Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
14 грудня 2017 року м.Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року у кримінальному провадженні №000000 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого 08 жовтня 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт,

за ч.2 ст.389 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника- адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
08 жовтня 2015 року ОСОБА_5 засуджений Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Рівненським міським відділом кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненської області, 30 листопада 2015 року ОСОБА_5 роз`яснено зміст і умови відбування покарання. Також попереджено про наслідки від ухилення відбування покарання та направлено останнього у ЖКП «Західне» в м. Рівне для відбування призначеного покарання.

Однак, за період з 30 листопада 2015 року по даний час ОСОБА_5 відбував покарання лише 07 та 08 грудня 2015 року, в подальшому для проходження громадських робіт в ЖКП «Західне» в м. Рівне не з`являвся.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.389 КК України до 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2015 року і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання 1 рік 24 дні обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки передбачені п.п.2- 4 ч.1 ст. 76 КК України.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання через неправильне застосування кримінального закону. Просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити останньому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Рівненського міського від 08.10.2015р. у виді обмеження волі на строк 1 рік 24 дні. Вказує, що суд безпідставно застосував до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, тим самим звільнив його від відбування призначеного покарання призначеного вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2015 року.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким дана повна та всебічна оцінка і не заперечується учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України є вірною.

Вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_5 покарання в звязку з неправильнима застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неправильного звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Згідно вимог ст. 370 КПК України вирок суду поівинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами мпатеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції, належним чином не дотримався.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в разі, коли особа засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а за іншим вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Враховуючи наведене, суд порушив вимоги кримінального закону, що в свою чергу перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, ст. 413 КПК України колегія суддів вважає за необхідне вирок в частині призначення покарання скасувати з постановленням нового вироку.

При цьому колегія суддів враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме те, що обвинувачений вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому злочині, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також враховує і обтяжуючу обставину - рецидив злочину.

В порушення зазначених вимог закону після визначення остаточного покарання за сукупністю вироків та застосувавши положення ст. 75 КК України, суд своїм рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, фактично змінив судове рішення за попереднім вироком суду, відповідно до якого засуджений мав відбути реальну міру покарання у вигляді громадських робіт, тоді як відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі п.4 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання - громадські роботи переводиться в більш суворий вид покарання - обмеження волі із розрахунку: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

За вироком Рівненського міського суду від 08.10.2015р. ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 200 год. громадських робіт.

Згідно табеля виходу на роботу, в грудні 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 відбув покарання у вигляді 8 годин громадських робіт (т.1 а.с.31).

По даному вироку обвинувачений не відбув покарання у вигляді 192 год. громадських робіт, що в перерахунку на обмеження волі складає 192 : 8= 24 дні обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Рівненського міського суду від 08.10.2015р. у виді обмеження волі на строк 1 рік 24 дні.

Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_5 покарання з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати частково.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання 1 рік 24 дні обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3