Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/423/18
Номер провадження 1-кс/530/56/18

У Х В А Л А
іменем України
29.03.2018 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Актау, Казахстан, жителю АДРЕСА_1 у вигляді особистого зобов`язання, -
В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 04.11.2014 року, за ознаками ч.2,3 ст.185 КК України.

Слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із начальником Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури, юристом 1 класу ОСОБА_3 ..

28.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2,3 ст.185 КК України.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимим:

- Зіньківським районним судом від 01.06.2005 року за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- Зіньківським районним судом від 01.11.2005 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 309, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Зіньківського р/с від 01.06.2005 року. Остаточно засуджений до 1 року 3 місяці позбавлення волі;

- Зіньківським районним судом від 24.05.2007 року за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Зіньківського р/с від 01.11.2005 року, остаточно засуджений до 1 року позбавлення волі. Умовно-достроково звільнений 03.05.2008 року за постановою Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 25.03.2008 року на підставі ст.81 КК України, з не відбутим строком покарання 29 днів;

- Зіньківським районним судом 16.09.2009 року за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 307, ст.395 КК України до покарання у виді 2 років 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- Зіньківським районним судом від 09.06.2010 року за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.316, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України приєднано 9 місяців позбавлення волі по вироку Зіньківського районного суду від 16.09.2009 року. Остаточно засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- Зіньківським районним судом від 31.10.2014 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- Зіньківським районним судом від 10.04.2015 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Зіньківського районного суду від 31.10.2014 року. Остаточно засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Котелевським ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин:

01.11.2014 року приблизно о 23 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території господарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 шляхом розбиття віконного скла таємно проник до житлового будинку звідки повторно, таємно викрав автомобільну магнітолу марки Pioneer MVH-150UBG, вартість якої, згідно висновку експерта №2611/2 від 26.11.2014 року становить 362 грн. 43 коп. та двигун електричний АИР80В4 1,5кВт вартість якого згідно висновку експерта №2611/2 від 26.11.2014 року становить 380 грн. 97 коп., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 743 грн. 40 коп..

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 22.11.2014 року приблизно о 19 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу кіоску ПП "Доска" по вул. Воздвиженська, 11 в м. Зіньків Полтавської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав гірний велосипед AVANTI PILOT-24, вартість якого, згідно висновку експерта №2611/2 від 26.11.2014 року, становить 761 грн. 40 коп., який належить ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальні збитки на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: крадіжка вчинена повторно.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в даний час офіційно ніде не працює, постійного доходу в нього немає, не одружений, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши обґрунтування клопотання слідчим СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів і підстав вказаних в клопотанні, підозрюваного ОСОБА_5 суд приходить до висновку.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000633 від 04.11.2014 року, за ознаками ч.2,3 ст.185 КК України.

Слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із начальником Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури, юристом 1 класу ОСОБА_3 ..

28.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2,3 КК України.

01.11.2014 року приблизно о 23 год. ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території господарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 шляхом розбиття віконного скла таємно проник до житлового будинку звідки повторно, таємно викрав автомобільну магнітолу марки Pioneer MVH-150UBG, вартість якої, згідно висновку експерта №2611/2 від 26.11.2014 року, становить 362 грн. 43 коп. та двигун електричний АИР80В4 1,5кВт вартість якого, згідно висновку експерта №2611/2 від 26.11.2014 року, становить 380 грн. 97 коп., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 743 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 22.11.2014 року приблизно о 19 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу кіоску ПП "Доска" по вул. Воздвиженська, 11 в м. Зіньків Полтавської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав гірний велосипед AVANTI PILOT-24, вартість якого, згідно висновку експерта №2611/2 від 26.11.2014 року, становить 761 грн. 40 коп., який належить ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальні збитки на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: крадіжка вчинена повторно.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).
Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти ОСОБА_3) §43).
Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Слідчий не надав в судовому засіданні доказів того, що ОСОБА_5 може скоювати інші злочини та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Сам факт притягнення його до кримінальної відповідальності не вказує на те, що під час досудового слідства підозрюваний ОСОБА_5 може скоювати інші злочини та переховуватися. Окрім того, ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується посередньо.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні та клопотанні, окрім обґрунтованої підозри, не навели жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, такі викладені формально та ґрунтуються лише на припущеннях, а також органом обвинувачення не доведено, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 ..
Окрім того, згідно клопотання про обранння запобіжного заходу вказано прізвище ОСОБА_8 , а не ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року внесено зміни у Кримінальному процесуальному кодексі України. 11) частину другу статті 132 викладено в такій редакції: « 2. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі слідчого судді подається за місцем суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться ( зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа. У разі якщо фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування відрізняється від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи, подання та розгляд клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється виключно слідчим суддею місцевого суду за зареєстрованим місцезнаходженням органу досудового розслідування як юридичної особи».
12) абзац перший частини першої статті 184 викласти в такій редакції: «1. Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридичної особи, і повинно містити».
Таким чином, КПК передбачає спеціальну норму з питань територіальної юрисдикції для визначення належного уповноваженого органу (посадової особи), який має достатній обсяг компетенції для прийняття рішення про застосування заходів забезпечення кримінального провадження і такою посадовою особою є слідчий суддя місцевого суду за зареєстрованим місцезнаходженням органу досудового розслідування як юридичної особи.
В судовому засіданні встановлено, що прийняття рішення про застосування заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 повинно відбуватися за зареєстрованим місцезнаходженням органу досудового розслідування як юридичної особиГУНП в Полтавській області в межах територіальної юрисдикції, а саме Октябрського районного суду м.Полтави.
Необґрунтованими є доводи слідчого і прокурора про те, що підсудність вирішення клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 має визначатись за загальним правилом, передбаченим для вирішення клопотань про застосування запобіжних заходів і має визначатись за місцем знаходження органу досудового слідства. В даному випадку питання юрисдикції мають визначатись спеціальними нормами, а не загальними.
Варто звернути увагу, що основними засадами кримінального провадження є принцип верховенства права і законності. При цьому принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України).
Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Також ЄСПЛ у своїй практиці зазначає, що термін «суд» позначає органи, які не лише мають загальні фундаментальні характеристики, серед яких найважливішою є незалежність від виконавчої влади та від сторін у справі, але також надають гарантії судової процедури. Проте форми процедури не обов`язково повинні бути ідентичними в кожній справі, в якій необхідне втручання суду. Для того, щоб визначити, чи забезпечує процедура належні гарантії, необхідно враховувати особливий характер обставин, за яких відбувається провадження (справа «ОСОБА_7, Оомс та Версип проти Бельгії», рішення від 18 листопада 1970р., серії A № 12, §78).
Крім того, такий орган повинен не лише надавати рекомендації, а також мати повноваження приймати рішення про законність тримання під вартою та видавати наказ про звільнення, якщо тримання під вартою є незаконним (справа «Х. проти Сполученого Королівства», рішення від 5 листопада 1981р., «Уікс проти Сполученого Королівства», рішення від 2 березня 1987р.).
Отже, принцип верховенства права, для якого характерним є також концепція «правової визначеності», передбачає, що закон має визначати конкретні й чіткі критерії органу, який уповноважений приймати рішення про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. В цьому контексті слід звернути увагу, що слідчий суддя є окремою уповноваженою особою в кримінальному провадженні, до повноважень якої належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України). З огляду на зміст принципу законності у кримінальному провадженні (ст.9 КПК України) та положення ст.19 Конституції України, яка передбачає для субєктів державної влади дію принципу «заборонено все, що не передбачено законом», слідчий суддя під час досудового провадження уповноважений вирішувати лише ті питання, які відносяться до його компетенції, яка окрім іншого і визначається і територіальною юрисдикцією.
За таких обставин, клопотання слідчого подане з порушенням принципів територіальної юрисдикції, а отже не підлягає до задоволення, внаслідок чого здійснення оцінки іншим доводам клопотання слідчого є недоцільним, оскільки не має правового значення для вирішення питання по суті.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», ст.176,177,179,181,184,186,187,193, 194, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Актау, Казахстан, жителю АДРЕСА_1 у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1