Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/5602/13-к
Провадження №: 1/332/1/18
ПОСТАНОВА
ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинськой області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 272 КК України
в с т а н о в и в:
В провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.272 КК України, (в редакції 1960 року).
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 13 жовтня 2007 року в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 стався витік побутового газу, що призвів до вибуху. Внаслідок вибуху настали тяжкі наслідки, які призвели до загибелі людей, спричинення тілесних пошкоджень різного ступеню та знищення і пошкодження майна.
13 жовтня 2007 року прокуратурою Дніпропетровської області було порушено кримінальну справу № 70079148/1 за ч. 2 ст. 270 КК України.
13 жовтня 2007 року прокуратурою Дніпропетровської області було порушено кримінальну справу № 70079148 за ст. 196 КК України.
15 жовтня 2007 року прокуратурою Дніпропетровської області було порушено кримінальну справу № 70079148/2 за ч. 2 ст. 367 КК України відносно ОСОБА_6 та порушено кримінальну справу № 70079148/3 за ч. 2 ст. 367 КК України відносно ОСОБА_7

16 жовтня 2007 року прокуратурою Дніпропетровської області було порушено кримінальну справу № 70079148/4 за ч. 2 ст. 367 КК України відносно ОСОБА_5 .

Усім обвинуваченим було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15 жовтня 2007 року кримінальні справи № 70079148/1, № 70079148, №70079148/2, №70079148/3, №70079148/4 були об`єднані в одне провадження під загальним номером №70079148. До вказаної кримінальної справи також приєднані інші кримінальні справи, які в свій час були порушені прокуратурою Дніпропетровської області за ст.ст. 119, 196, ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України. Після закінчення досудового слідства кримінальну справу відносно підсудних було направлено до суду.

21 січня 2009 року Жовтневим судом міста Дніпропетровськ винесено постанову про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст. 367 ч. 2 КК України на підставі до ст. 6 п. 4 КПК України (згідно Закону України «Про амністію від 12 грудня 2008 року»).

16 червня 2009 року Жовтневим судом міста Дніпропетровськ повторно винесено постанову про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст. 367 ч. 2 КК України на підставі ст. 6 п. 4 КПК України (згідно Закону України «Про амністію від 12 грудня 2008 року»).

12 серпня 2009 року апеляційним судом Дніпропетровської області постанову Жовтневого райсуду від 16.06.2009 року залишено без змін.

07 жовтня 2010 року ухвалою Верховного Суду України скасовано постанову Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська від 16.06.2009 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.08.2009 року.

29 березня 2011 року апеляційний суд Запорізької області скасував постанову Заводського районного суду міста Запоріжжя від 08.12.2010 року та кримінальну справу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 направив на додаткове розслідування в прокуратуру Дніпропетровської області.

18 жовтня 2011 року прокуратурою Дніпропетровської області по кримінальній справі №70079148 винесено постанову про перекваліфікацію дій обвинувачених на ч. 2 ст. 272 КК України. За іншими статтями Кримінального кодексу України кримінальні справи були закриті постановою прокурора на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (1960 року).

Під час досудового слідства ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 272 КК України. Крім указаних осіб, 21 жовтня 2011 року ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 272 КК України.

Обвинуваченим було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення досудового розслідування прокуратурою Дніпропетровської області направлено кримінальну справу № 70079148 для судового розгляду до Заводського суду міста Запоріжжя, де судом надано номер №809/2/2012 провадження №1/332/15/2013.

24 липня 2013 року в судовому засіданні прокуратурою було уточнено та змінено обвинувачення за ч. 2 ст. 272 КК України щодо всіх підсудних. Підсудним були роз`яснені їх права згідно пред`явленого обвинувачення.

29 жовтня 2013 року Заводським районним судом міста Запоріжжя у зв`язку з тяжкою хворобою і перебуванням на стаціонарному лікуванні підсудного винесено постанову, якою із кримінальної справи №1/332/15/2013 відокремлено матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 272 КК України. Відокремленій кримінальній справі присвоєно номер ЕУ № 332/5602/13-к провадження №1/332/74/13. Кримінальну справу судом призупинено.

11-14 листопада 2013 року Заводським районним судом міста Запоріжжя винесено вирок, згідно якого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 визнано винними в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України та призначено покарання:

- ОСОБА_7 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ОСОБА_6 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ОСОБА_8 4 роки 6 місяців обмеження волі.

30.03.2018 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.2 ст.272 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбачених ст.. 49 КК України. Крім того, до клопотання додано заяву ОСОБА_5 проте, що він підтримує клопотання адвоката ОСОБА_4 і просить задовольнити клопотання про закриття кримінальної справи на підставі ст.. 49 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що явка підсудного є обов`язковою в силу ст..262 КК України, а також посилаючись на відсутність в нього даних про наявність інших судимостей у підсудного в період коли кримінальна справа була зупинена.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , який також за довіреністю представляє інтереси ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , також представник потерпілої Єгорової проти задоволення клопотання заперечують з тих підстав, що і прокурор

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 12 КК України (1960 року) злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких

Згідно ст..49 КК України (1960 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, за вчинення тяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку, що 13 жовтня 2017 року сплив строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ст..272ч.2 КК України

07 лютого 2018 року Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи МЕ було надано висновок експерта № 2/3 щодо стану здоров`я ОСОБА_5 у зв`язку з його тривалою хворобою, та можливістю брати участь у судовому засіданні

У висновку експерта вказано: «Як випливає з вивченої медичної документації (у тому числі, з електрофотокопії листа від 13.04.16, на момент складання відповідної відповіді, ОСОБА_5 було показано «.....за станом здоров`я ОСОБА_5 протипоказані середні та важкі фізичні навантаження, вимушене положення тіла, вібрації, несприятливі мікрокліматичні умови, психоемоційне напруження....»), тобто, на даний момент перебіг захворювання, вказаного у п. а) даного Висновку, свідчить про клінічно підтверджений негативний перебіг (стабілізація «загального стану» спостерігається лише після проведення спеціалізованого лікування). Виходячи з діагнозу (вказаного у п. а) даних Підсумків) ОСОБА_5 , потребує обмежень у соціальних контактах (які супроводжуються психоемоційними навантаженнями (зокрема, з урахуванням «загального стану здоров`я», є перешкодою для його залучення під час проведення «слідчих» або «процесуальних» дій, до яких відноситься й участь у судових засіданнях) через істотний ризик розвитку негативних наслідків (у несприятливому перебігу аж до настання смерті)».
Згідно ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення»
Звільнення від кримінальної відповідальності за ст..49 КК України 1960 року є таким, що здійснюється з нереабілітуючих обставин . підсудний, який хворіє на захворювання, яке неуможливує його брати участь у судовому засіданні, бажає реалізувати своє право на закриття кримінального провадження саме з обставин передбачених ст..49 КК України 1960року. Суд вважає, що у разі відмови у задоволені клопотання, буде порушено право підсудного гарантоване йому КК України, оскільки він не має можливості з об`єктивних поважних причин брати участь у судовому засіданні, а отже виходячи з доводів прокурора, не дивлячись на те, що строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності минув, не може реалізувати своє право бути звільненим від кримінальної відповідальності на законних підставах аж до його видужання, а в разі не настання видужання, взагалі буде позбавлений цього права.
Застосування судом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на стадії судового розгляду є обов`язковим у разі наявності матеріально-правових підстав (фактичний сплив встановленого нормою строку давності ч. 1 ст. 49 КПК України та відсутність обставин для його зупинення (ч. 2 ст.49 КК України) чи переривання (ч. 3 ст. 49 КК України) з урахуванням обмежень і винятків за ч.ч. 4,5 ст. 49 КК України), а також процесуально-правової підстави, якою є згода обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд вважає, судове щодо закриття кримінальної справи на підставі спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно зі ст. 49 КК України (в тому числі і в порядку ст. 11-1 КПК України 1963 р.) може бути проведено за відсутності підсудного/обвинуваченого за умови що клопотання про таке закриття подане самим підсудним/обвинуваченим або його захисником. Виходячи з аналізу вищезазначених норм КК України, суд на підставі клопотання підсудного чи його захисника зобов`язаний закрити кримінальну справу

Враховуючи перелічені обставини, а також те, що ОСОБА_5 надана письмова заява щодо його згоди на закриття справи та його розуміння наслідків закриття справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст..272ч.2 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення тдо кримінальної відповідальності

На підставі ст. 49 КК України та ст. 11-1 КПК України 1960 р. ст..273 ст.282 КПК України 1963 року,-

постановив:
ОСОБА_5 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України (в редакції 1960 року) у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальну справу щодо ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України (в редакції 1960 року) закрити

На постанову може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1