Провадження №1-кс/523/2936/17
УХВАЛА
про відмову у продовженні строків застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

07 грудня 2017 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Хаджибеївського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001068 від 12.07.2017 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, українця за національністю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого та маючого дитину 1997 року народження, працюючого на посаді керівника ТОВ «Охоронне агентство Стерх» (м.Одеса, вул.Посмітного, 22, офіс №5), зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.ч.2, 3 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в:
05.12.2017 року до Суворовського районного суду м.Одеси, за автоматизованим розподілом судових справ, від слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , надійшло погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у розбійному нападу, що супроводжувалось застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_8 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також заволодінням майном потерпілого на суму 4200 доларів США, 200 євро, 12500 гривень, автомобілем марки «Mersedes-Benz Е270 CDI» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , документами й ключами від вказаного автомобіля, що мало місце 12.07.2017 року приблизно о 05:40 годині, за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 22а, корпус 3.

Як слідує з цього ж клопотання, 08.08.2017 року приблизно о 17:00 годині, підозрюваному ОСОБА_7 , інкримінується те, що діючи за попередньою змовою з іншою особою та маючи спільний умисел, останні відрекомендувались працівниками СБУ й заволоділи майном ОСОБА_9 , телефоном марки «Iphone 6S+», вартістю 15600 гривень, грошовими коштами загальною сумою 4500 гривень, а також транспортним засобом «Пежо 607», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 26000 гривень, що мало місце за адресою: м.Одеса, вул.Зої Космодем`янської, 7.

З клопотання вбачається, що за викладеними фактами 12.07.2017 року до ЄРДР внесено відповідні відомості за №0001068 за ознаками відповідних кримінальних правопорушень та 28.08.2017 року прокурором погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 КК України, яке фактично вручено останньому 08.09.2017 року, а 28.09.2017 року вказаній особі повідомлено про підозру за ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 цього ж Кодексу та ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 08.09.2017 року зазначеному підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає, як зазначено у внесеному до суду клопотанні, саме 06.11.2017 року.

В обґрунтування поданого до суду клопотання слідчий ОСОБА_6 посилається на дані про особу ОСОБА_7 , тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється останній, ймовірність його можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, на можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, а також на те, що підозрюваний може перешкоджати в подальшому розслідуванню цього кримінального провадження іншим чином.
07.12.2017 року прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 до загальної канцелярії Суворовського районного суду м.Одеси подані копії матеріалів наглядового провадження відносно підозрюваного ОСОБА_7 , з яких вбачається, що ухвалою слідчого судді вказаного суду зазначеному підозрюваному продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.12.2017 року, а за доданою до розглядуваних матеріалів постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 , останнім продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001068 від 12.07.2017 року до п`яти місяців, тобто до 08.02.2018 року.

З`ясувавши думку прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_6 та просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, під час чого вказаним захисником були подані відповідні письмові заперечення на внесене клопотання та заявлено клопотання про визнання низки доданих до цього клопотання письмових доказів недопустимими, дослідивши означене клопотання й додані сторонами відповідні матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 1, 3 ст.184 вказаного Кодексу, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і повинно містити, наряду з іншим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті закону України про кримінальну відповідальність); виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у цьому клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування необхідності запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, а до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду цього клопотання; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Згідно зі ст.199 означеного Кодексу, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а зміст самого клопотання про продовження строку тримання під вартою, окрім визначених у ст.184 цього Кодексу відомостей, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як слідує з ст.178 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором та у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а за ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, чи особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
З огляду на ч.2 ст.294 зазначеного Кодексу, якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п.2 ч.1 ст.219 цього Кодексу, він може бути продовжений до трьох місяців керівником місцевої прокуратури; до шести місяців керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; до дванадцяти місяців Генеральним прокурором чи його заступниками.
За ч.5 ст.199 цього ж Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Проте, всупереч приписам ч.1 ст.184 КПК України, у розглядуваному клопотанні слідчим ОСОБА_6 не розкриті конкретні обставини та докази, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні певних кримінальних правопорушень, а лише наведений перелік джерел доказів, які за думкою сторони обвинувачення, обґрунтовують висунуту останньому підозру, а також у цьому клопотанні не доведені підстави наявності ризиків, перелічених у цьому клопотанні, та відсутні посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, натомість означене клопотання містить лише припущення його ініціатора.
Наряду з викладеним, розглядуване клопотання не містить правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, у зв`язку з розслідуванням яких подане до суду клопотання, а також у цьому клопотанні не обґрунтовано належним чином неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що не відповідає положенням ч.1 ст.184 КПК України.

До того ж, означене клопотання слідчого ОСОБА_6 в порушення приписів ч.3 ст.199 КПК України, не містить обставин, які свідчать про актуальність раніше заявлених або виникнення нових ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 у цьому випадку, та не наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Разом з цим, обмеження у розглядуваному клопотанні слідчого ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для продовження такого строку, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи уявляє собою порушення вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналогічні висновки містяться у правових позиціях Європейського суду з прав людини у рішеннях в справі «Белевитський проти Росії» від 01.03.2007 року, «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, «Клішин проти України» та «Кравченко проти України» від 23.12.2012 року.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 10.06.1996 року у справі "Бенхем проти Сполученого Королівства").
Підсумовуючи викладені обставини, слід дійти висновку про невідповідність розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , вищенаведеним вимогам кримінального процесуального закону та принципу верховенства права, закріпленому в ст.8 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону, підлягає обов`язковому застосуванню.

Слід також відмітити, що матеріалами клопотання слідчого ОСОБА_6 та прокурорами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судовому засіданні не доведено будь-якими доказами доводи сторони обвинувачення щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з урахуванням чого та за приписами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання не підлягає задоволенню у запропонованому обсязі.
Втім, вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 щодо визнання деяких протоколів слідчих дій недопустимими доказами у цьому судовому провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.89, ч.2 ст.86 КПК України, положення якої в рівному ступеню відноситься до повноважень слідчого судді, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість використання такого доказу при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ж зі ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відноситься принцип законності, який за ст.9 цього ж Кодексу, зобов`язує сторону обвинувачення, всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з досліджених слідчим суддею додатків до розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_6 , протоколи допиту свідків ОСОБА_11 від 09.08.2017 року, ОСОБА_12 від 08.09.2017 року, Коуадио Сери від 09.08.2017 року, ОСОБА_13 від 09.08.2017 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 09.08.2017 року, - отримані в рамках досудового розслідування інших проваджень за №17/2060 від 09.08.2017 року, №00 від 09.08.2017 року та №0009060 від 09.08.2017 року, відповідно, особами, процесуальні повноваження яких належним чином й процесуальними документами в межах розглядуваного клопотання не підтверджені, а будь-якого належного процесуального документу щодо об`єднання цих проваджень в одне, до клопотання або в судовому засіданні, до суду не надано.
Крім цього, прокурором ОСОБА_3 до розглядуваного клопотання долучені, поміж іншого, протоколи допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.07.2017 та від 15.08.2017 року, пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2017 року, протокол обшуку автомобіля «Мерседес Бенц Віто» від 12.09.2017 року та протоколи допиту свідків ОСОБА_11 від 09.08.2017 року, ОСОБА_15 від 31.08.2017 року, ОСОБА_12 від 08.09.2017 року, Коуадио Сери від 09.08.2017 року, ОСОБА_13 від 09.08.2017 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 09.08.2017 року, пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2017 року, - жодним чином й поза розумним сумнівом не підтверджують обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри та не доводять обґрунтованості існування ризиків або неможливість іншими більш м`якими запобіжними заходами запобігти ризикам невиконання вказаним підозрюваним процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги перелічені обставини, слід зауважити, що вказані письмові докази, надані стороною обвинувачення в межах розглядуваного клопотання й додатків до нього, отримані всупереч порядку, встановленому кримінальним процесуальним Кодексом України, а відтак клопотання захисника підлягає задоволенню та означені докази не можуть в теперішній час й за наведених вище підстав братися до уваги слідчим суддею.

Більш того, всупереч п.п.18.2.1, 18.2.4, додатку 57 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України №103 від 24.02.2016 року, внесене слідчим ОСОБА_6 й погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , клопотання про продовження строку тримання під вартою, не містить гербової печатки вказаної місцевої прокуратури.
Опріч наведене, як слідує з клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, поєднаних у тому числі із застосуванням насильства проти здоров`я і життя осіб та санкція яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років.
Одночасно звертає на себе увагу те, що в рамках продовженого за постановою від 05.12.2017 року заступником прокурора Одеської області ОСОБА_10 строку досудового розслідування, органу досудового розслідування залишилось розсекретити ухвали та результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, провести аналіз інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку, отримати висновок дактилоскопічної експертизи, допитати свідків у цьому кримінальному провадженні, повідомити про підозру вказану особу у кінцевій редакції, провести інші слідчі дії в яких може виникнути необхідність, вжити заходи до встановлення всіх інших учасників злочинних дій, повідомити останніх про підозру й обрати запобіжні заходи, а також відкрити сторонам матеріали кримінального провадження.
На підставі сукупності викладеного, оцінюючи доводи розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_6 та прокурорів ОСОБА_16 і ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку з їх загальною й недоведеною під час судового розгляду позицією, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного ОСОБА_17 та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, а також виходячи з приписів ч.4 ст.194 вказаного Кодексу й зважаючи на тяжкість ймовірної міри покарання, що загрожують підозрюваному, але з огляду на притягнення останнього до кримінальної відповідальності вперше та тривалість досудового розслідування й строку тримання під вартою, а також на наявність у нього родини, місця постійного проживання в м.Одесі та роботи, враховуючи його виключно позитивні характеристики за місцем мешкання, роботи та громадської діяльності, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного мешкання, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із залишенням означеного клопотання слідчого без задоволення.
Керуючись ст.ст.3, 26, 177-178, 183-184, 199, 294, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказів, наданих стороною обвинувачення в межах судового розгляду клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 04.12.2017 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.ч.2, 3 ст.289 КК України, - задовольнити.
Визнати письмові докази, надані стороною обвинувачення в обґрунтування внесеного клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 04.12.2017 року, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_11 від 09.08.2017 року, ОСОБА_12 від 08.09.2017 року, Коуадио Сери від 09.08.2017 року, ОСОБА_13 від 09.08.2017 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 09.08.2017 року, які отримані в рамках досудового розслідування інших проваджень за №17/2060 від 09.08.2017 року, №00 від 09.08.2017 року та №0009060 від 09.08.2017 року, відповідно, - недопустимими в межах розгляду означеного клопотання.
Клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.ч.2, 3 ст.289 КК України, - залишити без задоволення.
Обрати відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.187, ч.ч.2, 3 ст.289 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання, строком до 04.02.2018 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) невідкладно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) заборонити залишати житло, яке розташоване за вищеозначеною адресою;
3) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання;
4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
5) заборонити підозрюваному спілкуватися із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Копію ухвали направити для виконання до Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1