Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/709/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000062 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Червоновершка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , на ст. 89 КК України, такий, що не має судимостей, -
засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 3 400.00 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000.00 грн. (сто тисяч гривень).
Цим же вироком вирішено питання про речові докази у провадженні, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин:

05 березня 2017 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в спальній кімнаті будинку домоволодіння в якому він проживає, розташованого по АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , які виникли внаслідок того, що ОСОБА_10 , у нецензурній формі виразився в бік матері ОСОБА_8 . ОСОБА_11 , у ході сварки умисно, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, наніс ОСОБА_10 , чотири удари лівою рукою стиснутою в кулак по обличчю в ділянку носа, три удари в ділянку шиї, п`ять ударів правою ногою без взуття в ділянку лівої ноги в область стегна ОСОБА_10 у зв`язку з чим останній впав на підлогу.
В подальшому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_10 , знаходиться на підлозі в лежачому стані та не може пручатися, бажаючи довести свої злочинні дії до кінця, а саме на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно завдав дванадцять ударів правою ногою по тулубу ОСОБА_10 в ділянку ребер та грудної клітини, а також один удар в ділянку лівої бічної поверхні живота. Після нанесення вказаних ударів ОСОБА_10 , не маючи можливості самостійно залишити дане домоволодіння, залишився у вказаному будинку, а зранку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , було встановлено, що ОСОБА_10 помер.
Причиною смерті ОСОБА_10 стала тупа закрита травма органів грудної клітини, яка супроводжувалася множинними переломами правих та лівих ребер з пошкодженням відламками ребер пристінкового листків плеври справа та зліва, легеневого листка плеври справа, тканини правої легені, переломом груднини, що призвело до крововиливу в плевральні порожнини, до порушення каркасності грудної клітини та зміщення середостіння вліво, внаслідок чого розвився комплекс патологічних змін у вигляді: шокової реакції організму у відповідь на болючу реакцію та внутрішню крововтрату; порушення дихальної екскурсії легень, легеневої вентиляції, збільшення «мертвого» дихального простору, що в остаточному підсумку призвело до легенево-серцевої недостатності.
На трупі ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма органів грудної клітини: Множинні синці по передній (не менш 6) та передньобічних поверхнях грудної клітини справа (1) та зліва (3). Садна передньої поверхні грудної клітини (2). Крововиливи в м`які тканини грудної клітини. Перелом груднини на рівні з`єднання рукоятки та тіла. Множинні переломи ребер: з другого по одинадцяте справа та з третього по одинадцяте зліва по одній і двом анатомічним лініям з порушення каркасності грудної клітини. Пошкодження пристінкової плеври відламками ребер справа та зліва та тканини правої легені. Крововиливи в м`які тканини грудної клітини та тканину легень в проекції пошкоджень ребер та груднини. Зміщення середостіння вліво. Крововилив у праву плевральну порожнину (близько 900 мл. рідкої крові та кров`яних згустків). Морфологічні ознаки шокової реакції. Пошкодження виникли внаслідок локальних тупих травмуючих впливів в ділянку передньої та передньобічної поверхонь грудної клітини, а також неодноразових тупих травмуючих впливів, направлених на передньо-задню деформацію грудної клітини, що призвело до виникнення прямих розгинальних переломів ребер та множинних розгинальних непрямих переломів ребер з пошкодженням пристінкової плеври, тканини правої легені та порушенням каркасності грудної клітини, в результаті чого виникла кровотеча в плевральні порожнини, розвинулася шокова реакція та в остаточному підсумку легенево-серцева недостатність.
Дані пошкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, тому за критерієм безпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Множинні садна та синці обличчя, тулуба, верхніх кінцівок: Садна в правій та лівій лобних ділянках (2), синці в проекції правого лобного бугора (1), в ділянці правого крила носа (1), в проекції нижньої щелепи (2) та підборіддя (1). Множинні садна верхньої третини шиї (не менш 18). Садно на фоні синця в проекції крила лівої клубової кістки (1). Садна по задньо- зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба (1), по тильній поверхні правої кисті та задньої поверхні правого променезап`ясткового суглоба (3), синець по тильної поверхні лівої кисті. Пошкодження виникли внаслідок багаторазових травмуючих впливів тупих твердих предметів в ділянку обличчя, шиї, тулуба, верхніх кінцівок. Пошкодження не мають причинного зв`язку з настанням смерті, мають незначні швидко-минущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, та за цім критерієм мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить повторно дослідити всі обставини кримінального провадження, скасувати вирок районного суду та призначити йому покарання більш м`яке.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ним неодноразово заявлялися клопотання, як на досудовому слідстві так і в судовому розгляді про те, що на його думку, ОСОБА_12 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 , що призвели до смерті.
Як він повідомляв з самого початку, він побився з потерпілим, наніс біля чотирьох ударів, але ці удари були незначними. Після з`ясування відносин ОСОБА_10 не мав явних ушкоджень і сам пішов вибачився у матері, а повернувшись вони з ним випили по мировій і він ліг спати. Скрізь сон він чув як ОСОБА_12 бив ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили перекваліфікувати дії на ч.1 ст. 125 КК України призначити більш м`яке покарання, прокурора та потерпілу, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Так, допитаний під час судового розгляду в суді першої обвинувачений ОСОБА_8 попри визнання своєї вини частково зазначив, що вбивство не було сплановане, він щиро кається. Побив Діму, бо був п`яний. Удари наносив рукою, а в область грудної клітини босою стопою.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги. Зазначив, що весь комплекс тілесних ушкоджень потерпілому заподіяти не міг, оскільки чітко пам`ятає, що наніс потерпілому лише два удари кулаком по обличчю, два удари ногою по нозі, а коли той впав ще чотири удари в грудну клітину. Після цього потерпілий встав та продовжував вживати спирті напої, інші тілесні ушкодження на його думку спричинив ОСОБА_12 , коли він (обвинувачений) вже, це чув скрізь сон.
Просив призначити мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 2 ст.121 КК України.
Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_8 йому подзвонив і він прийшов до нього додому. У нього в будинку спав ОСОБА_10 , який згодом проснувся та вони разом почали пити горілку.
Через деякий час мати ОСОБА_8 , яка була хвора і прикута до ліжка почала жалітися на ОСОБА_13 . У зв`язку з цим почалася сварка, в ході якої ОСОБА_8 побив ОСОБА_10 . Зокрема, він наніс біля 20 ударів, звалив його на ліжко. Потім вони полягали спати, ОСОБА_10 ліг на підлозі та вкрився курточкою, в вони з ОСОБА_8 лягли на ліжко.
Мати ОСОБА_8 була в іншій кімнаті. Вночі ОСОБА_10 попросив води і він йому приніс. Встали о 07.00 год. ранку і побачили, що ОСОБА_13 мертвий. Домовились його віднести в згорілу хату. Близько 18.00 понесли його в покривалі до згорілої хати.
Потім вони спалили покривало на якому несли тіло померлого. До поліції він не звертався, бо був п`яний і боявся ОСОБА_8 . Він бачив, як ОСОБА_8 бив ОСОБА_10 і боявся, що той також його так поб`є.

Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснила, що вона прожила з потерпілим ОСОБА_10 14 років, у неї двоє дітей.
Останні 1,5 року вони з ним фактично не підтримували шлюбні стосунки, оскільки чоловік не працював, вживав спиртні напої з друзями.
Коли він пропав вона ходила його шукала, телефонувала до ОСОБА_15 , до ОСОБА_16 і просила, щоб він вигнав чоловіка додому. В телефонній розмові ОСОБА_16 їй сказав, що ОСОБА_17 образив його маму і він його вбив.
Крім даних показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 12.03.2017 року та фототаблицею до протоколу, в ході якого під час огляду нежилого домоволодіння по АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_18 , де було виявлено труп ОСОБА_10 (а.с. 95-100);

- протоколом огляду місця події від 12.03.2017 року та фототаблицею до нього, в ході якого під час огляду жилого домоволодіння по АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_8 , було виявлено плями бурого кольору. (а.с. 101-105);

- протоколом огляду місця події від 13.03.2017 року та фото таблиці до нього, в ході якого в приміщенні моргу Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи, що розташоване на території Комунального закладу Кіровоградської обласної психіатричної лікарні Кіровоградської області, оглянуто трупа ОСОБА_10 (а.с. 106-111);

- лікарським свідоцтвом про смерть № 275 від 13.03.2017 року, в якому вказана причина смерті, а саме двусторонній гематоракс, множинні переломи ребер, закрита тупа травма грудної клітини, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень. (а.с. 112);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2017 року, із застосуванням відеозапису,, за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого він детально розповів про всі обставини нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та відтворив слідству обставини події та механізм заподіяння тілесних ушкоджень (а.с. 113-118);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2017 року, із застосуванням відеозапису, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого він детально розповів про всі обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та відтворив слідству обставини події та механізм заподіяння ним тілесних ушкоджень. (а.с. 119-126);

- протоколом огляду предметів від 13.03.2017 року, які оглянуті та визнані речовими доказами, а саме: чоловіча спортивна куртка, чорного кольору, з емблемою на внутрішній поверхні вороту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на зовнішній поверхні якої місцями наявні забруднення від ґрунту та глини; пара робочих рукавиць з тканини помаранчевого кольору, на яких нічого не виявлено; шапка чорного кольору, що належать ОСОБА_10 , а також чоловічі штани (брюки) чорного кольору, на зовнішній поверхні якої місцями наявні темні плями; відрізок з тканини з підодіяльника з плямою бурого кольору; одяг, який був одягнений на трупі ОСОБА_10 , брюки з ременем, футболка, светр, труси, пара черевик (а.с. 127-129);

