Провадження №1-кп/761/1293/2017
В И Р О К
іменем України
07 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0013832 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого продавцем, судимого 26.03.2013 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.1 ст.191 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 04.09.2014 іспитовий термін скасований та відповідно до ухвали Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2015 невідбуту частину покарання змінено на 240 годин громадських робіт, 10.02.2016 знятий з обліку КВІ Печерського району м. Києва у зв`язку з відбуттям громадських робіт, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, на

шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та

повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 16.11.2016 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився у торгівель кіоску №6, що в наземному переході за адресою: вул. Старовокзальна, 26 у м. Києві, де проходив стажування, у якості продавця мобільних телефонів, та вирішив таємно викрасти чуже майно - мобільний телефон марки «Samsung », який належить ОСОБА_6 і в той момент знаходився на вітрині з продажу мобільних телефонів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, наиравлений на повторне таємне втикрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_5 , скориставшись, що у торгівельному кіоску нікого не має, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони несуть таємний характер, з метою особистого збагачення, взяв з вітрини мобільний телефон марки «Samsung І9152» вартістю 833 (вісімсот тридцять три) гривні 33 копійки, який належить ОСОБА_6 та поклав його до своєї кишені, з метою викрадення.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим покинув місце вчинення злочину, завдавши ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 833, 33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У даному кримінальному проваджені укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні за викладених у даному вироку обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами узгоджена міра покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодована у повному обсязі.

Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК, віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Інші потерпілі чи обвинувачені, крім тих, між якими укладена угода, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Зміст угоди про примирення відповідає положенням ст.471 КПК, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого відповідно до Кримінального кодексу України, суттєві для кримінального провадження обставини, у тому числі відсутність завданої шкоди.

Сторонами узгоджене покарання, а також зазначені передбачені ст.ст.473, 476 КПК наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення посилаючись на те, що угода не суперечить інтересам суспільства, а потерпілий не має претензій до обвинуваченого, примирився з ним.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 29.05.2017 у кримінальному провадженні № 0013832 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: