Справа № 559/127/17
Номер провадження 1-кс/559/735/2017
УХВАЛА
"06" листопада 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

представника скаржника адвоката ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в м.Дубно скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 15.09.2017 року про закриття кримінального провадження №0000162

ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на наступне. 01 лютого 2016 року, житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 звернувся із заявою до Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо вчинення відносно нього злочинних дій при продажу неякісних ліків, яка була зареєстрована за № 486.

17 лютого 2017 року на підставі поданої ним заяви відкрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 і слідчим відділенням Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області було розпочато досудове слідство. Дії осіб, які вчинили кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_4 , органом досудового слідства були кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України.

15 вересня 2017 року слідчим слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000162 на підставі п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст. 190 КК України.

Вважає що є передчасною і такою, що підлягає скасуванню із наступних підстав.

Склад кримінального правопорушення передбачає наявність таких обов`язкових елементів як об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину та суб`єктивна сторона.

Частиною 1 ст.190 КК України передбачено покарання за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

В постанові від 15 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000162 слідчий ОСОБА_5 не вказав, який із обов`язкових елементів названого складу злочину і в діянні яких осіб відсутній склад злочину передбачений ч.1 ст. 190 КК України.

Покликаючись як на обґрунтування закриття кримінального провадження на п. 17 та п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження дозволив собі спотворити його текст вказуючи зокрема таке; «За змістом диспозиції ст.190 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п.17,18 постанови №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», невиконання умов договору може бути визнано предметом кримінального розслідування лише у випадку, коли винна особа ще в момент укладення такого договору мала на меті привласнити чуже майно шляхом обману, не виконуючи зобов`язання. В іншому випадку невиконання договору дає лише право вимагати дотримання його умов в порядку цивільного (господарського) судочинства.».

Однак, у п.17 та п.18 названої постанови Пленуму Верховного Суду України вказано наступне: «17. Відповідно до статті 190 КК шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна вважати добровільною.

Якщо особа заволодіває чужим майном, свідомо скориставшись чужою помилкою, виникненню якої вона не сприяла, та за відсутності змови з особою, яка ввела потерпілого в оману, вчинене не може розглядатись як шахрайство. За певних обставин (наприклад, коли майно має особливу історичну, наукову, художню чи культурну цінність) такі дії можуть бути кваліфіковані за статтею 193 КК.

Якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

18. Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання. Зокрема, якщо винна особа отримує від іншої особи гроші чи цінності нібито для передачі службовій особі як хабар, маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить кваліфікувати як шахрайство.

Якщо при цьому винна особа схилила певну особу до замаху на давання хабара, її дії слід кваліфікувати також за відповідною частиною статті 15 та відповідною частиною статті 369 КК з посиланням на частину четверту статті 27 КК.».

Інших положень названі пункти постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року не містять.

Таким чином, як диспозиція ч.1 сг.190 КК України, так і Пленум Верховного Суду України у постанові №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» прямо вказують на те, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою є шахрайством. Обманом є повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин, а зловживанням довірою є недобросовісне використання довіри потерпілого.

Переглядаючи телепередачу в липні 2015 року, яка транслювалася «5 каналом», (не рекламу, як це вказано у постанові слідчого про закриття кримінального провадження) ОСОБА_4 отримав інформацію про ліки для покращення зору. Ця інформація була озвучена жінкою, яка приймала участь у ці передачі і назвала себе ОСОБА_6 . В подальшому спілкуванні по телефону, коли він прочитав їй свій діагноз із власної медичної картки, ця жінка запевнила що це ліки, які обов`язково допоможуть йому покращити зір. Крім цього, як потім виявилося для того щоб викликати у нього довіру, його консультував по телефону названий і запрошений цією жінкою для консультації, як вона сказала спеціаліст, який представився ОСОБА_7 . І тільки після цих розмов та консультації, які потім виявилися неправдивими відомостями, будучи впевненим, що придбаваю ліки для покращення зору, він добровільного віддав цим, як потім виявилося, шахраям за придбання ліків грошові кошти в сумі 9200 грн.

Особи, які шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грішми ОСОБА_4 не повідомляли його про те, що вони пропонують йому біологічно активні добавки. Вони пропонували йому ліки для покращення зору.

Передаючи кур`єру ОСОБА_8 гроші, ОСОБА_4 , також, отримав від нього запевнення у тому, що цей чоловік привіз йому ліки для покрашення зору, а тому був впевнений, що це ліки, які допоможуть покращити зір.

Будучи введеним в оману вище названими особами, ОСОБА_4 був впевнений у тому, що купує саме ліки для покращення зору.

Таким чином, в діях осіб, які шляхом обману та зловживання довірою, заволоділи грішми ОСОБА_4 за придбання у них нібито ліків, вбачаються ознаки обєктивної сторони шахрайства, тобто, злочинно караного діяння передбаченого ст. 190 КК України.

Що ж до інших елементів складу злочину передбаченого ст 190 КК України, то, як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження їх наявність або ж відсутність досудовим слідством не встановлена.

Всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчим, не вчинено жодної слідчої дії спрямоване: ні всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження

Винесена ним постанова про закриття кримінального провадження не грунтується на доказах, які він повинен був здобути під час досудового слідства. В постанові відсутні будь-які покликання на матеріали кримінального провадження.

Зокрема, відсутні посилання на покази потерпілого ОСОБА_4 , покази осіб, які ввели його в оману та зловживаючи його довірою вчинили шахрайські дії і назвалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , покази особи, яка отримала гроші за придбання ліків - ОСОБА_8 , якого ОСОБА_4 , самостійно, фактично виконавши за працівників поліції їх роботу встановив та передав працівникам поліції для проведення слідчих дій.

В постанові відсутні дані яким чином досудовим слідством було встановлено і чи встановлювалося взагалі, що придбані ОСОБА_4 препарати є «Карі очі» та «Флексоститин» є біологічно активними добавками, а не ліками та звідки на протязі доби після телефонної розмови з ОСОБА_6 воші були доставлені до ОСОБА_4 .

Відсутні в названій постанові і посилання на покази будь-яких свідків у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим постанова про закриття провадження у цьому кримінальному провадженні, на думку скаржника, є передчасною, а тому підлягає скасуванню

Постанову про закриття кримінального провадження від 15 вересня 2017 року скаржник отримав у слідчого ОСОБА_5 21 вересня 2017 року.

ОСОБА_4 не маючи юридичної освіти, а відтак і відповідних знань для оскарження постанови слідчого у передбаченому чинним законодавством порядку і не маючи коштів для оплати адвокату з яким би було необхідно укласти угоду про надання правової допомоги, 22 вересня 2017 року, звернувся через Дубенське бюро безоплатної вторинної правової допомоги до Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення адвоката державою.

5 жовтня 2017 року Рівненським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано доручення №017/2-0001044, яким для надання ОСОБА_4 безоплатної вторинної правової допомоги, яка полягає у здійснені представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами при оскарженні постанови слідчого про закриття кримінального провадження призначено адвоката ОСОБА_3 . Доручення №017/2-0001044 Рівненського місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05 жовтня 2017 року додається.

Однак, повідомити адвоката ОСОБА_3 про відомі йому обставини справи та надати адвокату постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 не мав змоги через те, що з 22 вересня 2017 року по 21 жовтня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні медичному закладі. Тільки після виписки з лікувального закладу він зміг зустрітися з призначеним йому державою адвокатом і надати адвокату отриману 21 вересня 2017 року у слідчого постанову про закриття кримінального провадження №0000162. І тільки після цього та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження адвокатом було складено цю скаргу.

Враховуючи вищевикладене, скаржник просить: продовжити строк для подання скарги на постанову слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 15 вересня 2017 року; постанову слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000162 від 15 вересня 2017 року - скасувати.

В судове адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали із викладених у ній обставин.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду, повідомлений належним чином..
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає постанову законною, яка була винесена після повної та усесторонньої перевірки матеріалів кримінального провадження, постанова винесена у відповідності до вимог ст. 284 КПК України. Просить скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши думку слідчого та доводи скаржника з приводу скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0000162, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Дубенського ВП здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 17.02.2016 року року за ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_4 .
Постановою слідчого слідчого відділу Дубенського ВП від 15.09.2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000162 від 17.02.2016 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Між тим, зміст оскаржуваної постанови та матеріали кримінального провадження беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Так, в основу рішення про закриття кримінального провадження слідчим покладено твердження, що на підставі зібраних матеріалів в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні в діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Проте, в оскаржуваній постанові відсутній аналіз доказів, на підставі яких слідчий дійшов вищевказаного висновку. Органом досудового розслідування взагалі не мотивовано чи мала місце взагалі подія злочину, не допитано осіб, які згідно показів ОСОБА_4 причетні до вчинення кримінального правопорушення, а тому посилання слідчого на відсутність в діянні, складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України передчасне.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, і на зазначені обставини посилається скаржник, що в ході досудового розслідування фактично не допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.
При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо встановлення та допиту осіб, з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Керуючись ст. ст.303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 15.09.2017 року про закриття кримінального провадження №0000162 - задоволити.
Постанову слідчого від 15.09.2017 року про закриття кримінального провадження №0000162 від 17.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - скасувати.
Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000162 від 17.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: