Провадження № 1-кп/643/409/17
Справа № 643/91/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника служби пробації ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження , яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009060 від 25.11.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ХВЗШ № 16, раніше судимого:

-14.02.2017 року Орджонікідзевським райсудом м. Харкова ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч.1 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, відкрито заволодів чужим майном при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8 24.11.2016 близько 23:30 знаходився неподалік станції метро «Студентська» по вул. Валентинівський м. Харкова разом зі своїм товаришем малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, де останні побачили раніше їм невідомого малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з іншою особою, яку в ході досудового розслідування встановити не вдалось. Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою та в групі між собою, за раптово винииклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, підійшли до ОСОБА_7 , де ОСОБА_9 пред`явив останньому вимогу віддати йому наявні грошові кошти, на що останній відмовив. Після цього ОСОБА_9 з метою заволодіння майном потерпілого, почав перевіряти кишені одягу ОСОБА_7 та коли останній намагався завадити цьому, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, наніс ОСОБА_7 один удар в ділянку тулуба, чим завдав ОСОБА_7 фізичний біль, однак не спричинив тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_7 та пред`явив вимогу показати вміст кишень, однак при цьому грошових коштів не виявив. В цей час ОСОБА_9 продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 умислу спрямованого на відкрите викрадення майна, наніс ОСОБА_7 два удари ногою в ділянку голови та один удар ногою в ділянку тулубу, чим завдав останньому фізичний біль, однак не спричинив тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в розмірі 66 гривень, які знаходились в кишені куртки останнього. А в цей час ОСОБА_8 , підтримуючи протиправні дії ОСОБА_9 та виконуючи покладену на нього роль, стояв поруч, спостерігав за оточуючою обстановкою та надавав вказівки останньому з приводу перевірки кишень ОСОБА_7 , чим сприяв вчиненню злочину. В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли з місця вчинення кримінального правопорушення.

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 66 гривень.

Обвинувачений в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі та пояснив обставини, як вказано вище у вироку.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорюють доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та які є належні та допустимі, тому розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає винуватість ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Судом вивчалась особа обвинуваченого та встановлено, що останній раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, навчається, характеризується позитивно.

Обставинами, що пом*якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття винного.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При визначення покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість злочину, обставини, що пом*якшують покарання і призначає його в межах санкції статті КК України, за якою засуджується, з урахуванням ст.. 75 КК України.

Речові докази, які знаходяться у потерпілого, підлягають поверненню останньому. Процесуальних витрат по справі не мається.

Цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди суд задовольняє, так як потерпілому ОСОБА_7 діями ОСОБА_8 була спричинена моральна шкода.

Витрати на залучення експерта в ході досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст.. ст.. 368, 373, 374 КПУ України, суд
З А С У Д И В ;

Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 ( два) роки.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити до покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 ( два) роки.
У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов*язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування спричиненої потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Речові докази після набрання вироком чинності вважати повернутими потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1