Справа № 361/1306/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1386/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 20.12.2017

УХВАЛА
20 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном 3(три) роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 6500 грн., та у відшкодування моральної шкоди 60 000 грн.
Судом вирішено питання судових витрат та речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 04 листопада 2016 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою Броварської ЦРЛ № 7001, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України; керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT CANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в смузі руху по вулиці Незалежності у місті Бровари Київської області неподалік будинку №30, в межах населеного пункту (обмеження швидкості 60 км/год), у напрямку від с. Перемога Броварського району Київської області до ТОВ «Фоззі» в м. Бровари, зі швидкістю 60 кілометрів на годину, під час чого, був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3 «б», Правил дорожнього руху України , не обрав безпечну швидкість транспортного засобу, унаслідок чого не в впорався з керуванням, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Продовжуючи свій рух не врахував пору доби та видимість елементів дороги, чим порушив п.12.2, Правил дорожнього руху України, після чого автомобіль марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , втратив курсову стійкість та допустив зіткнення своєю передньою частиною автомобіля із задньою частиною автомобіля марки «MAN» державний номерний знак НОМЕР_2 із напівпричепом марки «МАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходився в попутній смузі руху. У результаті дорожньо- транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б), 12.1 та 12.2 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо -транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.
Не погоджуючись з вироком, потерпіла ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 60 000 грн. змінити, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої завдану їй майнову шкоду через вчинення кримінального правопорушення в розмірі 200 000 грн.

В обґрунтуванні вказує, що в результаті ДТП її рідна сестра ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, на даний час вона перебуває у вкрай тяжкому стані, їй довелося перенести дві тяжкі операції та подальше лікування у зв`язку з відкритою черепно - мозковою травмою, вона визнана інвалідом першої групи, та на даний час не розуміє, що відбувається навколо неї, потребує стороннього догляду, потерпіла цілодобово доглядає за сестрою, купує їй ліки, за її рахунок було проведено дві операції, вона постійно супроводжує сестру до різних лікарів, в тому числі до обласної лікарні у м.Київ, тому вважає, що стягнення з обвинуваченого 60 000 грн. в відшкодування моральної шкоди є явно малою та не спів розмірною з завданими душевними та моральними переживаннями.

Заслухавши доповідь судді, потерпілу,яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, прокурора, що частково підтримала апеляційну скаргу та просила стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої у відшкодування завданої моральної шкоди 100 000 грн., обвинуваченого та його захисника, які підтримали судове рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, у п.п.3,4,5 Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з подальшими змінами та доповненнями внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазначав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що рішення суду про часткове задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 60 000 гривень є недостатнім, враховуючи ті моральні і фізичні страждання, які були понесені потерпілою.

Так, матеріалами кримінальної справи вбачається, що в результаті ДТП рідна сестра ОСОБА_9 - ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді забійної рани голови, вдавленого багатоуламкового перелому лобної кісти справа з переходом на кістки основи черепа ( в передню черепну ямку), дифузні субарахноідальні крововиливи, забій-розмізкування правої лобної долі (видалена на операції), кров в шлуночках мозку, підшкірні гематоми в області колінних суглобів, численні синці на тілі, на даний час вона перебуває у вкрай тяжкому стані, їй довелося перенести дві тяжкі операції та подальше лікування у зв`язку з відкритою черепно - мозковою травмою, ОСОБА_10 визнана інвалідом першої групи, та на даний час не розуміє, що відбувається навколо неї, потребує стороннього догляду, потерпіла цілодобово доглядає за сестрою, купує їй ліки, за її рахунок було проведено дві операції, вона постійно супроводжує сестру до різних лікарів, в тому числі до обласної лікарні у м.Київ.

Тому, колегія суддів, враховуючи характер та обсяг заподіяних фізичних та моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у житті ОСОБА_10 та її сестри ОСОБА_9 , вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а позов про відшкодування завданих потерпілій моральних збитків підлягає задоволенню в розмірі 100 000 грн,

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2017 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди змінити, збільшивши її розмір.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 (сто) тисяч гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: