Справа № 446/1989/17
УХВАЛА

11.12.2017 року слідчий-суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури, в якій просить: зобов`язати повноважного прокурора Радехівської місцевої прокуратури внести в ЄРДР відомості Заяви (додаток 1), а саме: за ч.4 ст.382 КК України і окремо за ч.3 ст.161 КК України; зобов`язати повноважного прокурора Радехівської місцевої прокуратури внести в ЄРДР відомості Заяви (додаток 1), а саме про порушення права, гарантованого ст.1 Протоколу 12 Конвенції; належно вмотивувати свою ухвалу (ст.370 КПК, п.1 ст.6 Конвенції) та ясно (зрозуміло) викласти мотивувальну, а особливо резолютивну її частину, з урахуваннм вище (26) наведеного. Мотивуючи скаргу зазначив, що 08.11.2017року він звернувся до Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, однак такі відомості Радехівською місцевою прокуратурою не внесенні, в ЄРДР, а його заява повністю проігнорована.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Додатково пояснив, що скарга необґрунтована та до задоволення не підлягає, оскільки в заявах ОСОБА_4 відсутні відомості, які б містили ознаки будь-якого злочину.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги наглядового провадження №03-214-87-17, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

08.11.2017року ОСОБА_4 звернувся у Кам`янка-Бузьке відділення Радехівської місцевої прокуратури із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, за змістом якої викладає наступні обставини події: 19.10.2017 у ВРУ прийнятий ЗУ №6327 Про державні фінансові гарантії надання медичних послуг та лікарських засобів. Умисне невиконання організованою групою (240 депутатів, які проголосували та особи, що брали учать в прийнятті закону в т.ч. прем`єр-міністр Гройсман) Рішення КСУ №10-РП 2002 від 29.05.2002 р., офіційне тлумачення положення ч.3 ст.49 Конституції України, а саме у державних та комунальних закладах охорони здоров`я, зокрема, медична допомога надається безкоштовно, що становить склад злочину, передбачений ч.4 ст.382 КК України. Крім того, прийняттям даного закону обмежено (фактично позбавлено) низки його прав гарантованих Конституцією України, що становить склад злочину, передбаченого згідно ч.3 ст.161 КК України; порушено ст.1 Протоколу №12 Конвенції захисту прав людини та її основоположних свобод - Дискримінація прав на наданих законом за ознакою соціального походження та матеріального становища.

08.11.2017року ОСОБА_4 звернувся у Кам`янка-Бузьке відділення Радехівської місцевої прокуратури із заявою про вчинене кримінальне правопорушення (в порядку ст.2, ч.2 ст.55, ч.1-4 ст.214 КПК) скаргою про порушення Конвенційних прав (в порядку ст.13 Конвенції з захисту прав людини та її основоположних свобод), за змістом якої вимагає:

1.Внести в ЄРДР відомості цієї заяви, а саме: а) умисне невиконання Рішення Конституційного суду й умисне недодержання викладених там висновків, кваліфікація за ч.4 ст.382 ККУ; б) обмеження низки його прав, гарантованих Законами і Конституцією України, вчинених організованою групою осіб, кваліфікація за ч.3 ст.161 ККУ;

2.Внести в ЄРДР відомості скарги про порушення ст.1 Протокол 12 Конвенції;

3.Запобігти підготовлюваним злочинам спрямованим на знищення правового поля і хаос.

Радехівською місцевою прокуратурою розглянуто в межах компетенції заяву ОСОБА_4 від 08.11.2017р. щодо можливих неправомірних дій премєр-міністра України Гройсмана та 240 народних депутатів України та з інших питань та листом № 03-21-87-17 від 09.11.17р. відмовлено у внесенні відомостей за вказаною заявою до ЄРДР в зв`язку з тим, що у зверненні відсутні жодні об`єктивні дані, які б могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень (ознаки злочину), що спростовує покликання скаржника на ігнорування його заяви.

Згідно п.1 розділу ІІІ Положення Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затвердженого Наказом ГПУ від 06.04.2016 № 139 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України, тобто невідкладно або не пізніше 24 годин.

При цьому, норми ст.214 КПК України не містять визначення поняття приводів та підстав до початку кримінального провадження.

Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Підставами для внесення відповідних відомостей до ЄРДР є наявність у джерелі інформації про вчинені кримінальні правопорушення фактичних даних, що свідчили би про ознаки кримінального правопорушення.

Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Стаття 11 КК України зазначає, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно вимог скаржника викладених ним у скарзі, останній просить зобов`язати повноваженого прокурора Кам`янка-Бузького відділення Радехівської місцевої прокуратури внести в ЄРДР відомості за ч.4 ст.382 КК України, ч.3 ст.161 КК України.

Частиною 4 статті 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України.

Відповідно до ч.3 ст.161 КК України передбачено кримінальну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті (Умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, або образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також пряме чи непряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, інвалідності, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками), які були вчинені організованою групою осіб або спричинили тяжкі наслідки.

Пункт 1 Узагальненої практики ВССУ Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування щодо Проблемних питань, які виникають при розгляді скарг на окремі види бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування вказує, що під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи зазначені норми, слідчий суддя приходить до висновку, що фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР, що в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише заяви та повідомлення, які містять відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення.

У заяві ОСОБА_4 не містяться обставини, об`єктивні дані яких вказували на реальне існування конкретних подій, злочинів.

Отже, заява скаржника від 08.11.2017 року не є заявою про кримінальні правопорушення, оскільки з її змісту вбачається, що заявник, перебравши на себе повноваження з правової оцінки та тлумачення Закону України № 6327 Про державні фінансові гарантії надання медичних послуг та лікарських засобів, викладає власні критичні міркування щодо закону та висловлює свою незгоду з цим правовим актом та фактом його прийняття 240 депутатами, а тому дана заява не може вважатись такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Кам`янка-Бузького відділення Радехівської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючисьст.ст.214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,-

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Оригінал ухвали.