Дата документу Справа № 337/1468/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/1468/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/778/1510/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, громадянин України, який має середню освіту, не працюючий, не одружений, який має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1) 12 серпня 2004 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
2) 8 квітня 2008 року Калінінським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 до 4 років позбавлення волі;
3) 2 лютого 2011 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
4) 8 листопада 2012 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25 січня 2017 року,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та його засуджено до 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р.) в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 29 березня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017р.) в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він 29 березня 2017р. приблизно о 00.10 годині, діючи умисно, проникнув в приміщення ДНЗ № 235 «Горошинка», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 13-А, звідки таємно, повторно викрав телевізор «Saturn TV LED 32 AF», вартістю 8398,32грн., пилосос «Scarlett SC-282» вартістю 1841,38грн., компактний програвач «LG LPC14», вартістю 946,80грн., що належить ДНЗ № 235 «Горошинка», чим завдав матеріальну шкоду на загальну суму 11186,50 гривень.
В апеляційній обвинувачений, не оспорюючи вирок в частині кваліфікації його дій та доведеності вини, вважає призначене покарання таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, у зв`язку з чим просить змінити вирок районного суду, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховані наступні обставини: відсутність у потерпілої претензій, відшкодування шкоди в повному обсязі, його щиросердне визнання вини та щире каяття, наявність на утриманні трирічної дитини.
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що підстави для зміни вироку відсутні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме врахував дані про особу обвинуваченого, які свідчать про те, що він раніше був неодноразово судимим за вчинення аналогічних злочинів проти власності, не має законних джерел доходу, невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочин, та суд прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання з позбавленням волі в умовах ізоляції від суспільства.
Разом з тим, суд першої інстанції в достатній мірі врахував і обставину, яка пом`якшує покарання, та полягає у щирому каятті у вчиненому, взяв до уваги відсутність матеріальної шкоди, оскільки викрадене майно було повернуто, та наявність у обвинуваченого неповнолітньої дочки.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі і підстави для призначення іншого покарання, в тому числі для застосування ст. 69 КК України до призначеного судом покарання, відсутні.
Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Судова колегія вважає, що розмір призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, даним про його особу, які свідчать про те, що він раніше був неодноразово судимим за вчинення аналогічних злочинів, однак на шлях виправлення не став та невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі скоїв новий злочин проти власності, відшкодування збитків потерпілому, відбулося внаслідок вилучення у обвинуваченого викраденого майна співробітниками правоохоронних органів, а тому призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, критерію справедливого покарання та його меті.
При цьому ОСОБА_7 було призначене покарання в мінімальних межах санкції ч. 3 статті 185 КК України, що також не свідчить про суворість призначеного остаточного покарання.
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.
Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4