АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю представника особи, яка
подала скаргу адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому, відсутні підстави обчислювати строк звернення зі скаргою від дати подачі клопотання щодо неповернення тимчасово вилученого майна 03 жовтня 2017 року, оскільки, відповідно до положень ст. 304 КПК України, строк починається з моменту вчинення бездіяльності, а не з моменту, коли особа дізналась, чи повинна була дізнатись про її вчинення.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та призначити розгляд справи в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що слідчим _________________________________________
Справа №11-сс/796/6129/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань ДСР ГП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, послався на те, що скарга подана до суду 12 жовтня 2017 року, тобто після закінчення строку, встановленого на її подачу.
Колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням, вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З матеріалів, доданих до скарги, видно, що 16 березня 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді від 09 березня 2017 року, в квартирі АДРЕСА_1 був проведений обшук та вилучення майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з 18 березня 2017 року.
Тому, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, звернувшись до суду зі скаргою тільки 12 жовтня 2017 року ОСОБА_7 пропустила строк на оскарження бездіяльності прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Таким чином, за змістом ч.2 ст. 304 КПК України, подавши скаргу після закінчення цього строку, особа, яка її подала, мала би заявити клопотання про поновлення строку.
Проте, зі змісту скарги ОСОБА_7 та доданих до неї документів вбачається, що таке клопотання до слідчого судді нею не заявлялось, а, відтак, слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу ОСОБА_7 , що, відповідно до ч. 7 цієї ж статті, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не пропустила, передбаченого законом строку на оскарження бездіяльності прокурора, так як 21 червня 2017 року та 03.10.2017 року зверталася до нього із заявами про повернення тимчасово вилученого майна, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ч. 1 ст. 304 КПК України початок строку на оскарження бездіяльності прокурора не пов`язаний з необхідністю та можливістю звернення до прокурора з відповідними клопотаннями.
При цьому слід також вказати, що сам факт не розгляду прокурором поданого клопотання може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (недотримання вимог ст. 220 КПК України), яке ніяким чином не пов`язується з бездіяльністю по неповерненню тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України.
Що стосується посилань адвоката ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 не пропустила строк на оскарження бездіяльності прокурора через те, що до моменту ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, у зв`язку із завершенням досудового розслідування, ОСОБА_7 не була обізнана про наявність/відсутність арешту тимчасово вилученого майна, то вони до уваги не приймаються, оскільки в цьому випадку слідчий суддя взагалі не має повноважень на розгляд такої скарги.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, тому апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3