- висновком судової медичної експертизи № 261 від 11.04.2017 року, яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 сталася тупа закрита травма органів грудної клітини, яка супроводжувалася множинними переломами правих та лівих ребер з пошкодженням відламками ребер пристінкового листків плеври справа та зліва, легеневого листка плеври справа, тканини правої легені, переломом груднини, що призвело до крововиливу в плевральні порожнини, до порушення каркасності грудної клітини та зміщення середостіння вліво, внаслідок чого розвився комплекс патологічних змін у вигляді: шокової реакції організму у відповідь на болючу реакцію та внутрішню крововтрату; порушення дихальної екскурсії легень, легеневої вентиляції, збільшення «мертвого» дихального простору, що в остаточному підсумку призвело до легенево-серцевої недостатності.
На трупі ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма органів грудної клітини: Множинні синці по передній (не менш 6) та передньобічних поверхнях грудної клітини справа (1) та зліва (3). Садна передньої поверхні грудної клітини (2). Крововиливи в м`які тканини грудної клітини. Перелом груднини на рівні з`єднання рукоятки та тіла. Множинні переломи ребер: з другого по одинадцяте справа та з третього по одинадцяте зліва по одній і двом анатомічним лініям з порушення каркасності грудної клітини. Пошкодження пристінкової плеври відламками ребер справа та зліва та тканини правої легені. Крововиливи в м`які тканини грудної клітини та тканину легень в проекції пошкоджень ребер та груднини. Зміщення середостіння вліво. Крововилив у праву плевральну порожнину (близько 900 мл рідкої крові та кров`яних згустків). Морфологічні ознаки шокової реакції. Пошкодження виникли внаслідок локальних тупих травмуючих впливів в ділянку передньої та передньобічної поверхонь грудної клітини, а також неодноразових тупих травмуючих впливів, направлених на передньо-задню деформацію грудної клітини, що призвело до виникнення прямих розгинальних переломів ребер та множинних розгинальних непрямих переломів ребер з пошкодженням пристінкової плеври, тканини правої легені та порушенням каркасності грудної клітини, в результаті чого виникла кровотеча в плевральні порожнини, розвинулася шокова реакція та в остаточному підсумку легенево-серцева недостатність.
Дані пошкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Пошкодження, вказані в п. 2.1., без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, тому за критерієм безпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Множинні садна та синці обличчя, тулуба, верхніх кінцівок: Садна в правій та лівій лобних ділянках (2), синці в проекції правого лобного бугора (1), в ділянці правого крила носа (1), в проекції нижньої щелепи (2) та підборіддя (1). Множинні садна верхньої третини шиї (не менш 18). Садно на фоні синця в проекції крила лівої клубової кістки (1). Садна по задньо- зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба (1), по тильній поверхні правої кисті та задньої поверхні правого променезап`ясткового суглоба (3), синець по тильної поверхні лівої кисті. Пошкодження виникли внаслідок багаторазових травмуючих впливів тупих твердих предметів в ділянку обличчя, шиї, тулуба, верхніх кінцівок. Пошкодження не мають причинного зв`язку з настанням смерті, мають незначні скоро- минущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, та за цім критерієм мають ознаки легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6). Форма, розміри та індивідуальні ознаки травмуючої поверхні тупих твердих предметів, що спричинили пошкодження на тілі ОСОБА_10 , не відобразилися.
Враховуючи встановлену причину смерті, відомі умови навколишнього середовища, характер одягу на трупі, наявність та виразність пізніх трупних змін при дослідження трупа у морзі 13 березня (температура в прямій кишці відповідає температурі повітря, трупні плями не змінюють свого забарвлення, трупне заклякання повністю відсутнє, ознаки гниття у вигляді змінення шкіри, гнилісної венозної сітки, помірної вираженої трупної емфіземи), що дає підстави вважати, що смерть постраждалого ОСОБА_10 могла настати в термін не менш ніж 3-4 доби до моменту дослідження трупних змін у морзі. Більш конкретне встановлення давнини настання смерті можливо з урахуванням даних, отриманих при огляді трупа на місці його виявлення.
Постраждалий ОСОБА_10 після отримання сукупності тілесних ушкоджень в ділянку грудної клітини до моменту ослаблення компенсаторних реакцій організму міг здійснювати активні дії, здатність до яких зменшувалася залежно від розвитку внутрішньої кровотечі, шокової реакції на травму, швидкості наростання легенево-серцевої недостатності, а також відповідно до ступені алкогольного сп`яніння в момент отримання травми. Враховуючи характер травми грудної клітини, виразність крововиливів, морфологічних ознак шокової та клітинної реакції при мікроскопічному дослідженні органів і тканин трупа ОСОБА_10 , можна думати, що після спричинення сукупності тілесних ушкоджень в ділянку грудної клітини постраждалий був живий нетривалий проміжок часу, якій обчислюється годинами та орієнтовно знаходиться у межах близько 6-18 годин.
Тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_10 , виникли внаслідок не менш чотирьох травмуючих впливів в ділянку обличчя, не менш трьох - в ділянку шиї, не менш дванадцяти - в ділянку грудної клітини, не менш одного в ділянку лівої бічної поверхні живота, не менш п`яти - в ділянку верхніх кінцівок. Встановлений вище механізм спричинення тілесних ушкоджень, розташування переломів ребер переважно по бічним анатомічним лініям та їх переважно згинальний (непрямий) характер, дозволяють припускати, що в момент нанесення частини травмуючих впливів положення тіла постраждалого було горизонтальним, з фіксованим положенням грудної клітини до відносно твердої, плоскої поверхні. Пошкоджень та слідів, що характерні для боротьби або самозахисту, на трупі ОСОБА_10 не виявлено(а.с. 131-143);

- висновком судової медичної експертизи № 978 від 15.03.2017 року, яким встановлено, що в крові, сечі та м`язі від трупа ОСОБА_10 , 1978 року народження, виявлений етиловий спирт в кількості: кров 0,91 г/дм?, сеча 2,49 г/дм?, м`яз 60 мг на 100 г об`єкту та не виявлені метиловий, ізопропіловий, бутиловий та ізоаміловий спирти.(а.с. 144);

