У Х В А Л А
25.10.2017 Справа №607/1392/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та визнання потерпілим. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник скаргу підтримали з підстав викладених в ній.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, своїх заперечень по суті скарги не надали.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.

Слідчим відділом СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 31 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України за фактом того, що посадовими особами ТОГО «Центр реабілітації інвалідів та підтримки інвалідного руху», його дочірнього підприємства «Яр», та регіональної комісії з питань діяльності підприємств та організацій, громадських організацій інвалідів в Тернопільській області привласнено бюджетні кошти, які повинні були виплачені в якості заробітної плати ОСОБА_3 . Вказане кримінальне провадження зареєстровано за заявою ОСОБА_3 .
Постановою слідчого від 04 жовтня 2017 року відмовлено в залученні ОСОБА_3 до кримінального провадження в якості потерпілого.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слідчий виходив з того, що досудовим розслідуванням не здобуто доказів заподіяння шкоди ОСОБА_3 .

З таким висновком слідчого погодитися не можна, виходячи з наступних причин.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).

Також, як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Сергій Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Із змісту ст. 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий не вмотивував своє рішення, зокрема в постанові про відмову в визнанні потерпілим не наведено обґрунтування з посиланням на зміст обставин кримінального провадження, наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, оскільки тільки це є підставою для винесення постанови про відмову в визнанні потерпілим, у відповідності до ст. 55 КПК України.

При цьому, як видно із оскаржуваної постанови, слідчим здійснюється досудове розслідування по факту заволодіння коштів, які були виділені для оплати праці саме ОСОБА_3 та за заявою ОСОБА_3 .

Тому скарга в частині скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні заяви про визнання потерпілим підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про винесення ухвали, якою залучити ОСОБА_3 потерпілим, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки чинним кримінально-процесуальним законом не передбачено прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим, в силу ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а тому цій частині скарги слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.55,91,283,284,303,307,371,372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 04 жовтня 2017 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 31 грудня 2012 року, якою відмовлено в залученні ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1