Справа № 215/4669/16-к

УХВАЛА
27 березня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо незаконного придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів.
27.03.2018 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на домашній арешт, згідно якого він посилається на недопустимість врахування судом тяжкості злочину, відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до злочинів, недопустимість зібраних письмових доказів по кримінальному провадженню, тривалий термін перебування ОСОБА_6 під вартою, на її молодий вік, позитивні характеристики і наявність на утриманні хворої бабусі, відсутність будь яких ризиків впливу на свідків і переховування від суду, в тому числі з урахуванням практики ЄСПЛ щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти даного клопотання і заявив клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, з урахуванням необхідності завершення судового розгляду справи, враховуючи особу обвинуваченої, тяжкість і суспільну небезпеку злочинів, з метою недопущення продовження злочинної діяльності, ухилення ОСОБА_6 від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора та також подала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, в т.ч. через непричетність до злочинів.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_3 та вказав про навмисне затягування захисником судового розгляду справи.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав своє клопотання і клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 .
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченій запобіжного заходу не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним оббігом наркотичних засобів, за які передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, раніше притягалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, судимість за якими погашена, офіційних джерел доходу не має, що в своїй сукупності на думку суду свідчить про продовження існування і актуальність ризиків вчинення нею нових корисливих злочинів з метою відшукання коштів для існування, ухилення від суду і перешкоджання кримінальному провадженню.
На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.
Враховуючи викладене, необхідність завершення судового розгляду справи, допиту свідка ОСОБА_7 , яка заперечувала проти її допиту в режимі відео конференції, допиту самої обвинуваченої та дослідження письмових доказів, та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою ще на 60 днів згідно ст.331 ч.3 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, суд -
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 26 травня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 і клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