- висновком судової медичної експертизи № 427-28 від 27.03.2017 року, яким встановлено, що у трупа ОСОБА_10 виявлено «морфологические признаки шоковой реакции. Кровоизлияние в мягких тканях и мышце, прижизненные, давностью приблизительно 12 часов (точность определения давности составляющей 7-17 часов колеблятся до 5-6 часов, согласно исследованиям ОСОБА_19 , 1969 год и О.Д. Мяделенеця, 2000 год). Посмертный аутолиз тканей.» (а.с. 145);

- висновком судової медичної експертизи № 65 від 07.04.2017 року, яким встановлено, що при судово-медичному дослідженні фрагментів восьмих правого і лівого ребер трупа ОСОБА_10 виявлені пошкодження у вигляді переломів, які сформувалися від деформації згину в результаті тупого травмуючого впливу (а.с. 147-154);

- висновком судової медичної криміналістичної експертизи № 261/1 від 24.04.2017 року, яким встановлено, що на підставі об`єктивних даних, отриманих в ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1978 року народження, та відповідно до додатково поставлених питань постанови, вивчивши надані протоколи слідчих дій, експерт прийшов до висновків: деякі ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_10 могли бути спричинені при обставинах, на які вказав підозрюваний ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту 13 березня 2017 року.

Можливість виникнення комплексу ушкоджень у вигляді закритої тупої травми грудної клітини (п.2.1. висновку експерта №261 від 11 квітня 2017 року) при обставинах, на які вказав свідок ОСОБА_12 при проведенні слідчого експерименту 12 березня 2017 року, а саме наслідок багаторазових ударних впливів кулаком в ділянку «грудей (передньої частини грудної клітини) в різні місця, як по центру, зліва та і справа», та ліктем «в ліву нижню, задню частину тулуба», за умови, що травмуючи впливи були направлені на загальну деформацію грудної клітини, виключити не можна. (а.с. 155-157);

- висновком судової медичної експертизи № 40 від 03.04.2017 року, яким встановлено, що враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про належність виявленої під час огляду місця події крові особі, або особам, крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВО, походження крові як від самого трупа ОСОБА_10 з властивими йому антигенами А і В системи АВО, так і домішок крові від підозрюваного ОСОБА_8 з властивим йому антигеном А системи АВО не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею. (а.с. 170-172);

- висновком судової психіатричної експерта № 161 від 28.03.2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч. 1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_8 слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає. Застосування заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 174-175).

Аналіз вище наведених доказів свідчить про те, що 05 березня 2017 року між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_10 не менше 20 ударів, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого. На кількість нанесених ударів вказують наведені вище висновки судово-медичних експертиз, які в повному обсязі спростовують показання обвинуваченого про нанесення ним лише легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по кримінальному провадженню доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі, є належними і допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_12 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 поки він спав, колегією суддів не можуть бути враховано, оскільки зазначене спростовується свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , а також показаннями самого ОСОБА_8 наданими у суді першої інстанції, а також під час проведення слідчого експерименту від 12.03.2017 року.

Крім того, згідно висновку судової медичної криміналістичної експертизи № 261/1 від 24.04.2017 року комплексу ушкоджень у вигляді закритої тупої травми грудної клітини міг виникнути при обставинах, на які вказав свідок ОСОБА_12 при проведенні слідчого експерименту 12 березня 2017 року, а саме наслідок багаторазових ударних впливів кулаком в ділянку «грудей (передньої частини грудної клітини) в різні місця, як по центру, зліва та і справа», та ліктем «в ліву нижню, задню частину тулуба», за умови, що травмуючи впливи були направлені на загальну деформацію грудної клітини. (а.с. 155-157).

