Справа № 1-328/2010
Номер провадження1-328/2010
ВИРОК

іменем України

"12" жовтня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого Закутського В.І.

при секретарі Сиверин JI.A.

з участю прокурора Арделя А.М.

представника потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Казахстан, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює приватним підприємцем, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ

6 червня 2010 року біля 7 години ранку в м. Вознесенську ОСОБА_3, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, д/н BE 34-74 BE, рухаючись по вулиці Кірова з боку вулиці Леніна в напрямку вулиці Жовтневої революції, біля перехрестя з вулицею Синякова, проявив неуважність до створених дорожніх обставин, не впевнившись, що це буде небезпечним для інших учасників руху, виїхав на пішохідний перехід, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу з правого боку наліво. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лицевого та мозкового відділу черепу з забоєм головного мозку, раною, кровопідтіками, саднами в області голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також закритого перелому обох кісток лівої гомілки з множеними забоями, кровопідтіками кінцівок, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров»я.

Дана дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок грубого порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 18.1 та 12.3 ПДР України, що стало причинним зв»язком з наслідками, які настали.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав частково, суду пояснив, що не заперечує своєї вини у наїзді на пішохода, але і пішохід винна у тому, що перетинала проїжджу частину не по пішохідному переходу, а метрів 6 від пішохідного переходу в сторону вулиці Жовтневої революції. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди він відшкодував в сумі 3500 грн., а в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. він визнає частково, вважаючи, що вказана сума занадто велика і покладається на розсуд суду.

Потерпіла в судове засідання не змогла з»явитися у зв»язку з продовженням лікування після вказаного ДТП, її представник до довіреності, завіреної нотаріусом, в судовому засіданні попросив суд залишити цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди , без розгляду, оскільки, незважаючи на часткове відшкодування підсудним матеріальної шкоди, будуть додаткові позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, з якими потерпіла звернеться в суд в порядку цивільного судочинства, але підтримує позовні вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., пояснивши суду, що потерпіла до ДТП була здоровою людиною, яка сама себе забезпечувала, самостійно вела домашнє господарство, доглядала за дачним будинком та земельною ділянкою, де вирощувала городину для власних потреб. її завдано тривалого фізичного болю та страждань, тепер вона навіть не може сама себе обійти.

У зв»язку з неможливістю потерпілої з»явитися в судовому засіданні, суд дослідив її показання, які вона давала на досудовому слідстві, яка пояснювала, що 6.06.2010 року біля 7.00 годин ранку вона йшла на роботу до Вознесенського центрального ринку. Пройшовши вулицю Синякова, їй необхідно було пройти на інший бік вулиці Кірова по пішохідному переходу. Підійшовши до переходу, вона почала середнім темпом переходити дорогу. Назустріч її по пішохідному переходу пробіг якийсь чоловік. Зліва транспортних засобів вона не бачила.

Пройшовши по пішохідному переходу 3,5-4 метри і зробивши 5-6 кроків вона втратила свідомість. Ні звуку машин, звуку гальм, ні удару вона не чула. Коли прийшла до тями, то лежала на асфальті, руки були в крові, поруч стояв якийсь автомобіль. Вона повідомила, що йшла по пішохідному переходу, а водій повідомив, що його засліпило сонце. Приїхала швидка і її забрали у лікарню. Вона переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу, тому вважає винним водія автомобіля.

Вина підсудного також повністю підтвердилася в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи:

протоколом усної заяви потерпілої ОСОБА_4, яка просить притягнути до відповідальності винного /а.с. 4/;

довідкою, виданою потерпілій ОСОБА_4 Вознесенською ЦРЛ від 15.06.2010 року в тому, що вона знаходиться на стаціонарному лікуванні з приводу перелому обох кісток лівої гомілки, пролом черепа та забій головного мозку /а.с. 6/;

висновком експертизи технічного стану автомобіля №2/109 від 26.07.2010 року, згідно якого на момент огляду ходова частина автомобіля знаходилась у технічно несправному, але працездатному стані, рульове керування та гальмівна система знаходилась у працездатному стані. Технічна несправність ходової частини автомобіля існувала до ДТП та могла бути виявлена водієм завчасно, але вона не могла вплинути на рух транспортного засобу. Технічний стан автомобіля ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 31.4.5 «а» та п. 31.4.5 «г» ПДР України /а.с. 24-27/;

висновком судово-медичної експертизи №383 від 02.07.2010 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток лицевого та мозкового відділу черепу з забоєм головного мозку, раною, крововиливами, саднами в області голови. Закритий перелом обох кісток лівої гомілки з численними забоями, крововиливами кінцівок. При їх отриманні потерпіла ОСОБА_4 знаходилась в вертикальному положенні, первинний контакт автомобіля був з лівою гомілкою потерпілої, потім потерпіла впала на капот та вдарилась головою об лобове скло, в послідуючому відбулося падіння з капоту на дорожнє покриття.

Переломи кісток лицевого та мозкового відділення черепа з забоєм головного мозк/. раною, кровопідтіками, ссадной в області голови, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Закритий перелом лівої гомілки з численими забоями, кровопідтіками кінцівок відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалоп^ розладу здоров»я /а.с. 31-33/;

висновком автотехнічної експертизи №1/112 від 06.08.2010 року, згідно якого у вказанії дорожній ситуації водій автомобіля ДЕВО ОСОБА_3 при виявлені пішохода, який наближався до смуги руху керованого ним транспортного засобу, з метою запобігання наїзду на нього, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 18.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху Україні тобто: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного nepexoj>. на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, шоо дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», а також: « У разц виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу* або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди».

Проведеним дослідженням обставин дорожньо-транспортної пригоди, вказаних bojku автомобіля ДЕВО ОСОБА_3 не представляється можливим, оскільки свідчення водія щ технічної точки зору не обгрунтовані, так як вони містять протиріччя технічного характер., як -е можуть бути усунені експертним шляхом.

В дорожній ситуації, наведеній пішоходом ОСОБА_4, дії водія автомобіля Паладій і які не відповідали вимогам п. 18.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв»язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди /а.с. та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 порушив правила безпеки дор руху , що заподіло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, то суд його дії кваліфікує по 286 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд вра ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом»якшують та обтяа покарання підсудного.бставин, що пом»якшують покарання підсудного, суд враховує першу судимість, задовільну характеристику з місця проживання, знаходження на утриманні малолітньої дитини, часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обтяжуючих вину обставин суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4431,78 грн., та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

В судове засіданні потерпіла не з»явилася у зв»язку із хворобою, представник потерпілої в судовому засіданні попросив суд цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду, так як у потерпілої будуть додаткові позовні вимоги і вони будуть звертатися з ними в суд в порядку цивільного судочинства, але підтримує цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Суд вважає необхідним залишити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди без задоволення, оскільки вказані позовні вимоги може підтримувати в судовому засіданні тільки сама потерпіла, а не її представник.

Вознесенським міжрайонним прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного на користь держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради - 1670 грн. 80 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Вказаний цивільний позов знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в два роки.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти обов»язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи та проживання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. - залишити без задоволення у зв»язку з її неявкою в судове засідання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Вознесенської міської ради, р/р 0007 в ГУДКУ Миколаївської області, місцевий бюджет м. Вознесенська, ОКПО 23406957, код 24060300 - 1670 грн. 80 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Речовий доказ по справі - автомобіль DAEWOO LA1MOS, який переданий на зберігання ОСОБА_3 - залишити у ОСОБА_3, знявши арешт з вказаного автомобіля.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі 15 діб.

Суддя