КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1936/17
Провадження № 1-кп/534/29/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
здійснивши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Горішні Плавні підготовче судове засіданні у кримінальному провадженні №0001140 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на ПрАТ «Полтавський ГЗК», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
07 жовтня 2017 року о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 прибув до квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 .

Знаходячись у приміщенні кухні зазначеної квартири, 08 жовтня 2017 року близько 01 год. 00 хв. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка.

В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_7 лівою рукою, стиснутою в кулак, наніс потерпілій удар по щічній ділянці правої сторони обличчя та у праву бров. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 один удар правою рукою по підборіддю з лівої сторони.

В результаті умисних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми справа та саден на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 була укладена угода про примирення, згідно з якою ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Потерпіла сторона претензій майнового характеру до підозрюваного ОСОБА_7 не має.

Сторонами у справі узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

Прокурор в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував, посилаючись на відповідність даної вимогам кримінального процесуального Закону.

Розглядаючи питання про затвердження угод, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Згідно з ч.3, ч.5 ст.469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки затвердження угоди, право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що встановлений судом злочин вчинив так та при тих обставинах як це зазначено в обвинувальному акті. ОСОБА_7 вибачився перед потерпілою, погодився на затвердження угоди про примирення та призначення узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 проти затвердження угоди про примирення не заперечувала, пояснила, що наслідки затвердження угоди їй зрозумілі та показала, що майнових претензій до обвинуваченого не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_7 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1