Справа № 645/255/18
Провадження № 1-кс/645/62/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2018 року слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Немишлянского ВП ГУ НП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :
До суду звернувся ОСОБА_4 зі скаргою, якою просив зобов`язати відповідальну особу Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою його заявою від 03 січня 2018 року за попередньою кваліфікацією по ст. 364 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю підтримав вимоги за скаргою та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Слідчий суддя, вислухавши, заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Пріоритетним завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 3 КПК України).

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У судовому засіданні встановлено, що 03 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яка була прийнята інспектором роти № 8 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 .

У відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела (п. 1.2) повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказану процесуальну гарантію слід розглядати у єдності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України, якими передбачена правова можливість заявника, потерпілого, його представника чи законного представника протягом 10-ти днів з моменту бездіяльності оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, слід зазначити, що в даних нормах закону реалізовані концептуальні положення щодо посилення ролі слідчого контролю у формі розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, підкріпивши тим самим реальність процесуальних гарантій заявника (потерпілого) на отримання від держави захисту проти вчинених кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

На підставі викладеного, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, прокуратура не надала суду доказів внесення відомостей за заявою до ЄРДР, яка містить дані про вчинення кримінального правопорушення, вважаю, що особа, яка прийняла зазначену вище заяву про кримінальне правопорушення не виконала вимоги частини 1 статті 214 КПК України, тому скарга підлягає задоволенню.

Станом на теперішній час відомості за поданою заявою в супереч вимогам ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесені.

На підставі викладеного, скарга щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 03 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -