Провадження №1-кп/523/806/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017

Колегія суддів Суворовського районного суду м.Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
представників потерпілих захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
в присутності обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_14 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України, та ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.1 ст.161 КК України

В С Т А Н О В И Л А:
04.10.2017р. на адресу Суворовського районного суду м.Одеси надійшли обвинувальний акт й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України, та ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.1 ст.161 КК України.
Під час підготовчого судового засідання, з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_5 щодо можливості призначення до судового розгляду зазначеного обвинувального акту та клопотання прокурора про обрання запобіжних заходів відносно обвинувачених, заслухавши з цих же питань й підтримавших думку прокурора, представників потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 - ОСОБА_9 та відповідно ОСОБА_10 , вислухавши думку захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачених ОСОБА_13 й ОСОБА_14 , які заперечували проти призначення до судового розгляду обвинувального акту та просили повернути останній для усунення недоліків, та крім того просили змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_14 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, та крім того дослідивши та з`ясувавши думки учасників судового засідання з приводу наданих на адресу суду захисником ОСОБА_6 низки скарг, дослідивши надані на розгляд суду відповідні процесуальні документи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 кримінально-процесуального Законодавства.
Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, воно є неконкретним та незрозумілим, що є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження по суті.
Далі, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.
До найменування кримінального провадження відноситься зокрема перелік кримінальних правопорушень у вчинені яких обвинувачуються особи щодо яких висунуте обвинувачення.
Так, обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_14 і ОСОБА_13 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України. Однак, із змісту обвинувального акту вбачається, що ні ОСОБА_17 , ні ОСОБА_18 не інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.2 ст.146, ст.436 КК України.
Таким чином, найменування кримінального провадження не відповідає змісту обвинувального акту, що є порушенням вимог п.1 ч.2 ст.291 Кримінально-процесуального Законодавства.
Крім того, в порушення вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті вказано на наявність шкоди, завданої злочином в розмірі 9500грн, але не зазначені фактичні обставини, що стосуються виду шкоди (моральна, майнова, фізична), причинний зв`язок між вчиненим і шкодою, що настала, роль та ступінь кожного з обвинувачених.
Суд погоджується з думкою захисників про те, що прокурором не виконані в повному обсязі вимоги ст. 291 КПК України, тому складання прокурором відповідного обвинувального акту не засновано на вимогах закону, що грубо порушує право обвинувачених на захист, сам обвинувальний акт не є належним та допустимим процесуальним документом, складеним відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Вказані порушення вимог чинного кримінально-процесуального Законодавства перешкоджають прийняттю судом обвинувального акту до свого провадження, а також повному, всебічному і об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення та можливості обвинувачених підготуватись до захисту від такого обвинувачення.
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про наявність обставин, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
Крім того, судом встановлені інші обставини, які унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту щодо зазначених осіб.
Як вбачається з обвинувального акту по даному кримінальному провадженню, виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення містять посилання на докази, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, зокрема на висновок судової семантико-текстуальної експертизи писемного мовлення, що суперечить вимогам ч.4 ст.291 КПК України.
Наведені порушення свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, ст.9 ч.6, ст.ст. 21, 22, ч.4 ст.291 КПК України, визнається істотним порушенням вимог КПК України, яке фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а з урахуванням положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Крім того, оцінюючи наведені доводи захисника ОСОБА_6 , які викладені в його скаргах та на які він посилався в обґрунтування свого клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів вважає, що зазначені скарги захисника ОСОБА_6 повинні бути залишені без задоволення, оскільки вони не передбачені ч.3 ст.303 КПК України як такі які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді. Наряду з цим, зазначені доводи захисника ОСОБА_6 підлягають належній перевірці й за наявності відповідних підстав усуненню разом з іншими виявленими судом недоліками обвинувального акту під час виконання органами досудового розслідування цієї ухвали.
Крім того, колегія суддів при вирішені питання про повернення обвинувального акту прокурору, дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_13 - у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки погоджується з ризиками, які наведені прокурором в клопотаннях про обрання запобіжних заходів відносно вказаних осіб, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування або суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню, скоювати тиск на свідків та потерпілих, та відповідно про відмову в задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжних заходів відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
Керуючись ст.ст.303, 309, 314, 376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту для усунення недоліків задовольнити частково.
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.161 ч.1, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ст.14 , ст.146 ч.2, ст.436 КК України, повернути прокурору Одеської обласної прокуратури для усунення недоліків протягом розумного строку.
В клопотаннях захисника ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, -про визнання дій слідчих при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій незаконними та відповідно докази недопустимими; -про визнання дій прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , а саме обмеженні сторони захисту у строках,та місці відкриття матеріалів сторони захисту, та ненадання письмового підтвердження про відкриття стороною захисту матеріалів та надання до них доступу прокурору незаконними; -про визнання незаконними та скасування рішення прокурора про відмову у задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 від 04.04.2017р. щодо проведення процесуальних дій; -про визнання незаконними та скасування рішення прокурора від 30.08.2017р. про відмову у задоволенні клопотання захисника щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_14 ; -про скасування постанови про відмову у задоволення клопотання від 14.09.2017р. щодо проведення слідчих дій; -про визнання бездіяльності слідчого в ОВС ОСОБА_19 , яке виявилося у не проведенні слідчих дій-допиту у якості свідка в присутності ОСОБА_14 професора Кондратенка; -про скасування постанови про відмову у задоволення клопотання від 03.05.2017р. щодо проведення слідчих дій; -про визнання дій слідчого в ОВС ОСОБА_20 , яке виявилося у проведенні 27.02.2017р. допиту у якості потерпілого ОСОБА_21 незаконними, та відповідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_21 недопустимим доказом; -про визнання незаконним та скасування рішення слідчого ОСОБА_22 від 08.08.2017р. про визнання потерпілим ОСОБА_15 ; -про визнання незаконним та скасування рішення слідчого ОСОБА_20 від 27.02.2017р. про визнання потерпілим ОСОБА_16 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_8 про зобов`язання прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про надання можливості ознайомлення з оригіналами документів кримінального провадження, а саме матеріалами фотозйомки, звуко- та відеозапису, які є додатками до протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії, та які зазначені в розділі 1 Реєстру матеріалів досудового розслідування під №№ 64, 65, 68-80-задовольнити.
Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_14 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.161 ч.1, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ст.14 , ст.146 ч.2, ст.436 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати запобіжний захід ОСОБА_14 у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області строком на 60 днів - до 16.12.2017 року.
Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_13 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.161 ч.1, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ст.14 , ст.146 ч.2, ст.436 КК України, запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
Покласти на ОСОБА_13 такі обов`язки: цілободово не відлучатися з місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими особами у кримінальному провадженні, прибувати в суд за викликом суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт ОСОБА_14 відмовити, в клопотанні обвинуваченому ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2
ОСОБА_3