В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року Рівненський міський суд
Рівненської області

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
його законного представника ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6

14 липня 2016 року близько 19 год. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду №1 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, з умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком в голову, після чого шляхом ривка з шиї відкрито заволодів належним ОСОБА_7 ланцюжком із золота вагою 6,72 грама, 585 проби, довжиною 53 см., вартістю 4128 грн. 63 коп., на якому знаходився хрестик із золота вагою 1,55 грама, 585 проби, вартістю 952 грн. 29 коп., внаслідок чого завдали потерпілому майнової шкоди в розмірі 5080 грн. 92 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, надавши суду показання про те, що ввечері 14 липня 2016 року він, перебуваючи біля входу в під`їзд №1 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з малознайомим Вадимом, з корисливих мотивів, шляхом ривка з шиї потерпілого відкрито заволоділи належними ОСОБА_7 виробами із золота, найменування та вартість яких зазначені в обвинувальному акті, при цьому він наніс потерпілому один удар кулаком в голову, після чого з місця події втік. Через деякий час того ж дня його затримали працівники патрульної поліції, виявивши при ньому викрадений золотий ланцюжок. На даний час цей виріб потерпілому повернув, а вартість втраченого під час втечі золотого хрестика потерпілому відшкодував, переказавши ОСОБА_7 під час судового провадження грошові кошти в сумі 1000 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду показання, з яких вбачається, що ввечері 14 липня 2016 року після відпочинку з друзями він повертався додому за адресою: АДРЕСА_3 . Заходячи в під`їзд, раптом побачив як малознайомий хлопець - мешканець сусіднього будинку АДРЕСА_4 , будучи із загіпсованою правою рукою, лівою рукою наніс йому один удар в голову, в той час як інший нападник, зі слів потерпілого це була особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком, після чого нападники втекли з місця події. Він спробував їх наздогнати, однак через деякий час до під`їзду його будинку прибули працівники патрульної поліції, які супроводили його до місця затримання ОСОБА_4 , при якому був виявлений та вилучений поліцейськими викрадений золотий ланцюжок.
На даний час, у зв`язку з добровільним відшкодуванням йому ОСОБА_4 завданої майнової шкоди шляхом поштового переказу грошових коштів в сумі 1000 грн. (а.с.38, 39), претензій до неповнолітнього обвинуваченого немає, про що подав суду письмову заяву від 18.05.2017 р. (а.с.85), де також просив продовжувати судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності.
З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, як це вбачається з норми статті 12 і санкції частини другої статті 186 КК України, особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який за місцем навчання характеризується посередньо як особа, яка піддається позитивному впливу дорослих, проте неповнолітньому не вистачало батьківської уваги та турботи (а.с.104), при цьому з наявного у матеріалах кримінального провадження Акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.08.2016 р. (а.с.105) вбачається, що обвинувачений піддається позитивному впливу старших членів сім`ї, з якими проживає, - бабусі, 1947 року народження, старшого брата, 1996 року народження, зі слів сусідів сім`я неповнолітнього та він сам характеризуються за місцем проживання добре, ОСОБА_4 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.102), а також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.
Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме - приєднаний до кримінального провадження постановою слідчого органу поліції від 26 липня 2016 року про приєднання до кримінального провадження речових доказів золотий ланцюжок вагою 6,72 грама, 585 проби, довжиною 53 см. (розірваний), що був повернутий під розпис на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 до ухвалення судового рішення (а.п.65, 66), слід залишити у власності потерпілого, копії бирок до золотих виробів слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: золотий ланцюжок вагою 6,72 грама, 585 проби, довжиною 53 см. (розірваний) - залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 , копії бирок до золотих виробів - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: