АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/665/17 Справа № 710/754/16-к Категорія: ч.1,2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого- суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора обвинувачуваного потерпілоїОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 липня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , а жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:

- 23 лютого 2004 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 11 листопада 2004 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07 серпня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкас за ч.3 ст. 307 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- 30 січня 2014 року Придніпровським районним судом м. Черкас за ч.3 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; -

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України 2 (двох) років позбавлення волі;

- ч.3 ст. 185 КК України 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено до відбуття покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення завданої злочином шкоди - залишено без розгляду.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 2000 гривень матеріальної шкоди.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України ,-

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 10 квітня 2016 року близько 9 год. 00 хв. перебуваючи біля магазину «Достаток» по вул. Соборна в м. Шпола Черкаської області, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав велосипед «Україна» вартістю 400 грн., чим завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 27 квітня 2016 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи біля продуктового магазину по вул. Крупської в м. Шпола Черкаської області, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав велосипед «Rapid» вартістю 1000 грн., чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Він же, повторно, 03 травня 2016 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи біля магазину «Мобілич» по вул. Соборна, 2 в м. Шпола Черкаської області, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу заволодів велосипедом «Океан» вартістю 1800 грн., що належить ОСОБА_11 , але свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна не довів до кінця з причин, що не залежать від його волі, так як був затриманий громадянами на місці вчинення злочину.
Він же, повторно, 16 червня 2016 року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужого майна, проник до приміщення Шполянської станції юних техніків, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав велосипед «Corrado» вартістю 4000 грн., чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає, що міра покарання призначена судом ОСОБА_7 не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1,2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Прокурором 13 вересня 2017 року подано зміни до апеляційної скарги відповідно до яких він просить вирок суду першої інстанції змінити, та вважити ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 до відбуття 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за кожен із злочинів окремо, з яких за ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визначив однакові за видом та розміром покарання у виді 2 років позбавлення волі, в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність під час призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Таким чином на думку прокурора судом першої інстанції помилково призначено покарання за сукупністю злочинів з порушенням вимог ст. 70 КК України та судової практики.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав змінену апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити з наведених в ній підстав; думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора; думку потерпілої ОСОБА_8 , яка поклалася ну думку суду у вирішенні апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що змінена апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, доводи прокурора про те, що судом першої інстанції помилково призначено покарання за сукупністю злочинів з порушенням вимог ст. 70 КК України та судової практики, є необґрунтованими та безпідставними.

Так відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено право суду визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, за виключенням однакових за видом і розміром покарань, які поглиненню не підлягають.

Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримано в повному обсязі, оскільки міськрайонним судом ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України 2 років позбавлення волі; ч.3 ст. 185 КК України 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено до відбуття покарання 4 роки позбавлення волі.

Тобто доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не вірно призначив однакове покарання за ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі та на підставі ч.1 ст. 70 КК України - остаточне покарання визначив шляхом поглинення однакових за розміром покарань за вказані злочини, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції призначено покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в тому числі - за злочини передбачені ч.1 ст. 185 та ч.3 КК України, а не лише за злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як стверджує в апеляції прокурор, і остаточне покарання визначено 4 роки позбавлення волі .

Оскільки колегія суддів в ході апеляційного розгляду прийшла до висновку, що вирок місцевого суду є законним і обґрунтованим, тому підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст. 405, п.1 ч.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:
Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а змінену апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :