Справа № 716/297/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2018 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 31.01.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, офіційно не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 28.01.2018, біля 18:00 годин, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 перебуває на лікуванні та те, що останній не давав йому дозволу на користування бетономішалкою, переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, не повідомивши про це ОСОБА_6 , разом із останнім шляхом вільного доступу, через дверний отвір, в якому відсутня дверна коробка та двері, потрапив всередину недобудованого будинку, в господарстві ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , після чого скоїв крадіжку бетономішалки марки «BWJ-160», синього кольору, яка належала ОСОБА_5 та яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №51-Т від 27.02.2018 коштує 8726,80 гривень. Своїми умисними діями спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 8726,80 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, пояснив, що 28.01.2018 ОСОБА_6 запросив його на роботу заливати бетон в своєму будинку. Для цього була потрібна бетономішалка, яку він запропонував взяти в господарстві чоловіка його сестри ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні, він з ОСОБА_6 , якому не було відомо про те, що ОСОБА_5 не давав йому дозволу на користування бетономішалкою, приїхали на автомобілі ОСОБА_6 до будинку ОСОБА_5 та з приміщення новобудови, де не має дверей забрали бетономішалку, яку завантажили в причеп автомобіля та відвезли до господарства ОСОБА_6 , де вона знаходилася декілька днів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що є власником бетономішалки марки ВWG 160, яку використовував в особистих цілях та зберігав в приміщенні незавершеного будинку на території свого господарства в с. Кадубівці. В січні 2018 він перебував на лікуванні в м. Чернівці. 30.01.2018, коли приїхав за місцем свого проживання, виявив, що з приміщення новобудови зникла бетономішалка, про що повідомив свою дружину та тещу. Однак вони запевнили, що їм не відомо де знаходиться бетономішалка. У зв`язку з цим він звернувся до правоохоронних органів, а в подальшому йому стало відомо, що бетономішалку вкрав брат його дружини ОСОБА_4 , якому він не давав дозволу нею користуватися.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений та потерпілий не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності позиції обвинуваченого, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового слідства було встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Як вбачається з висновку органу пробації в досудовій доповіді, беручи до уваги середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк і це не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд при призначенні покарання враховує те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання, потерпілий не має до нього претензій матеріального та морального характеру, просив його суворо не карати.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 є працездатною особою, неофіційно працює по найму, отже має джерела доходу , суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім цього, суд вважає, що у відповідності до ст.126 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1001, 00 гривень.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 126, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 (одну тисячу сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість витрат за проведення по справі експертизи в сумі 1001,00 гривень.

Речовий доказ, а саме: бетономішалку синього кольору марки AGRO-WIKT «BWJ» об`ємом 160 літрів передану на зберігання ОСОБА_5 - залишити за належністю останньому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7