Справа № 423/1750/16-к
Провадження № 11-кп/782/108/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши 03 жовтня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 09 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_10 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рубіжне Луганської області, має вищу освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 26.12.2013 Рубіжанським міським судом Луганської області за ст. 289 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений на строк 2 роки,
засуджено:
-за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 260 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією усього майна;

-за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців з конфіскацією усього майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного Рубіжанським міським судом Луганської області від 26 грудня 2013 року, у виді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією усього належного йому майна в дохід держави.
ОСОБА_8 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Курячівка Марківського району Луганської області, має повну загальну середню освіту, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджено:
-за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 260 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією усього майна;
-за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
-за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 437 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання визначених покарань остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому майна в дохід держави.
ВСТАНОВИЛА
Вироком суду першої інстанції встановлено, що упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися в Україні, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням службові особи Збройних сил РФ на території РФ вступили в злочинну змову та домовилися про здійснення протиправних умисних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Досягти вказаної мети вказані особи вирішили шляхом ведення агресивної війни проти України, у тому числі з використанням підрозділів Збройних Сил РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів. При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії безумовно призведуть до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і бажали їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням службові особи Збройних сил РФ, досудове розслідування щодо яких здійснюється у іншому кримінальному провадженні, діючи за попередньою змовою групою осіб, на території РФ розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних засобів, застосування засобів прихованого характеру, які полягали у використанні протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України, формуванні під інформаційним впливом внутрішньої опозиції для створення постійно діючого фронту по всій території України.

У подальшому, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням службові особи Збройних сил РФ, продовжуючи виконання вказаного злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, усупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували, розв`язали і почали агресивну війну проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України - Автономну Республіку Крим і м. Севастополь, здійснили тимчасову окупацію вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Реалізуючи плани щодо ведення агресивної війни проти України службові особи ЗС РФ на початку березня 2014 року віддали злочинні накази щодо ведення бойових дій, здійснення розвідувальної і диверсійної діяльності проти підрозділів українських військових формувань на території України, а також надання сприяння діяльності створеного на території м. Луганська та Луганської області не передбаченого законом збройного формування та його учасникам, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які увійшли до структурного підрозділу зазначеного формування восени 2014 року.

Так, восени 2014 року, точний час та дату не встановлено, до структурного підрозділу не передбаченого законом збройного формування, діючого на території міста Луганська та Луганської області, створеного особами, щодо яких здійснюється окреме кримінальне провадження, на добровільній основі увійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які вступили в злочинну змову та за попередньою змовою мали умисел приймати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що вона спрямована на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, знищення живої сили супротивника з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, з особистих мотивів, разом з іншими невстановленими особами з метою фіксації місць розташування збройних сил України їх кількості, озброєння, у разі необхідності вступу в бойові зіткнення з підрозділами збройних сил України, здійснили вихід на розвідувальне завдання під час якого здійснювали розвідку позицій військовослужбовців Збройних сил України в районі АДРЕСА_3 .

Так, 13 грудня 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 разом з іншими невстановленими особами, перебуваючи у складі розвідувального батальйону, розуміючи незаконність діяльності формування, участь у діяльності якого вони брали, будучи озброєними автоматичною зброєю та боєприпасами до неї, які отримали при невстановлених обставинах, у складі групи з восьми чоловік виїхали з міста Луганська до АДРЕСА_3 з метою виконання завдання, пов`язаного з фіксуванням на відеокамеру місця розташування опорного пункту 24 механізованої бригади, отримання інформації про кількість військових ЗСУ, кількість та вид бойової техніки в районі смт. Новотошківка Попаснянського району Луганської області.

Після цього в ніч з 14 на15 грудня 2014 року з смт. Донецьке, м. Кіровська, Луганської області, ОСОБА_8 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_10 і з іншими невстановленими особами зі складу учасників не передбаченого законом збройного формування, маючи при собі автоматичну зброю, боєприпаси до неї та не менше двох гранат вийшли в напрямку опорного пункту 24 механізованої бригади, розташованої в районі АДРЕСА_3 .

Прибувши до місця розташування опорного пункту 24 механізованої бригади, на відстані 25-30 метрів ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами зі складу учасників не передбаченого законом збройного формування, почали стріляти в бік військових ЗС України, які на той час знаходились на чергуванні у зазначеному місці з метою виконання завдання, на що військові ЗС України почали стріляти у відповідь.

Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами зі складу учасників не передбаченого законом збройного формування, почали відступати та під час відступу ОСОБА_8 , проходячи по лісосмузі, наступив на невстановлений вибуховий предмет, що призвело до вибуху, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження, а саме: мінно-вибухову травму, осколкове поранення правого стегна, вогнепальний перелом правої стегнової кістки, осколкове поранення в області правого плечового суглоба, правої половини грудної клітини.

У свою чергу ОСОБА_10 , який знаходився поряд з ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження наступного характеру: мінно-вибухову травму, проникаюче поранення черевної порожнини з множинними пошкодженнями тонкої кишки, внутрішньочеревна кровотеча, осколкове поранення лівого плеча, правого ліктьового суглоба, лівої гомілки, перелом великої гомілкової кістки, травматичний шок 1 ст.

При виявленні ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на місці події, при них були боєприпаси: у ОСОБА_8 - 8 шт. придатних до вибуху (пострілу) 40 мм гранатометних пострілі ВОГ-25 та 60 шт. придатних до стрільби патронів калібру 7,62 мм зразка 1943 р., призначених для стрільби зі стрілецької зброї - АК, АКМ, АКМС РПК, РПКС; у ОСОБА_10 - 90 шт. придатних до стрільби патронів калібру 7,62 мм зразка 1943 р., призначених для стрільби зі стрілецької зброї - АК, АКМ, АКМС РПК, РПКС, а також деяких моделей нарізної мисливської зброї (карабін «Сайга», «Архар» та ін.).

Після отримання вищезазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 і ОСОБА_10 було виявлено військовими ЗС України та направлено на лікування до центральної міської лікарні міста Лисичанська Луганської області.

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відповідно, які є тотожними, просять скасувати вирок суду та закриття кримінального провадження стосовно обвинувачених на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в їх діянні складу кримінальних правопорушень. Посилаючись на вимоги ст.ст. 370, 94 КПК України, вказують на необґрунтованість та незаконність вироку. Вважають, що суд першої інстанції безпідставно послався на рапорти співробітників правоохоронних органів, як на докази встановлених обставин. На переконання захисників, рапорт не передбаченим кримінальним процесуальним законом, як джерело доказування. Зазначають про вилучення речей не уповноваженим особами, внаслідок чого вони не можуть бути доказами у кримінальному провадженні. Прокурором в цій частині не було доведено додержання вказаними співробітниками вимог кримінального процесуального закону щодо проведення огляду місця події. У зв`язку з чим у сторони захисту виникли сумніви, що речові докази є тими самими речами, які вилучені 15.12.2014 у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , і які були направлені для проведення відповідних експертиз. Тому похідні з протоколу огляду місця події від 15.12.2014 докази: висновки експертиз, протоколи огляду предметів повинні бути визнані недопустимими доказами. На думку захисників, відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.28 ч.4 ст.260 КК України, оскільки у обвинувачених не було вилучено зброю. Посилання суду на нормативно-правові акти та вироки судів щодо встановлення загальновідомого факту ведення агресивної війни проти України, не підтверджують причетність обвинувачених до вказаних подій, як співучасника злочину.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- захисники, які підтримали вимоги апеляційних скарг, пославшись на їх доводи;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, пославшись на законність і обґрунтованість вироку суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників і прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з таких підстав.

У судове засідання при апеляційному розгляді обвинувачені не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені через оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

Судовий розгляд у кримінальному провадженні було здійснено за відсутності обвинуваченого (in absentia).

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався цих вимог закону.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинувачених у вчинені злочинів, а також кваліфікація їх дій за ч.2 ст. 28 ч.4 ст.260; ч. 1 ст.263 КК України; ч.2 ст. 28, ч.2 ст.437 КК України є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

У суді першої інстанції захисники доповіли позицію обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , згідно з якої вони свою не вину у вчинені інкримінованих злочинів не визнавали.

Суд першої інстанції ретельно перевірив невизнання вини обвинуваченими, вірно встановив доведеність їх вини у вчинені вказаних злочинів.

Не визнання вини обвинуваченими спростовуються дослідженими та перевіреними такими доказами.

Рапортами співробітників СБУ від 15.12.2014, у яких міститься інформація про виявлені кримінальні правопорушення, до яких причетні ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Рапортами співробітників МВС від 15.12.2014 підтверджується, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було доставлено до медичного закладу з тілесними ушкодженнями.

Зі змісту рапорту співробітника СБУ вбачається, що 15.12.2014 о 01.30 в районі с. Новотошківка виявлено диверсійно-розвідувальну групу незаконних формувань, з якою сталося збройне протистояння, було поранено та затримано ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Доводи апеляційних скарг стосовно того, що рапорт не передбаченим кримінальним процесуальним законом, як джерело доказування, належним чином були перевірені судом першої інстанції та обґрунтовано визнано їх допустимими доказами.

Інформація, яка міститься в цих рапортах підтверджується та доповнюється сукупністю інших доказів.

У відповідності до довідок лікарів 15.12.2014 в травматологічне відділення ЦМЛ ім. Титова м. Лисичанська Луганської області було доставлено ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями.

Зі змісту протоколів огляду місця події від 15.12.2014 слідує, що у відділенні екстреної невідкладної допомоги ЦМЛ ім. Титова м. Лисичанська вилучено та оглянуто одяг та ін. предмети ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 , якого допитано відповідно до ст. 225 КПК України, пояснив, що він є військовослужбовцем 5-го батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади ЗСУ. При допиті пояснив, що 15.12.2014 поблизу с. Новотошківське Луганської області, приблизно о 01.30 год. сталося бойове зіткнення. Після якого були виявлено двох осіб у військовому одязі, назвалися ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . При тих були боєприпаси, магазини до автомату, розвантажувальний жилети, російські сухпайки тощо. Вказані особи були поранені, у зв`язку з чим доставлені до медичного закладу.

Висновками експертів № 176 та № 175 від 31.12.2014 підтверджується, що 90 предметів зовні схожих на патрони, вилучені 15.12.2014 у ОСОБА_10 та 60 патронів вилучених у ОСОБА_8 є бойовими припасами - 7,62х39 мм патронами зразка 1943 року. Для стрільби придатні, виготовлені промисловим способом.

Згідно з висновком експерта № 1 від 08.01.2015 надані на експертизу предмети схожі на гранати у кількості восьми штук є 40 мм гранатометними пострілами ВОГ-25, які відносяться до боєприпасів; 40-мм гранатометні постріли ВОГ-25 придатні до вибуху (пострілу).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2015 встановлено, що ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_8 , як особу з позивним « ОСОБА_15 », а ОСОБА_10 - як особу з позивним « ОСОБА_16 », з якими він разом перебував у складі розвід групи ЛНР

Висновком експерта №101 від 16.04.2015 підтверджується, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 були встановлені тілесні ушкодження, які могли утворитися в результаті вибуху боєприпасу.

Також у суді першої інстанції були досліджені протоколи огляду від 15.03.2016 та 18.03.2016, якими встановлено наявність в мережі Інтернет на сайті «YouTube» відеоролика під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та переглянуто у судовому засіданні дані відеоролики, згідно з якими особа на ім`я ОСОБА_13 розповідає про обставини порання та потрапляння до полону ЗСУ, які відбулись у ніч з 14 на 15 грудня 2014 року.

У ході пред`явлення особи для впізнання 14.04.2016 свідок ОСОБА_17 за фотознімками впізнав мешканця с. Курячівка ОСОБА_8 , також даний свідок впізнав його, як особу, що відображена на вище зазначених відеороликах.

Окрім того, свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які знайомі з ОСОБА_8 з дитинства, при пред`явленні особи для впізнання 14.04.2016 та 15.04.2016 впізнали його, як особу, що відображена на вище зазначених відеороликах.

Протоколом огляду від 29.04.2016 встановлено наявність в мережі Інтернет на сайті «ВКонтакте» сторінки, на якій розміщена інформація « ОСОБА_20 , день рождения 18 февраля 1993, город: Луганск», яка належить ОСОБА_10 . На вказаній сторінці є відео, яке розташовано на сторінці ОСОБА_21 з надписом «НУБ», на якому міститься тренування по стрільбі особи, яка одягнута у камуфльований одяг та в руках має автоматичну зброю, а також відео тривалістю 1 хв. 05 сек., на якому ОСОБА_10 виконує пісню про те що він знаходиться в розшуку в Україні та був у полоні.

У судовому засіданні суду першої інстанції було переглянуто вказане відео.

Згідно з протоколом огляду предметів та документів від 11.05.2016 свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які знайомі з ОСОБА_10 у зв`язку з його навчанням в школі № 7 м. Рубіжне, впізнали останнього, як особу, що відображена на вище зазначених відеороликах.

Матеріалами кримінального провадження №0001444 від 07.05.2014 року підтверджується, що було оголошено підозру та оголошено у розшук деяких осіб, які підозрюються у створенні незаконних збройних формувань на території Луганської області.

Надавши оцінку доказам, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд першої інстанції визнав недопустимим доказами протоколи місця події від 15.12.2014, складені одразу після затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , допустивши у вироку описку вказавши, що ці протоколи датовані 15.12.2016.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав допустимими інші докази, що стосуються речей зазначених в цих протоколах огляду місця події, зокрема висновків експертів щодо вилучених у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 боєприпасів. Достовірно встановлено, що ці речі були отримані внаслідок правомірних дій військовослужбовців ЗСУ щодо відбиття збройного нападу диверсійно-розвідувальної групи на позиції ЗСУ та подальшого затримання нападників, при цьому вказані речі в подальшому були легалізовані як докази відповідними постановами слідчого.

За таких обставин доводи апеляційних скарг в тій частині, що вилучення речей не уповноваженим особами, тягне за собою визнання таких доказів недопустимими є необґрунтованими.

Будь-які дані про заміну речових доказів, які вилучені 15.12.2014 у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , і які були направлені для проведення відповідних експертиз відсутні.

Застосовуючи стандарт доказування «поза розумним сумнівом» суд першої інстанції оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняв законе рішення про визнання винними обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.4 ст.260 КК України.

В апеляційній скарзі відсутні достовірні та переконливі відомості, які могли поставити під сумнів зазначений висновок суду першої інстанції.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг захисників про невинуватість обвинувачених у співучасті у ведення агресивної війни за попередньою змовою групою осіб, а також у діяльності не передбачених законом збройних формувань, у тому числі участь у складі таких формувань у нападі на громадян, вчинене за попередньою змовою групою осіб є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винних, які за місцем проживання характеризується задовільно, ОСОБА_10 раніше судимий, відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставину, які обтяжують покарання ОСОБА_10 рецидив злочинів, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3