Справа № 456/636/17
Провадження № 1-кп/456/209/2017
ВИРОК

іменем України
19 вересня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, солдата за контрактом на посаді водія-слюсаря відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтно-технічної роти військової частини НОМЕР_1 , працюючого, раніше не судимого ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
встановив:

ОСОБА_5 будучи солдатом та зарахованим до списків особового складу частини та на всі види забезпечення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2013 №92, уклавши 22.08.2013р. з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби на строк 3 роки, дію якого за рішенням командира військової частини НОМЕР_1 було продовжено відповідно до ч.9 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до моменту оголошення демобілізації, достеменно знаючи про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби, 01.12.2016р. о 08 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно, без поважних причин, перебував поза розташуванням військової частини за місцем постійного проживання в м. Стрий Львівської області до 16 год. 00 хв. 10.02.2017р.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши наведені в обвинувальному акті обставини. Зазначив, що він дійсно вчасно не з`явився на службу без поважних причин, знаючи про дію особливого періоду. Щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи, що сторони не оспорюють обставини кримінального провадження, правильно розуміючи їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції немає, тому, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

Таким чином, суд вважає доведеним факт нез`явлення військовослужбовця за контрактом ОСОБА_5 вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тому його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 407 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, негативно характеризується за місцем проходження військової служби.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі.
Призначення обвинуваченому такого виду покарання, з огляду на вимоги ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).
Обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій, що стверджується виданим посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.06.2016р.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, тому є підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі стаття 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження після проголошення вироку мають право отримати в суді його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_1