Справа № 466/425/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю уповноваженого представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_6 від імені котрої діє ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 25.12.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002965 від 31.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Перевіривши доводи викладені у скарзі, надані матеріали кримінального провадження та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого та представника скаржника,-

у с т а н о в и в:

Скаржниця ОСОБА_6 від імені котрої діє адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, котрою просила скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 25 грудня 2017 року, якою кримінальне провадження № 0002965 від 31.08.2015 року закрито та зобов`язати слідчого провести досудове розслідування кримінального провадження з дотриманням вимог ст. 9 КПК України, за результатами якого прийняти рішення відповідно до ст. 283 КПК України.

Скаргу обґрунтували наступним.

25 грудня 2017 року слідчим СВ Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0002965 від 31.08.2015 року, відкрите за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Така постанова, як зазначено у скарзі ОСОБА_6 була отримана поштою 11.01.2018 року.

Посилаючись на обставини справи сторона скаржника зазначила, що громадянин ОСОБА_7 під розписку позичив у ОСОБА_6 04.12.2014 року 51 850 доларів США та 16.03.2015 року 60000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та отримання грошових коштів в розмірі 51850 доларів США ОСОБА_7 видав розписку від 04.12.2014 року, у якій зобов`язувався повернути вказані грошові кошти до 04.02.2015 року. На підтвердження укладення договору позики та отримання грошових коштів в розмірі 60000 доларів США ОСОБА_7 видав розписку від 16.03.2015 року, у якій зобов`язувався повернути вказані грошові кошти до 01.07.2015 року.

Оскільки ОСОБА_7 свої зобов`язання не виконав у встановлені строки й систематично обманював ОСОБА_6 , уникав зустрічей, давав обіцянки повернути кошти й їх не виконував, у останньої виникла необхідність звернутись у правоохоронні органи із заявою про вчинення злочину, оскільки дії ОСОБА_7 носили в собі шахрайський характер.

В подальшому ОСОБА_6 звернулась з позовом у Галицький районний суд міста Львова про стягнення боргу з ОСОБА_7 за вищевказаними розписками на загальну суму 111 850 доларів США.

Я зазначається у скарзі, виключно з метою процесуального затягування розгляду справи про стягнення боріу в Галицькому районному суді міста Львова ОСОБА_7 подав позов у Шевченківський районний суд міста Львова про оскарження договору позики(розписки), який за своєю правовою природою є надуманий та безпідставний.

Ухвалою судді Галицького районного суду міста Львова справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 передано до Шевченківського районного суду міста Львова для вирішення питання про об`єднання в одне провадження із справою №466/7301/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 (оскарження розписки).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова 27 листопада 2017 року у справі № 466/7301/16-ц описані вище справи об`єднано в одне провадження.

Твердження ОСОБА_7 , на яке у оскаржуваній постанові послався слідчий, про те, що він "не пригадує" чи писав розписку на суму 51 850 доларів США, на думку скаржника доводить той факт, що його дії носять шахрайський характер й мають на меті уникнення майнової відповідальності перед ОСОБА_6 .

Крім того, сторона скаржника зазначила, що ОСОБА_7 уникає виконання свого обов`язку надати зразки підпису для проведення почеркознавчої експертизи, що вкотре на думку скаржниці доводить шахрайський характер його дій, оскільки він усвідомлює правові наслідки, які можуть настати й те, що така почеркознавча експертиза спростує його твердження про те, що він "не пригадує", чи писав таку розписку, чи ні.

Сторона скаржника вказала, що для повного і всебічного розслідування кримінального провадження слідчому необхідно вчинити ряд процесуальних дій, зокрема:повторно допитати ОСОБА_7 , щодо факту ініціювання проведення почеркознавчої експертизи; допитати ОСОБА_7 щодо обставин, які стосуються фіктивного відчуження його майна на користь третіх осіб.

В судовому засіданні представник скаржниці адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та надав пояснення, що аналогічні вищевикладеному.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому розгляді заперечила доводи сторони скаржника, зазначивши, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо фінансових зобов`язань останнього існують виключно цивільно-правові відносини, а тому закриття кримінального провадження є правомірним.

Заслухавши пояснення сторони скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, з`ясувавши дійсні обставини щодо предмету скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є обгрунтованою, доводи, що в ній наведені, такими, що відповідають дійсності, а тому скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, судовим розглядом встановлено, що СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002965 від 31.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Предметом розслідування є можливе заволодіння коштами скаржниці шляхом обману та зловживання довірою зі сторони гром. ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні із змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови встановлено, що підставою для закриття кримінального провадження є відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України а наявні цивільно-правові відносини.

З матеріалів кримінального провадження представлених в судове засідання вбачається неповнота досудового розслідування щодо даного кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним без урахування та зібрання всіх доказів по справі та надання їм необхідної ї законної оцінки.

Так, матеріали кримінального провадження, із всіх необхідних, при розслідуванні такого злочину як шахрайство слідчих дій, містять лише протоколи допиту потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 .

Жодних інших слідчих дій, таких як: одночасний допит осіб, покази яких різняться; встановлення та допити свідків; слідчих дій спрямованих на з`ясування усіх обставин у справі, зокрема мотивів отримання великих грошових сум ОСОБА_7 у ОСОБА_6 та реальної можливості їх повернення у обіцяний ОСОБА_7 час, а також слідчих дій на підтвердження чи спростування показань ОСОБА_7 , - проведено не було. Таким чином без всебічного дослідження вищевикладених питань проведене розслідування є не повним.

Слідчий суддя за результатом судового розгляду скарги вважає, що досудовим слідством не з`ясовано в повній мірі всі обставини справи, не проведені всі можливі слідчі дії та не здобуто належних та допустимих доказів на підставі яких можна було б об`єктивно встановити відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

За таких обставин рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження є передчасним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 25.12.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002965 від 31.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

.

Слідчий суддя ОСОБА_1