Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4/18
Провадження № 1-в/644/64/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , представника ХВК 43 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова в режимі відео конференції подання про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горське Первомайського району Луганської області, громадянина України, засудженого 12.06.2015 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1місяця позбавлення волі, що відбуває покарання в Харківській виправній колонії №43,

В С Т А Н О В И В :

В поданому до суду поданні В.о. начальника Харківської виправної колонії №43 та голова спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова просять суд умовно-достроково звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.81 КК України з посиланням на те, що під час відбування покарання він має три заохочення, мав 1 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку, характеризується позитивно, працевлаштований.

Засуджений ОСОБА_5 подання підтримує.

Прокурор та представник ХВК 43 подання також підтримали.

Суд, розглянувши подання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 12.06.2015 року засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, згідно особової справи має п`ять не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі дві судимості за вчинення тяжких злочинів, що свідчить про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення тяжких злочинів.

Крім того, ОСОБА_5 раніше 24.12.2008 року і 04.09.2014 року звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, але знову маючи не погашену судимість та під час невідбутого строку покарання вчинив умисний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.03.2015 року. З 20.03.2015 року до 08.08.2015 року тримався в Старобельському слідчому ізоляторі Луганської області, де за час тримання характеризувався негативно, один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.

З 08.08.2015 року ОСОБА_5 тримався в Харківському слідчому ізоляторв, де за час тримання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 20.08.2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Харківській виправній колонії №43.

Згідно до характеристики на ОСОБА_5 , затвердженої начальником колонії 30.11.2016 року, тобто через 14 місяців відбування покарання в даній установі (а.с.67 особової справи), засуджений ОСОБА_5 за час тримання в колонії характеризується посередньо, має одне заохочення, стягнень не має, не завжди має охайний вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди сумлінно ставиться до виконання вимог персоналу установи через особисту неорганізованість, безвідповідально ставився до робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Згідно до характеристики на ОСОБА_5 , затвердженої начальником колонії 16.08.2017 року, тобто майже через 24 місяці відбування покарання в даній установі (а.с.88 особової справи), засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст.100 КВК України, так як він не стає на шлях виправлення.

Разом з тим в характеристиці на ОСОБА_5 , затвердженої начальником колонії 27.12.2017 року, зроблено висновок про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Крім того, протягом періоду з 10.05.2016 року по 20.09.2017 року засудженому було оголошено три подяки.

Таким чином, сумлінна поведінка засудженого протягом останнього часу відбування ним покарання не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Зважаючи на вищевикладене, що ОСОБА_5 має стійку тенденцію на систематичне вчинення умисних і тяжких злочинів, що ОСОБА_5 вже раніше двічі звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, але знову під час невідбутого строку покарання вчинив умисний тяжкий злочин, що ОСОБА_5 має сумлінну поведінку не на протязі всього строку відбування покарання, тобто зважаючи на те, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення, суд відмовляє в поданні про умовно - дострокове звільнення від покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.539 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Подання В.о.начальника ХВК № 43 і голови спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова про застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 12.06.2015 року, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський райсуд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: