Справа № 301/2016/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" вересня 2017 р. м. Іршава
В С Т А Н О В И В :
Вказані відомості 26.09.2017 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 , зберігав бойові набої калібру 5,45 мм, без відповідного на те дозволу.
Відповідно статті 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або
майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
При обшуку на підставі ст. 236 КПК України, слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до постанови КМУ від 12 жовтня 1992 року N 57 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо).
Враховуючи, те, що у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України для збереження речових доказів, а також у подальшому для проведення експертних досліджень та проведення слідчих дій, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Вивчивши клопотання та матеріали, подані до нього, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходжу до висновку, що його слід задовольнити.
Згідно з частинами першою - третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та Інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В разі не накладення арешту на вказане майно, може призвести до відчуження, зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню
На підставі викладеного, керуючись ст. , 170-171КПК України,-
Клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучені 26.09.2017 року, під проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , сімнадцять набоїв до вогнепальної зброї калібру
Строк дії даної ухвали становить один місяць.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подана під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя : ОСОБА_1