Справа № 554/8646/17
Дата документу 06.12.2017
В И Р О К
Іменем України
6 грудня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , 27 вересня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини, що дислокувалась в АДРЕСА_2 в умовах особливого періоду та в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби і лише 2 вересня 2017 року добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону та повідомив про вчинення злочину.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, являючись військовослужбовцем, в умовах особливого періоду вчинив самовільне залишення військової частини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Зокрема, суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, добровільно з`явився до правоохоронних органів та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений безпосередньо брав участь в антитерористичній операції і являється учасником бойових дій.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» (далі - Закону) підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).

Злочин, за яким обвинуваченого засуджено до позбавлення волі, відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а обвинувачений являється учасником бойових дій.

Отже, судом встановлені наявні підстави для задоволення заявленого обвинуваченим та підтриманого прокурором клопотання про застосування щодо обвинуваченого Закону, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність звільнення останнього від покарання та застосування щодо нього амністії.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі за цим вироком на підставі пункту статті 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1