н/п 1-кп/640/49/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" січня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
В ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченям ОСОБА_6 , суд в порядку ст.331 КПК України на обговорення поставив питання щодо продовження обвинуваченій міру запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки у останій строк тримання під вартою закінчується 13.01.2018 р.
Прокурор просив продовжити обвинуваченій міру запобіжного заходу тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачена скоїла злочин проти громадської безпеки, у обвинуваченої присутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки при зміні на більш м`який запобіжний захід, обвинувачена може зникнути від суду, що утруднить розгляд даної справи. По справі ще не допитані потерпілі, свідки.Також посилався на положення ч. 5 ст. 176 КПК України, що не передбачає можливості застосування до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 проти продовження міри запобіжного заходу заперечували, посилалися на те, що пред"явлена обвинувачсеній прокурором підозра не доведена, просили змінити обвинуваченій міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Крім того, захист зауважив, що за указом Президента України Київськй районний суд м. Харкова ліквідований станом на теперешній час.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 діб, виходячи з наступного:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченої, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується, такий включає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню її від суду.
При вирішенні питання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261Кримінального кодексу України.
Таким чином, судова колегія не знаходить підстав для зміни обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Стосовно зауваження адвоката суд повідомляє, що згідно ч.3 роздвлу 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" районні у містах суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу тримання під вартою до 10 березня 2018 року.
У задоволенні клопотання про зміну міри запобіжного заходу відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3