Справа180/1401/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 23 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, з загальною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимий:

- 12.10.2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу 510 гривень;
- 09.12.2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 04.10.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389 КК України до 1 місяця арешту; на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року, остаточно призначено покарання до відбування 1 місяць 1 день арешту,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи неодноразово засуджений за корисливі злочини, у якого судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову навмисне вчинив корисливий злочин.

23 липня 2017 року ОСОБА_3 перебув на березі Каховського водосховища на пляжі «Жовті Кручі», де відпочивав в компанії знайомих. Під час спільного відпочинку ОСОБА_3 побачив на місці відпочинку на березі вказаного водосховища мобільний телефон «LG D 690» належний потерпілому ОСОБА_6 , і у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, 23 липня 2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, взяв мобільний телефон «LG D 690», належний ОСОБА_6 та поклав до кишені вдягнених на ньому шортів, після чого покинув місце події з викраденим, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на суму 2400 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що дійсно в другій половині дня 23 липня 2017 року відпочивав зі знайомими на березі водосховища, і на місці відпочинку знайшов мобільний телефон, який поклав собі в кишеню і привіз згодом додому. Ніхто телефон не шукав, за нього не питав, тому він вирішив, що хтось його загубив, а тому забрав собі.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за відсутності заперечень з боку прокурора та обвинуваченого, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам вчинених кримінальних правопорушнь, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, на те, що шкоду потерпілому відшкодовано шляхом повернення викраденого, а обвинувачений визнав свою вину, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді арешту.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.389, 71, 72 КК України до арешту строком на 1 місяць 1 день. Згідно довідки Марганецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.09.2017 року ОСОБА_3 призначене покарання у виді 1 місяця 1 дня арешту не відбув.
Отже, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений до постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням правил складання покарань, визначених ст.72 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, і підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу на час до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Матеріальна шкода в розмірі 2400 гривень, завдана неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 , відшкодована шляхом поверенення викрадено.
Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ: мобільний телефон «LG D 690», який знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 , підлягає поверненню потерпілому.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2014 року, і призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців.
Початок строку відбування покарання у виді арешту ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.

Речовий доказ: мобільний телефон «LG D 690», який знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1