Ухвала

05 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 715/19/17
провадження № 51-2711 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, однак наведених положень процесуального закону захисником не дотримано з огляду на таке.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями ч. 1 ст. 438 цього Кодексу передбачені підстави для скасування або зміни судових рішень, якими є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Проте у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 284, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Захисник, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Також посилаючись у касаційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було допитано 10 свідків, захисник не конкретизує при цьому яких саме, та чи заявляла сторона захисту клопотання про такий допит.
Крім того захисник, в порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК України, не додав до касаційної скарги її копій у необхідній кількості для надіслання всім учасникам судового провадження, оскільки, як вбачається з копій судових рішень, учасників у справі 8, а додано тільки 2 копії касаційної скарги.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК України.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3