Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/3045/18
У Х В А Л А
24 квітня 2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Білоцерківської ВК № 35 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, раніше судимого: 1) 22.12.1989 року Золотоніським районним судом Черкаської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 12.07.1990 року умовно з обов`язковим залученням до праці на 1 рік 3 місяці, ст. 52-2 КК України; 2) 24.01.1991 року Ленінградським районним судом м. Києва за ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 42, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.04.1993 року по відбуттю строку покарання; 3) 14.09.1993 року Золотоніським районним судом Черкаської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 21.08.1997 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року; 4) 09.04.1998 року Московським районним судом м. Києва за ст.ст. 17 ч. 2, 81 ч. 3, 89 ч. 1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 30.12.2002 року по відбуттю покарання; 5) 13.05.2004 року Печерським районним судом м. Києва за ст.ст. 263 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 6) 10.09.2004 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.03.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 24 дні, ст. 81 КК України; 7) 21.01.2009 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.12.2013 року по відбуттю покарання, проживаючого АДРЕСА_1 , у теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35, початок строку 8 грудня 2015 р., кінець 14 червня 2019 р. про умовно-дострокове звільнення

У С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_5 , мотивоване тим, що згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване після фактичного відбуття не менше 2/3 строку покарання. Відбута частина покарання на 21.03.2018 р. становить 2 роки 9 місяці. Відбуваючи покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе позитивно. До роботи відношення добре, має 4 заохочення. Мав 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку. Приймає участь в самодіяльних організаціях засуджених. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника колонії, які просять задовольнити клопотання, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 74,81 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання…, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. До осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що начальником Білоцерківської ВК № 35 при зверненні із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_5 не повною мірою враховано особу засудженого.

Згідно із ст. 50 ч.1, ст. 63 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Суд зазначає, що призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбуває особа у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті також запобігання вчиненню нових злочинів як цим засудженим, так і іншими особами.

Із клопотання, приєднаних до нього документів витікає, що ОСОБА_5 неодноразово раніше судимий, а саме:

1) 22.12.1989 року Золотоніським районним судом Черкаської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 12.07.1990 року умовно з обов`язковим залученням до праці на 1 рік 3 місяці, ст. 52-2 КК України; 2) 24.01.1991 року Ленінградським районним судом м. Києва за ст. 140 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 42, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.04.1993 року по відбуттю строку покарання; 3) 14.09.1993 року Золотоніським районним судом Черкаської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 21.08.1997 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року; 4) 09.04.1998 року Московським районним судом м. Києва за ст.ст. 17 ч. 2, 81 ч. 3, 89 ч. 1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 30.12.2002 року по відбуттю покарання; 5) 13.05.2004 року Печерським районним судом м. Києва за ст.ст. 263 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 6) 10.09.2004 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.03.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 24 дні, ст. 81 КК України; 7) 21.01.2009 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.12.2013 року по відбуттю покарання; 8) у теперішній час відбуває покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 4.02.2016 р. за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки злочини вчинені 6,9 листопада, 4,12 грудня 2016 р.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 має цивільний позов, у розмірі завданих збитків ТОВ «Соляріс», який не погашений, збитки вказаному ТОВ не відшкодовані.

Вищевказане дає підстави суду визнати, що кожного разу під час відбування покарання ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі покарання у виді позбавлення волі, відносно нього не повною мірою була досягнута мета покарання, передбачена ст. 50 КК України: запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Оскільки кожного разу, після засудження, звільнення за амністією, умовно, з іспитовим строком, умовно-достроково, засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та знову вчинив нові тяжкі злочини.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Білоцерківської ВК № 35 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки саме на таке Пленумом Верховного Суду України звернуто увагу судів у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р.

Суд вважає неприпустимим звільнення умовно-достроково з місць позбавлення засудженого який, не довів своє виправлення, адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування поняття покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання начальника Білоцерківської ВК № 35 щодо засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області