АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інтерпромфлот», на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року,

за участі: прокурора адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0004101 на майно ТОВ «Інтерпромфлот» - риболовецьке судно «Море Содружества», регістровий номер SRU702071, ІМО 8724315.

Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інтерпромфлот» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на Конституцію України, Цивільний кодекс України, Кодекс торгівельного мореплавства, Міжнародну конвенцію з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, укладеної у м. Брюселлі 10 травня 1952 року, просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Щодо строків апеляційного оскарження адвокат зазначає, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно ТОВ «Інтерпромфлот» проводився без участі представників підприємства, що унеможливило надати доводи та заперечення. 22 січня 2018 року на підставі адвокатського запиту, Державне агентство рибного господарства України повідомило, що на риболовецьке судно «Море Содружества» накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді від 20 листопада 2017 року.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України.
Зазначає, що під час досудового розслідування повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 2 ст. 364 КК України будь-кому з посадових осіб ТОВ «Інтерпромфлот» не оголошувалась.
Стверджує, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу, того що майно ТОВ «Інтерпромфлот», використовувалось у будь-якій злочинній діяльності. Крім того, відсутні будь-які докази того, що майно підприємства відповідає ознакам ст. 98 КПК України та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Посилається адвокат і на ч. 1 ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства, якою передбачено, що судно може бути арештовано чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії.
На переконання автора апеляційної скарги, арешт майна ТОВ «Інтерпромфлот» не відповідає вимогам щодо основних засад кримінального провадження та спрямований лише на блокування законної діяльності підприємства та тиск на реальний сектор економіки України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення ТОВ «Інтерпромфлот». Матеріали провадження не спростовують і доводи апеляційної скарги, що про існування оскаржуваної ухвали підприємство дізналося лише 22 січня 2018 року на підставі адвокатського запиту до Державного агентство рибного господарства України, а тому колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 28 грудня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004101, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Державного агентства рибного господарства України, з використанням керівників регіональних управлінь, зловживаючи своїм службовим становищем сприяють у виділенні квот на промисловий вилов біоресурсів підконтрольним їм суб`єктам господарювання, здійснюють діяльність з усуненням конкретних суб`єктів господарювання у сфері вилову водних біоресурсів, а також сприяють у наданні останнім спеціального режиму (дозволу) на проведення наукового вилову біоресурсів, тобто до понаднормового вилову.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 організували на території так званої Донецької народної республіки (надалі ДНР) та на підконтрольній території України господарської діяльності, пов`язаної зі сплатою податків, доходів, зборів та інших платежів до бюджетів установ та організацій окупованої влади ДНР, що має на меті зміну меж території України. Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є керівниками зареєстрованих на території окупованої АРН Крим ТОВ «Інтеррибфлот-Крим», ТОВ «Інтеррибфлот», РКК «Аквамарин», ОСОБА_9 , а також посадовими особами, в тому числі, ТОВ «Інтеррибфлот» організували проведення на території анексованої АР Крим та підконтрольній території України господарської діяльності, пов`язаної зі сплатою податків, доходів, зборів та інших платежів до бюджетів установ та організацій окупованої влади Російської Федерації, що має на меті зміну меж території України.

20 лютого 2017 року старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , за погодженням прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «Інтерпромфлот» - риболовецьке судно «Море Содружества», регістровий номер SRU702071, ІМО 8724315.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року зазначене клопотання задоволено.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів, перевіривши дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і взявши до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону, прийшла до переконання, що постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя місцевого суду вищезазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0004101, про накладення арешту на майно ТОВ «Інтерпромфлот»- риболовецьке судно «Море Содружества», регістровий номер SRU702071, ІМО 8724315 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Такі висновки слідчого судді цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 від 02 жовтня 2017 року про визнання згаданого риболовецького судна речовим доказом, яка була надана в судовому засіданні апеляційної інстанції. Метою ж арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст.170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Інтерпромфлот»,з потребами кримінального провадження, та застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який на думку колегії суддів не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства, або інших наслідків, які суттєво негативно позначаться на інтересах інших осіб.
Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК

Посилання автора апеляційної скарги на те, що під час досудового розслідування повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 2 ст. 364 КК України будь-кому з посадових осіб ТОВ «Інтерпромфлот» не оголошувалась, є безпідставними, оскільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що у цьому випадку і мало місце.
Що стосується доводів автора апеляційної скарги з приводу того, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу, того що майно ТОВ «Інтерпромфлот», використовувалось у будь-якій злочинній діяльності та що майно підприємства відповідає ознакам ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки прокурором та органом досудового розслідування доведено необхідність арешту вищевказаного майна, що підтверджується матеріалами провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інтерпромфлот», навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інтерпромфлот» строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0004101 на майно ТОВ «Інтерпромфлот» - риболовецьке судно «Море Содружества», регістровий номер SRU702071, ІМО 8724315, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Інтерпромфлот», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1003/2018 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_15 Доповідач: ОСОБА_1