АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/1040/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/121/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 635/1040/14-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.286ч.2 КК України
за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 7 червня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 7 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Млада Болеслав ЧРСР, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

її визнано винною за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомлятиме кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покладено на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання останньої. Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_7 на її користь 50000 грн. моральної шкоди, 35126грн.70 коп. матеріальної шкоди, 4000грн. витрат, пов`язаних із оплатою допомоги представника потерпілого, а всього 89126 грн. 70 коп. Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на його користь 75896грн. 90 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_11 відмовлено. Провадження за цивільними позовами ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - закрито. Стягнуто з обвинуваченої на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

На вирок суду прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, у якій прокурор порушує питання про скасування вироку, постановлення нового вироку, яким пропонує засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинувачену, її захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно оскаржуваного вироку суду ОСОБА_7 01 вересня 2013 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 . рухалася за межами населеного пункту, по автошляху Харків-Вовчанськ зі сторони м. Вовчанська в напрямку м. Харків зі швидкістю 130 км/год. Під час руху в районі 16 км+700 м вказаної автодороги ОСОБА_7 перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконалася в безпеці даного маневру, виїхала на смугу зустрічного руху, чим грубо порушила вимоги п.п. 10.1, 12.6 «г» Правил дорожнього руху України, згідно яких: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.12.6 «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю: г) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.», де допустила зіткнення з автомобілем «ДЕУ», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , з послідуючим зіткненням автомобіля «Мазда» з автомобілем «Мітсубусі», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_14 , що рухалися у зустрічному їй напрямку. Внаслідок зіткнення водію ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, перелому кісток носа, забито-рваних ран верхньої губи зліва, перехідної складки верхньої щелепи у фронтальному відділі, слизової нижньої губи, закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням, закритого перелому крила правої клубової кістки зі зміщенням. Пасажиру автомобілю «Мазда» - ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, синців м`яких тканин потиличної області, субарахноїдального крововиливу, забиття головного мозку; множинних переломів ребер, забію легенів, аорти, крововиливу у плевральні області, розрив печінки, крововиливів у правий купол діафрагми, в жирову клітковину нирок, балії нирок, забиття нирок, крововиливу у брижу товстого кишечника, забиття підшлункової залози, крововиливу у черевну порожнину; садна верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого останній помер в той же день при транспортуванні у лікарню.

Порушення ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху України виразилися в тому, що вона, керуючи автомобілем «Мазда» та рухаючись за межами населеного пункту, перевищила допустиму швидкість руху, перед зміною напрямку руху керованого нею транспортного засобу ліворуч, не переконалася у безпеці маневру, виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем «ДЕУ» під керуванням водія ОСОБА_10 і «Мітсубісі» під керуванням водія ОСОБА_14 , що рухалися у зустрічному їй напрямку, внаслідок чого водій ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир автомобілю «Мазда» - ОСОБА_15 загинув.

Порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, що настали.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, щодо кваліфікації її дій ґрунтуються на матеріалах справи і ніким в апеляційному порядку не оспорені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2)відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначених вимог кримінального закону дотримавсь повною мірою.

Так, судом першої інстанції було враховано характер і ступінь тяжкості злочину, який є необережним, дані про особу обвинуваченої, її щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_16 завданої шкоди, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 , відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В контексті наведеного колегія суддів вважає, що призначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, запобігання новим злочинам.

Згідно вимог ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Звільняючи обвинувачену від покарання на підставі цієї норми, суд дотримався вимог закону. Таким чином, колегія суддів уважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому вимога прокурора щодо скасування та ухвалення нового вироку задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів застосовує до обвинуваченої, яка з залишенням вироку без змін набуває статусу засудженої, вимоги п. «в» ст.1 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію в 2016 році», згідно якого звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_17 , якого утримує і виховує, та просить застосувати до неї зазначений Закон.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Харківського районного суду Харківської області від 7 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог п. «в» ст.1 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі та від додаткового покарання в виді позбавлення спеціального права за вироком суду від 7 червня 2016 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ___________________

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20