Справа № 540/664/15-к
Провадження № 1-о/540/5/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, засудженої вироком Машівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 р. за ч. 2 ст. 389, 71,72 КК України до 02 місяців 05 днів арешту, про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, ?

в с т а н о в и в :

у жовтні 2017 року до суду надійшла указана заява, в якій ОСОБА_5 просить скасувати вирок Машівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 р. і закрити кримінальне провадження, за нововиявленими обставинами, як такий, що є незаконним, посилаючись на те, що зважаючи на затримування оригіналів документів органами СМЕК, вона звернулася до органів МСЕК і 23.06.2016 року висновком спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії її було визнано інвалідом 3 групи з дитинства, якому протипоказано роботу, пов`язану зі статико-динамічними навантаженнями на хребет, а тому на момент засудження вона вже була інвалідом з дитинства.

Також ОСОБА_5 зазначає, що хоча громадські роботи їй і могли бути призначені, як інваліду 3 групи, однак виконувати призначення чи не виконувати компетенція виключно медиків, якщо таке протипоказання установлено медико-соціальною експертною комісією, прокурор примусити це робити не може.

Крім того, засуджена посилається на безпідставне неприйняття судом факту догляду нею за хворою матір`ю, яка потребувала саме її присутності, оскільки внаслідок її арешту, догляд сестри ОСОБА_6 за матір`ю призвів до швидкого погіршення здоров`я мами.

Засуджена уважає, що підставою для її притягнення до відповідальності за ч.2 ст.389 КК України є надуманий і непідтверджений факт фізичної дієздатності ОСОБА_5 і свідомому нехтуванні численних попереджень інспекторів КВІ, однак дана інформація не знайшла документального підтвердження суду не було надано документів на підтвердження указаних фактів.

У судовому засіданні засуджена заяву підтримала та просила переглянути вирок Машівського районного суду від 29.10.2015 року, пояснивши суду, що внаслідок хвороби, яка триває з дитинства, не змогла відпрацювати громадські роботи. До кримінально-виконавчої інспекції з`являлася, громадські роботи не відпрацювала, оскільки їй інспектором було повідомлено, що потрібно виконувати фізичну роботу, а вона з дитинства страждає на захворювання хребта та не може фізично працювати, ще зі школи була звільнена від фізичного навантаження, на підтвердження чого надавала інспектору оригінали медичної документації, для огляду, але чомусь копії остання не долучила. Вважає що можливість відпрацювання громадських робіт є компетенцією медиків. На час винесення вироку інвалідність ще не була оформлена, але перелічені нею захворювання були в наявності, оскільки набуті нею ще в дитинстві, а можливо і вроджені, 23.06.2016 МСЕК надав висновок про умови та характер праці ОСОБА_5 протипоказана робота, що пов`язана зі статико-динамічним навантаженням на хребет, було встановлено інвалідність 3 групи.
Також пояснила, що покарання за указаним вироком у виді арешту відбула, наслідком арешту стала хвороба і смерть матері, оскільки тільки вона доглядала маму. Звернулася до суду із заявою про перегляд вироку за ново виявленими, бо судимості їй не потрібні, вона є кандидатом наук, незаконно засуджена за ухилення від відпрацювання громадських робіт, виконання яких було неможливо за станом здоров`я, а тому вирок Машівського районного суду від 29.10.2015 року підлягає скасуванню, а кримінальне провадження слід закрити.
Прокурор заперечувала проти задоволення заяви з підстав відсутності нововиявленої обставини, а саме що засуджена являється інвалідом 3 групи, на час винесення вироку, 29.10.2015, оскільки інвалідність ОСОБА_5 встановлено тільки в 2016 році.
Заслухавши засуджену, думку прокурора, дослідивши документи кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Як убачається з матеріалів кримінальної справи № 540/664/15-к, згідно з вироком Машівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 року (а.с.192-194 т.1) ОСОБА_5 була засуджена за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 і за сукупності вироків, з урахуванням ст.72 КК України, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 02 місяців 05 днів арешту.

Строк відбування покарання вказано рахувати з часу затримання після звернення вироку до виконання.

Вироком Машівського районного суду Полтавської області від 29.10.2015 року установлено, що 14.08.2014 року ОСОБА_5 Карлівським районним судом Полтавської області засуджено за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт. Однак вона, після винесення вказаного судового рішення, будучи працездатною, маючи змогу працювати та відбувати призначене покарання, умисно, ігноруючи вирок Карлівського районного суду ухиляється від відбування покарання, що виразилося у тому, що ОСОБА_5 не приступила до його відбуття. З цих підстав інспектором Карлівського районного підрозділу Чутівського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області її попереджено про необхідність виконання свого обов`язку та у разі його невиконання про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Незважаючи на зазначене ОСОБА_5 , нехтуючи попередженням інспектора Карлівського районного підрозділу Чутівського МРВ КВІ ігноруючи вирок Карлівського районного суду продовжує умисно ухилятися від призначеного їй покарання, не відпрацювавши 160 годин громадських робіт.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 05.05.2016 року вирок Машівського районного суду від 29.10.2015 року залишено без змін (а.с.252, 253 т.1) та у вказану дату видано розпорядження про набранням вироку законної сили (а.с.7 т.2).

Згідно довідки про звільнення від 02.12.2016 року серії ПОЛ № 17952 ОСОБА_5 відбула покарання за вироком Машівського районного суду від 29.10.2015 року (а.с.81 т.2).

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У своїй заяві засуджена відносить до таких обставин встановлення їй інвалідності 3 групи, що не було відомо ані суду, ані представнику Карлівського РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області та прокурору під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та уважає що довідка МСЕК підтверджує неможливість виконання нею фізичної роботи на час винесення вироку Машівським районним судом 29.10.2015 року відносно неї за указаною статтею.

Так, дійсно, як убачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ №0555179 (а.с.55 т.2), 23.06.2016 року ОСОБА_5 було визнано інвалідом 3 групи з дитинства. Складено висновок про протипоказання до роботи, пов`язаної зі статико динамічним навантаженням на хребет.

Разом з тим, як свідчать матеріали кримінальної справи № 540/664/15-к, зокрема вирок Апеляційного суду від 05.05.2016 та надані під час розгляду справи засудженою медичні документи на її ім`я, ОСОБА_5 , будучи обізнаною про наявні у неї захворювання опорно рухової системи, упродовж усього строку провадження у справі, у відповідні органи СМЕК з приводу встановлення інвалідності не зверталася.

Крім того, як убачається з вироку Машівського районного суду від 29.10.2015 року, засуджена надала суду копії документів з медичної картки, які на її думку свідчать про неможливість виконання нею громадських робіт та містять відомості про наявність у неї хвороби хребта. Та у вказаних документах відсутні відомості про те, що їй протипоказані фізичні навантаження та вона не може виконувати громадські роботи.

При цьому судом неодноразово роз`яснювалася їй можливість надання належного висновку спеціаліста щодо її непрацездатності чи обмеженої працездатності, але ОСОБА_5 вважала, що цього робити не потрібно та ці відомості є таємницею.

Таким чином, суд не має можливості «поза розумним сумнівом» зробити висновок про наявність в даному випадку ознак обставин, які не були відомі суду чи прокурору на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, на які посилається засуджена у своїй заяві, в разі скасування вироку Машівського районного суду від 29.10.2015 року буде порушено принцип юридичної визначеності, яка, в свою чергу, передбачає принцип остаточності судового рішення, згідно з яким жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обовязкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі, про що фактично і просить ОСОБА_5 , а тому в задоволенні заяви засудженої слід відмовити.

Суд уважає за необхідне зазначити, що комісійна судово-медична експертиза, якою було констатовано наявність у ОСОБА_5 певних обмежень у виконанні фізичної праці, була предметом розгляду в апеляційній інстанції, доводи засудженої щодо винесення їй передчасно підозри за ч.2 ст.389 КК України в лютому 2015 року, оскільки перше попередження КВІ щодо невиконання громадських робіт датоване тільки 03.03.2015 р., також розглядалися судом при слуханні справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459, 467, 370, 372 КПК України, суд -

у х в а л и в :
у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1