Вказані показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 колегія суддів визнає достовірними, що є логічними та узгоджуються між собою та фактичними обставинами справи і іншими доказами по справі у їх сукупності, зокрема протоколами слідчих дій та висновками експертиз. Більш того, в суді першої інстанції зазначені учасники провадження попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень.

Також, колегія суддів зауважує, що докази у даному кримінальному провадженні зібрані, досліджені та оцінені органами досудового розслідування і судом першої інстанції з дотриманням вимог, передбачених ст. 84-94 КПК України, є належними, допустимими, об`єктивними, логічними, взаємоузгодженими між собою та сумнівів щодо їх достовірності у колегії суддів не викликають, а тому доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_8 в частині нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому - не знайшли свого підтвердження.

Взагалі, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 , про нанесення ним лише легких тілесних ушкоджень потерпілому, є нелогічними і непослідовними та спростовуються, як показаннями потерпілих, свідків, судово-медичного експерта, так і сукупністю інших доказів, які надані стороною обвинувачення та належно досліджені в судовому засіданні, тому колегія суддів розцінює їх, як спосіб захисту.
Колегія суддів відмічає, що умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень і причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК)

Крім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини зумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст.121 КК України) необхідно визначити суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд першої інстанції правильно врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому чотири удари лівою рукою стиснутою в кулак по обличчю в ділянку носа, три удари в ділянку шиї, п`ять ударів правою ногою без взуття в ділянку лівої ноги в область стегнавід яких він впав на підлогу. Після того, як потерпілий впав на підлогу та не чинив опір - наніс останньому ще дванадцять ударів правою ногою по тулубу, в ділянку ребер та грудної клітини, а також один удар в ділянку лівої бічної поверхні живота, які є життєво важливими органами, і заподіяв внаслідок цього останньому ті тілесні ушкодження, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи, як небезпечні для життя в момент спричинення та призвели до смерті потерпілого.

Таким чином, за встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, дії ОСОБА_8 мали умисний, активний характер, були протиправними, між цими діями та їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, а саме наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які були спричинені потерпілому ОСОБА_10 в результаті умисних ударів в область життєво-важливих органів.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі з приводу допущення порушення вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції при розгляді провадження та винесенні вироку, і зокрема, допущеної однобічності на неповноти при викладені у вироку його показаньта показань свідка ОСОБА_12 та покладених в основу вироку припущень є необґрунтованими та безпідставними.
На переконання колегії суддів суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримався вимог кримінального процесуального та кримінального закону. Повно, об`єктивно та неупереджено розглянув кримінальне провадження, неповноти та однобічності не допустив. Вирок суду ґрунтується виключно на доказах зібраних по кримінальному провадженню, які оглянуті і досліджені у судовому засіданні із дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом не допущено.
Доводи обвинуваченого про те, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово та однобічно, а висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджують його вини у інкримінованому йому злочині є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Вищевказані докази зібрані, досліджені та оцінені органами досудового розслідування і судом першої інстанції з дотриманням вимог, передбачених ст. 84-94 КПК України, є належними, допустимими, об`єктивними, логічними, взаємоузгодженими між собою та сумнівів щодо їх достовірності у колегії суддів не викликають.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої з цього приводу є безпідставною.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченої та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни вироку суду.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, проживає один, згідно довідки Компаніївської районної центральної лікарні Кіровоградської області на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, часткове визнання ним вини. Обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Із таким висновком суду першої інстанції погоджується судова колегія та вважає за необхідне зазначити, що районним судом хоча і не було зазначено у вироку, однак враховано той факт, що обвинувачений має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, свою вину у вчиненому визнав частково, на що вказує визнання останнім фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме факту конфлікту із потерпілим та спричинення йому тілесних ушкоджень, за винятком кількості нанесених ударів. Така позиція обвинуваченого є його правом на захист від пред`явленого обвинувачення і не може вказувати на повне не визнання своєї вини. Окрім цього, в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений повністю визнав заявлений потерпілим цивільний позов.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 лише за умови ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 2 ст.121 КК України, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 -залишити без задоволення, а вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3