Справа №487/4387/17 09.11.2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0003013, за апеляційною скаргою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2017 року, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0003013 від 01.08.2017 року, відносно ОСОБА_6 за повернуто прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва скасувати.Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 повернути до Заводського районного суду м. Миколаєва на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003013 від 17.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу суду, що перелік анкетних даних потерпілого, наведений у п.3 ч.2 т. 291 КПК України, є вичерпним. У випаду, коли потерпілим є юридична особа, вказати анкетні дані передбачені Кодексом є неможливим.

Вважає, що не зазначення в обвинувальному акті детальних анкетних реквізитів юридичної особи, яка є потерпілим, та анкетних даних її представника не є прямим порушенням вимог ст. 291 КПК України.

Зазначає, що твердження суду про те, що відсутність печатки на обвинувальному акті є неналежним його затвердженням і порушує вимоги ч.1 ст. 291 КПК України є необґрунтованими, оскільки затвердження і проставлення печатки є окремим елементами процесу засвідчення документів, а ст. 291 КПК України вимагає саме затвердження обвинувального акту прокурором, а не його засвідчення печаткою.

Крім того, звертає увагу, що посилання суду на те, що справа не прошита та не пронумерована, відповідно до Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, є недоречним, тому що відповідно до Конституції України прокуратури не є органом виконавчої влади.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
22.08.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 28.08.2017 року по справі призначено підготовче судове засідання на 06.09.2017 року.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до розгляду не заперечували.
Ухвалою судді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003013 від 17.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1.
Повертаючи обвинувальний акт суддя зазначив, що надісланий до суду обвинувальний акт не містить в собі анкетних відомостей потерпілого, та всупереч вимогам п.9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.02.2016 року №103, не засвідчено печаткою, не прошитий, не пронумерований та відсутній опис справи.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суддя має право повернути обвинувальний акт та реєстр прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт, суд вказав, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та зазначив, у чому саме полягає невідповідність.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого.
Суд першої інстанції вважав відсутність відомостей щодо потерпілого та його представника є порушенням вимог ст. 291 КПК України, що дало суду підстави для повернення обвинувального акту прокурору, згідно до ст. 314 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0003013 від 01.08.2017р. в графі №7 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» вказано постанову про визнання потерпілим від 15.08.2017року, проте в обвинувальний акт не містить будь яких відомостей про потерпілого, при цьому з тексту висунутого ОСОБА_6 обвинувачення та доданого до обвинувального акту реєстру вбачається, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є ПП «Таврія-Плюс» яке є юридичною особою, в якості представника потерпілого органами досудового розслідування допитувався ОСОБА_8 .. Однак, як обвинувальний акт так і направленні до суду матеріали не містять анкетних відомостей представника потерпілого, даних щодо його місця проживання та місця знаходження юридичної особи, яка визнана потерпілою по даному кримінальному провадженні, що суперечить вимогам ст. 291 КПК України.

Таким чином, суд вірно вказав на це порушення законодавства, як на обставину, що перешкоджає вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду та проведення судового розгляду і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків законним і обґрунтованим, так як викладені в ухвалі недоліки, допущені при складанні обвинувального акта, унеможливлюють призначення на його підставі судового розгляду.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, безпідставним висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК з тих підстав, що обвинувальний акт не засвідчений печаткою прокуратури, з посиланням на «Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України», не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ст. 291 КПК України такої вимоги до обвинувального акта не передбачено, а при прийнятті рішення суд повинен керуватися вимогами діючого КПК.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 291, 404, 407, 408, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003013 від01.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області, змінити: виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду, як на підставу повернення обвинувального акта, порушення вимог п.9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.02.2016р. №103.
В іншій частині вищезазначену ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді