ліцею, не судимий,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 102 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 6 місяців.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, і своєю поведінкою доведе виправлення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни і визначено строк дії запобіжного заходу до 23.06.2017, включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання зараховано строк застосованого щодо них у межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23.01.2017 до набрання вироком законної сили.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

30 жовтня 2016 року приблизно о 03-й годині, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у період іспитового строку, та неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою, групою осіб, умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, розбили каменем вікно автомобіля марки «Рено-Кліо» сірого кольору, чеської реєстрації 3AS 18-31, що був припаркований по вул. Возз`єднання в смт. Міжгір`я Закарпатської області, і яким користується гр. ОСОБА_13 , і з багажного відділення викрали бензопилу марки «Штіль-362» вартістю 2861,25 грн. та набір головок з трищотками вартістю 408 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3269,25 грн..

05 січня 2017 року приблизно о 21-й годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_8 , у період іспитового строку, біля входу в кафе «Каштан», безпричинно, у присутності сторонніх осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, у громадському місці пристав до гр. ОСОБА_14 , де виражаючи особливу зухвалість, умисно, почав штовхати його руками в область грудей, після чого кулаком правої руки наніс чотири удари в область голови, від яких останній упав на землю, у результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах волосистої частини голови в тім`яній ділянці та садна із синцем по периферії на шкірних покривах чола зліва, які відповідно до висновку експерта № 7 від 11.01.2017 виникли від дії твердих, тупих предметів по ударному механізму дії і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

10 січня 2017 року приблизно о 19-й годині, неповнолітній ОСОБА_7 , у період іспитового строку, знаходячись у кафе «Зорепад», що розташоване по вул. Синевирській, 3, у смт. Міжгір`я Закарпатської області, безпричинно, у присутності сторонніх осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, у громадському місці пристав до гр. ОСОБА_15 , і дючи з особливою зухвалістю, умисно, кулаком правої руки наніс йому два удари в область голови та обличчя, впавши разом із ним на підлогу, наніс ще декілька ударів кулаками в область голови, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани на волосистій частині голови й тім`яній ділянці по центру, які відповідно до висновку експерта № 19 від 09.01.2017 виникли від дії тупих, твердих предметів по ударному механізму дії й які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розладу здоров`я. Указані дії ОСОБА_7 призвели до припинення роботи кафе «Зорепад» та переривання відпочинку його відвідувачів.

В апеляційних скаргах :

- прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кваліфікацію їх дій, вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначених покарань тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених. Посилається на те, що при призначенні покарання, судом не враховано те, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше неодноразово були засуджені за вчинення корисливих злочинів; що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочини під час іспитового строку, вину визнали частково, за місцем навчання характеризуються посередньо; що обвинувачений ОСОБА_9 за місцем навчання характеризується негативно; що за поведінкою обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_9 відсутній контроль боку батьків, про що свідчить вчинення ними злочинів у нічний час та витрачення отриманих за продаж викрадених речей коштів на власні потреби без відому батьків. Тому, прокурор вважає, що призначені обвинуваченим покарання є занадто м`якими, недостатніми для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким: - ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ч. 1 ст. 70, п. "а" ч. 1 ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2016 у виді одного року позбавлення волі, і остаточно, із врахуванням положень ст. ст. 102, 103 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; - ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ч. 1 ст. 70, п. "а" ч. 1 ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2016 у виді одного року позбавлення волі, й остаточно, із врахуванням положень ст. ст. 102, 103 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; - ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки й на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. У ході апеляційного розгляду просить дослідити дані, що характеризують особи обвинувачених;

- адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 вказує на те, що вирок у частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та призначеного покарання є незаконним через однобічність та неповноту досудового та судового слідства. Посилається на те, що, установивши в діях ОСОБА_8 склад передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кримінального правопорушення та призначивши йому покарання, суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є порушенням вимог передбачених ст. 413 КПК України. В обґрунтування вказаного посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні які-небудь докази про грубе порушення ОСОБА_8 громадського порядку з особливою зухвалістю, а також про умисел останнього на порушення громадського порядку та мотив явна неповага до суспільства, у зв`язку із чим, відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Вважає, що неврахування судом указаних обставин вплинуло на вирішення питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого ОСОБА_8 , на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також на визначення міри покарання. Крім того, вказує на те, що відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення та відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, а згідно зі ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є не закриття кримінального провадження за наявності підстав для його закриття. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити;

- адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового слідства, що викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених. Посилається на те, що обвинувачені повністю визнали вину у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, розкаялися у вчиненому та відшкодували завдану ними шкоду. Також вказує на те, що під час судового розгляду не було встановлено час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення обвинуваченими передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кримінального правопорушення й, що показами свідків їх вина у вчиненні такого не підтверджується, і при цьому, ні в обвинувальному акті, ні у вироку не вказано в чому саме полягає порушення громадського порядку та явна неповага до суспільства. Крім того, посилається на те, що судом не взято до уваги як пом`якшуючу обвинувачених покарання обставину бажання примиритися з потерпілими, а також те, що за місцем навчання вони характеризуються позитивно. Тому, захисник вважає, що обвинувачені заслуговують на призначення їм покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі й, що саме таке покарання буде достатнє та необхідне для їх виправлення. Просить вирок змінити, призначивши обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`яке покарання.

До апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_10 , в якому ставиться питання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування доводів адвокат посилається на те, що потерпілі не мають претензій щодо обвинувачених, ОСОБА_7 кримінальні правопорушення скоїв, будучи неповнолітнім, навчався, є учнем 3-го курсу Міжгірського професійного ліцею, має на утриманні неповнолітнього брата, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати. Просить ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасувати, ухвалити нову, якою щодо ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі, ніж визначено в ухвалі слідчого судді.

Під час розгляду кримінального провадження прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу, посилаючись на те, що згідно ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 18.08.2017 строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, спливає 22.10.2017, однак, зважаючи на те, що встановлені ризики невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків не відпали, просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, прокурор в обґрунтування доводів посилалась і на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з метою забезпечення виконання судового рішення у виді позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про суть клопотань, думки учасників судового розгляду: прокурора, який підтримав клопотання; обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які заперечували щодо задоволення клопотання прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Враховуючи наявні в матеріалах кримінального провадження дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 (позитивно характеризуються за місцем проживання та посередньо за місцем навчання, раніше судимий, злочини скоїв під час іспитового строку), характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень (відповідно до ст. 12 КК України передбачений ч. 1 ст. 296 КК України злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а передбачений ч. 2 ст. 185 КК України до злочинів середньої тяжкості), колегія суддів приходить до висновку, що існують ризики невиконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, враховуючи вищенаведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 його вік (на момент розгляду кримінального провадження є повнолітнім), соціальну та процесуальну поведінку під час досудового розслідування, а також фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечать його належної процесуальної поведінки, що свідчить про те, що доводи прокурора про те, що встановлені ризики невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків не відпали, є обґрунтованими.
При оцінці доводів клопотання, колегія суддів враховує й те, що відповідно до оскаржуваного вироку ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, і в тому числі з метою забезпечення виконання судового рішення у виді позбавлення волі необхідно продовжити строк дії ухвали про тримання обвинуваченого під вартою, а також те, що інкриміновані діяння ОСОБА_7 скоїв після ухвалення щодо нього Міжгірським районним судом 02 вересня 2015 року вироку за скоєний ним передбачений ч. 3 ст. 185 КК України злочин.

З урахуванням вищенаведеного, а також із метою забезпечення в подальшому виконання вироку та запобігання можливим спробам обвинуваченого переховуватися від суду, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів також вважає, що клопотання, яке подав адвокат ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 199 , 376, 418, 419КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
клопотання, яке подав адвокат ОСОБА_10 залишити без задоволення, а заявлене прокурором ОСОБА_6 клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 21 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: