1 із12 Провадження №1-КП/303/65/17
Справа №303/5704/16-к
Номер рядка статистичного звіту-60
ВИРОК
18 вересня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калуш, Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого АДРЕСА_2 ), з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, інваліда Ш-ї групи, працюючого на посаді заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 369-2 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 працюючи відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 від 11 листопада 2015 року за №246 на посаді заступника військового комісара начальником відділення комплектування упродовж березня-липня 2016 року вчинив умисний корупційний злочин середньої тяжкості у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.
Так, у кінці березня 2016 року, у невстановлений органом досудового розслідування день, ОСОБА_8 звернувся до свого знайомого водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 з приводу оформлення військового квитка його односельчанину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на що той повідомив про можливість вирішення питання за допомогою заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 , за умови сплати неправомірної вигоди, розмір якої він з`ясує у останнього.
У подальшому, у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_3 , до якого звернувся ОСОБА_9 з приводу оформлення військового квитка ОСОБА_10 , вирішив використати вказану ситуацію у власних корисливих цілях, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, запевнив останнього, що за умови сплати йому

2 із 12
неправомірної вигоди у розмірі 400 доларів США, він з використанням свого службового
становища, вплине на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноважених на виконання функцій держави, які вирішать питання пришвидшеного та безперешкодного оформлення військового квитка цьому військовозобов`язаному.
Потім ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи попередню домовленість із ОСОБА_3 , під час чергової зустрічі з ОСОБА_8 повідомив останньому, що за умови надання ОСОБА_3 за його посередництвом неправомірної вигоди у сумі еквівалентній 400 доларам США, останній, з використанням свого службового становища, вплине на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважених на виконання функцій держави, які вирішать питання пришвидшеного та безперешкодного оформлення військового квитка його знайомому ОСОБА_10 , з чим ОСОБА_8 погодився.
Далі, 07 квітня 2016 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_9 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка мала місце в автомобілі ОСОБА_9 , припаркованому поблизу ІНФОРМАЦІЯ_6 , по вулиці Ударників, в місті Мукачеві, напроти будинку № 2, діючи умисно, реалізовуючи попередню домовленість із ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_8 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2600 грн., яку цього ж дня близько 18.00 год. у кафе «Акрополіс», за адресою: м. Мукачево, вул. Ольбрахта, 3-а передав ОСОБА_3 за вплив на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою пришвидшеного та безперешкодного оформлення військового квитка ОСОБА_10 .
У подальшому, 20 квітня 2016 близько 10 години 00 хвилин, після отримання ОСОБА_10 військового квитка у кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка мала місце біля скверу на АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_8 решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 7500 грн., з яких 1500 грн. повернув ОСОБА_8 , із залишеної суми 5500 грн. у невстановлений досудовим розслідуванням час передав ОСОБА_3 у його службовому кабінеті № НОМЕР_2 , що розташований у приміщенні Мукачівського ОМВК по вулиці Духновича,89 в місті Мукачево, за вплив на службових осіб Мукачівського ОМВК з метою пришвидшеного та безперешкодного оформлення військового квитка ОСОБА_10 , а 500 грн., залишив собі.
14 липня 2016 року, ОСОБА_8 знову звернувся до ОСОБА_9 з приводу оформлення військового квитка його знайомому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на що той повідомив, що може вирішити аналогічно це питання за допомогою ОСОБА_3 , за умови сплати останньому за його посередництвом неправомірної вигоди еквівалентної 250 доларам США, з чим ОСОБА_8 погодився.
Так, 15 липня 2016 року близько 13 години 35 хвилин ОСОБА_9 під час зустрічі з ОСОБА_8 на терасі кафе «У танка», що розташоване в місті Мукачево по вулиці Миру,94, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_8 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2600 грн., яку в невстановлений досудовим розслідуванням час передав ОСОБА_3 у його службовому кабінеті № 14, що розташований у приміщенні Мукачівського ОМВК по вулиці Духновича,89 в місті Мукачево за вплив на службових осіб Мукачівського ОМВК з метою пришвидшеного та безперешкодного оформлення військового квитка ОСОБА_12 .
Потім, 19 липня 2016 року близько 13 години 30 хвилин, після отримання ОСОБА_12 військового квитка, ОСОБА_9 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка мала місце у кафе «Флеш», що розташоване в АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою

3 із 12
протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_8 решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 3500 грн. за сприяння у пришвидшеному оформленні військового квитка ОСОБА_12 для подальшої передачі ОСОБА_3 , однак довести свій
злочинний намір до кінця не зміг з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий працівниками поліції.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 369-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Вироком Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за частиною 4 статті 27, частиною 2 статті 369-2 КК України - підбурення до одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні не визнав, показав, що дійсно обвинувачений ОСОБА_9 працював на посаді водія ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому йому не підпорядковувався. Тривалий час вони перебували в хороших стосунках. Вважає, що ОСОБА_9 , прикриваючись його іменем (їх хорошими стосунками) вирішував питання, заробляючи при цьому гроші. Так, дійсно 14 квітня 2016 року ОСОБА_9 підійшов до нього і спитав на рахунок виготовлення військового квитка своєму знайомому. 18 квітня 2016 року в комісаріаті, знову прийшов ОСОБА_9 до нього в кабінет з особою, яка представилась ОСОБА_13 , він роз`яснив, які саме документи потрібно і направив їх у кабінет №21. При прийнятті документів працівниці цього кабінету вияснили, що інша особа ( ОСОБА_14 ) представилась ОСОБА_13 , після чого виник конфлікт, він насварився на нього і сказав, щоб ОСОБА_13 особисто прийшов оформляти документи. Через декілька годин ОСОБА_13 приїхав, був переляканий, мов мала дитина на що йому було зроблено зауваження.
Обвинувачений ОСОБА_3 ствердив, що намагався заспокоїти ОСОБА_13 , роз`яснив йому як необхідно діяти, яким чином проходити медобстеження, все зробив, щоб останній не хвилювався. Підтвердив, що дійсно зателефонував юристу ОСОБА_15 , і з урахуванням резолюції, вказав йому скласти процесуальний документ про призначення мінімальної санкції статті, за вчинення ОСОБА_10 адміністративного проступку, у зв`язку з несвоєчасною постановкою на військовий облік.. При цьому ствердив, що всі його дії були спрямовані на допомогу ОСОБА_10 , який постійно хвилювався, тому попросив його прийти після отримання військового квитка і повідомити про результати. Також, ствердив, що сприяв ОСОБА_16 у виготовленні військового квитка з метою укладення у подальшому з ним договору на контрактну службу.
Щодо подій відносно свідка ОСОБА_12 . ОСОБА_3 пояснив, що працівники правоохоронних органів, помітивши, що ОСОБА_9 їх обманює вирішили направити для отримання провокаційної інформації ОСОБА_12 , який нібито хоче отримати військовий квиток. 15 липня 2016 року ОСОБА_9 дійсно підходив з ОСОБА_12 до нього, щоб отримати будь-яку інформацію. Однак, в той час обвинувачений займався організаційними питаннями (один з кабінетів військового комісаріату був підтопленим). Повертаючись до кабінету через 20-25 хвилин, побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які чекали на нього, оглянувши наявні у них документи відправив їх до ОСОБА_17 , до компетенції якого входило вирішення даного питання.
Згодом, виконуючи обов`язки військового комісара, 19 липня 2016 року знаходився на робочому місці, йому зателефонували, сказали, що сталося «ЧП», після чого він зібрав всіх працівників і виявив, що ОСОБА_9 немає на робочому місці. Через деякий час він довідався, що ОСОБА_9 знаходиться в кафе неподалік військового комісаріату. Коли прийшов, щоб довідатись що трапилося, працівники прокуратури спочатку запросили його

4 із 12
присісти в автомобіль, потім забравши телефон, відвезли в напрямку міста Ужгород. По дорозі йому вдалося повідомити свого керівника, що він їде з працівниками прокуратури.
Також, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що 19 липня 2016 року ввечері, неподалік приміщення прокуратури області, в кафе з ним перебували біля п`яти чоловік, в тому числі і представник відділу по боротьбі з корупцією, які повідомили, що йому та військовому комісару необхідно сплатити 4000 доларів США, після чого, питання відносно них будуть зняті. Він відразу повідомив ОСОБА_18 , однак той відмовився сплачувати будь-які кошти. Через 30-40 хвилин до нього підійшов ОСОБА_19 , який сказав, що він уторгувався на 3000 доларів США. Про той факт, що від нього вимагають кошти він повідомив своєму знайомому ОСОБА_20 ( при їх розмові був присутній адвокат ОСОБА_21 ). Перемовини щодо суми хабара йшли майже три години, остаточно вони дійшли згоди щодо суми 1500 доларів США, його дружина мала передати кошти в місті Мукачево, однак він відмовився після того коли працівники прокуратури запропонували для участі «свого адвоката» - ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що на теперішній час працює на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 . До його обов`язків входить організація діяльності військового комісаріату. 15 липня 2016 року перебував на лікування, тому тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара був ОСОБА_3 . В другій половині дня, а саме (15 липня 2016 року) йому повідомили, що з водієм ОСОБА_9 сталася неприємна ситуація - він затриманий при отриманні неправомірної вигоди. Через декілька годин зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що від нього вимагають кошти «з метою врегулювання проблем». Крім того, свідок повідомив, що всі документи у військовому комісаріаті видаються вчасно без затримок, тому підстав пришвидшити видачу будь-якого документу (військового квитка) не було. Безпосередньо до нього ніхто з таким питанням не звертався. Щодо накладення адміністративних стягнення ствердив, що начальники відділень наділені повноваженнями складати протоколи та приймати рішення про накладення адміністративного стягнення, при цьому документи (протокол та постанова) формуються юристом ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що працює на посаді заступника начальника відділення. Підтвердив, що саме він ставив резолюцію щодо видачі військового квитка ОСОБА_10 по питанню прискорення видачі військового квитка до нього ніхто не звертався. Загальний термін видачі військових квитків 10 днів, однак все залежить від зайнятості працівників. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 особисто отримували військові квитки.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні ствердив, що працює на посаді заступника начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачений не звертався до нього з питанням прискорення видачі військових квитків.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 повідомив що працює на посаді юриста ІНФОРМАЦІЯ_2 . До його повноважень входить формування документів при накладенні адміністративного стягнення, проте рішення щодо притягнення до відповідальності приймає військовий комісар. Свідок в судовому засіданні категорично ствердив, що ОСОБА_3 не давав йому вказівок відносно накладення стягнення на військовозобов`язаного ОСОБА_10 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показала, що є державним службовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомила, що в кабінеті, де вона працює крім неї працюють ще двоє працівників, які, як і вона, роз`яснюють громадянам порядок видачі військових квитків, постановки на облік та надають відповіді на інші питання, також, формують документи та передають їх начальникам відділень, військовому комісару. При цьому повідомила, що ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_3 не зверталися до неї з питанням прискорення видачі військових квитків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .. Щодо видачі військового квитка ОСОБА_10 їй нічого не відомо, а ОСОБА_12 особисто отримував військовий квиток, про що й розписався в журналі видачі документів.

5 із 12
Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що є державним службовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомила, що в період видачі військового квитка ОСОБА_10 знаходилась у відпустці, тому їй нічого не відомо. ОСОБА_12 особисто отримував військовий квиток, про що й розписався в журналі видачі документів.
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_27 в судовому засіданні ствердила, що не пам`ятає , які покази надавала під час досудового розслідування оскільки під час допиту
погано себе почувала. Ствердила, що пам`ятає події які відбувалися під час видачі військового квитка ОСОБА_10 , який просив пришвидшити йому процедуру видачі військового квитка, але для цього йому необхідно було пройти процедуру постановки на облік. ОСОБА_10 приходив до військового комісаріату зі своїм знайомим ОСОБА_8 . ОСОБА_3 дійсно цікавився, чи перебуває ОСОБА_10 на обліку. Свідок ствердила, що особисто виписувала військовий квиток ОСОБА_10 згідно резолюції військового комісару, проте ніякого впливу ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_9 відносно неї не вчиняли в період видачі військового квитка ОСОБА_10 .
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ствердили, що нічого повідомити по даному кримінальному правопорушенню не можуть. На теперішній час працюють лікарями, здійснюють медичний огляд при постановці на облік військовозобов`язаних. Ніякого впливу на них ОСОБА_3 під час медичного огляду ОСОБА_10 не було. Також, ствердили що погано пам`ятають події того дня.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні підтвердив, що він особисто познайомив ОСОБА_8 з ОСОБА_9 . Ствердив, що це сталося випадково під час зустрічі з ОСОБА_9 йому зателефонував ОСОБА_8 , який повідомив, що йому необхідно вирішити деякі питання в військкоматі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив, що дійсно в березні 2016 року, точної дати не пам`ятає, познайомився з ОСОБА_9 через свого знайомого ОСОБА_8 , який повідомив, що може допомогти у вирішенні питання пришвидшеного оформлення військового квитка. Оскільки свідок мав намір виїхати за кордон, звернувся за допомогою маючи на меті оформити військовий квиток за декілька днів. При цьому свідок категорично ствердив, що виготовленням військового квитка займався ОСОБА_9 за допомогою ОСОБА_3 , вартість послуг становила 400 доларів. Першу суму (аванс) він передав ОСОБА_9 в розмірі 2600 гривень через свого знайомого ОСОБА_8 , на початку квітня 2016 року. Після чого, ним були зібрані всі документи, пройдено медичне обстеження. Перед тим, як проходити медичне обстеження, разом ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зайшов до ОСОБА_3 , який надав їм роз`яснення і вказівки як себе поводити, повідомив, що в разі виникнення «питань» нехай звертається до нього.
Також, свідок ОСОБА_10 ствердив, що в процесі оформлення документів, виникло питання щодо накладення адміністративного стягнення на свідка, за особистою вказівкою ОСОБА_3 юрисконсультом ОСОБА_15 було виготовлено постанову про накладення мінімального стягнення. При проходженні медичного обстеження, лікар-терапевт відмовилась ставити підпис в карті обстеження та медичного огляду, щодо стану його здоров`я, проте за сприяння ОСОБА_3 документи були безперешкодно прийняті в кабінеті №21.
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 ствердив, що в червні 2016 року познайомився з ОСОБА_8 . В ході розмови обговорили деякі питання щодо видачі військового квитка, оскільки свідок мав на меті виготовити закордонний паспорт. В подальшому на початку липня 2016 року ОСОБА_8 познайомив його з ОСОБА_9 , який зобов`язався за допомогою ОСОБА_3 вирішити питання військового квитка. В один із днів ОСОБА_9 привів його до ОСОБА_3 , який подивився документи і сказав, щоб вони спустились до дівчат. ОСОБА_3 особисто сказав, які документи необхідно принести

6 із 12
для оформлення військового квитка. Вартість послуг була обумовлена 250 доларів США, всі питання щодо виплати обговорювалися з ОСОБА_9 виплата здійснювалася в гривнях перша сума наскільки він пам`ятає була приблизно 2500 гривень, друга - 3500 гривень. Свідок ствердив, що остання сума була вручена ОСОБА_9 19 липня 2016 року в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_8 » по вулиці Духновича в місті Мукачево, при отриманні останньої суми, ОСОБА_9 було затримано.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що дійсно навесні 2016 року звернувся до свого знайомого ОСОБА_9 з метою виготовлення військового квитка
своєму односельчанину ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , переговоривши, як потів виявилося з ОСОБА_3 , назвав ціну 400 доларів США, за якою вирішить питання безперешкодного виготовлення військового квитка для ОСОБА_10 погодившись з такими умовами ОСОБА_10 передав через нього спочатку 2600 гривень, потім 7500 гривень. Кошти свідок особисто передавав ОСОБА_9 . Свідок підтвердив, що дійсно особисто заходив до ОСОБА_3 представляючись ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_3 роз`яснював їм як необхідно діяти. Також, зв`язувався з лікарями з метою пришвидшення процесу медичного огляду та телефонував юристу, щоб той визначив у постанові про накладення адміністративного стягнення мінімальний штраф. За сприяння обвинуваченого, ОСОБА_10 на протязі дня пройшов медичне обстеження, був прийнятий на військовий облік та отримав на наступний день військовий квиток.
Щодо подій, які мали місце відносно ОСОБА_12 свідок ОСОБА_8 повідомив, що останній на початку літа звернувся до нього з проханням допомогти у видачі військового квитка. Після чого він зателефонував ОСОБА_9 , який погодився допомогти, сказавши що вартість послуг буде такою самою, як у ОСОБА_10 , але потім з кимось переговорив і повідомив, що сума буде меншою 250 доларів США. Після чого він відразу передав йому аванс приблизно 2500 гривень (точно не пам`ятає), інша сума 3500 гривень була передана ОСОБА_9 19 липня 2016 року, відповідно в той день він був затриманий. Свідок підтвердив, що був присутній у військкоматі 15 липня 2016 року, коли ОСОБА_9 приводив ОСОБА_12 до ОСОБА_3 , який так само роз`яснив, як діяти при отриманні військового квитка, особисто провів ОСОБА_12 до кабінету №21. Також, підтвердив, що ОСОБА_3 давав вказівки працівниці цього кабінету щодо пришвидшення видачі документів ОСОБА_12 .
Слід зазначити, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_9 діяв за сприянням ОСОБА_3 , оскільки саме останній роз`яснював їм як необхідно діяти, до кого звертатися, у зв`язку з чим працівники військкомату до них ставились прихильно.
Стороною обвинувачення було заявлено клопотання щодо допиту в якості свідка ОСОБА_9 , згодом таке клопотання відкликано. Проте слід зазначити, що дана особа засуджена вироком Мукачівського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року за частиною 4 статті 27, частиною 2 статті 369-2 КК України. Затверджено угоду між стороною обвинувачення та ОСОБА_9 , який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, підтвердив викладені вище обставини.
Будучи допитаними в якості свідків сторони захисту ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ОСОБА_35 в судовому засіданні ствердили наступне.
Так, свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснив, що працює в ІНФОРМАЦІЯ_9 , 20 квітня 2016 року близько 14 години 30 хвилин разом з ОСОБА_3 виїхав в село Клячаново, повернулися після 18 години 00 хвилин.19 липня 2016 року здійснював чергування, о 12 годині 30 хвилин зателефонували з міста Ужгород та повідомили, що хтось з працівників військкомату затриманий на хабарі і попросили повідомити кого немає на робочому місці.
Свідок ОСОБА_35 зазначив, що є кумом обвинуваченого ОСОБА_3 , зустрічаються по святах. 07 квітня 2016 року близько 18 години 00 хвилин зустрілися з

7 із 12
сім`єю ОСОБА_3 , щоб відсвяткувати його день народження. Святкування відбувалося в бані їх спільного знайомого ОСОБА_36 . ОСОБА_3 , як іменинник прийшов раніше за всіх. Щодо подій 19 липня 2016 року ствердив, що дійсно в цей день було затримано ОСОБА_3 та повідомлено його про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, при цьому обвинувачений категорично ствердив, що йому нічого не відомо. Довідавшись про затримання ОСОБА_3 він відразу приїхав в місто Ужгород, його кум знаходився на набережній, неподалік приміщення прокуратури області. Біля нього завжди знаходились декілька чоловіків, які не дозволяли спілкуватись з іншими особами в тому числі і з ним. Одночасно, як ствердив ОСОБА_3 ці чоловіки пропонували йому вирішення даного
питання за 3000 доларів США, потім уторгувалися в 1500 доларів США. ОСОБА_3 з цього приводу телефонував ОСОБА_7 , однак, той відмовився спілкуватися на цю тему. Після чого, свідок особисто вмовив ОСОБА_3 не сплачувати ніяких коштів, якщо він впевнений в тому що не брав хабарів, і ніякого відношення не має до подій відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . В результаті проведеного по місцю проживання ОСОБА_3 обшуку нічого не виявлено.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , підтвердили що товаришують з ОСОБА_3 , зустрічаються на свята. 07 квітня 2016 року близько 18 години 00 хвилин зустрілися в бані з сім`єю ОСОБА_3 , щоб відсвяткувати його день народження, при цьому обвинувачений прийшов одним з перших.
Проте, суд критично оцінює показання свідків сторони захисту ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 , оскільки останні підтримують дружні стосунки з обвинуваченим, чітко надали показання щодо святкування ОСОБА_3 дня народження ІНФОРМАЦІЯ_10 , проте жоден не міг згадати коли саме, і о котрій годині обвинувачений святкував день народження у 2017 році. Свідок ОСОБА_34 є працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , де обвинувачений обіймає посаду заступника.
Щодо досліджених в судовому засіданні письмових доказів, слід зазначити наступне.
З протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08 квітня 2016 року вбачається що саме ОСОБА_8 повідомив про те, що ОСОБА_9 07 квітня 2016 року пообіцяв виготовити військовий квиток для його знайомого ОСОБА_10 за умови сплати йому громових коштів в сумі 400 доларів США, зазначивши що попередньо необхідно сплатити аванс.
Відповідно до протоколів вручення та прийняття грошових коштів від 20 квітня 2016 року , в присутності понятих, ОСОБА_8 було вручено та прийнято ним грошові кошти 39 купюр номіналом двісті гривень та одну купюру номіналом 100 гривень. При цьому останній повідомив, що вказані грошові кошти від нього вимагає ОСОБА_9 працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В цей же день, відповідно до протоколу від 20 квітня 2016 року ОСОБА_8 , в присутності понятих, було вручено технічний засіб «AVR-12» та роз`яснено правила користування пристроєм.
З протоколу за результатами проведення НСРД №2 від 14 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в період з 21 квітня по 09 червня 2016 року неодноразово телефонували один одному, розмовляли, в тому числі з вирішення різного роду питань у військовому комісаріаті.
Наданим суду протоколом результатів аудіо- та відео контролю особи від 01 серпня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 особисто роз`яснював ОСОБА_8 , сприймаючи його за ОСОБА_10 , яким чином здійснюється постановка на військовий облік та видача військового квитка. Пояснює останньому, що після написання відповідної заяви, він йде до юрисконсульта, який готує адміністративні матеріали зі сплатою мінімального штрафу. При цьому зазначає, що якщо хтось почне його «напрягати» приходить і

8 із 12
повідомляє його про це. Після чого, ОСОБА_3 веде їх до кабінету №21, сказавши попередньо що поставив задачу ОСОБА_37 щодо оформлення документів. Також, роз`яснює що після оформлення документів йде додому і тримає зв`язок з ОСОБА_9 , можливо після обіду випишуть військовий квиток. Через декілька хвилин, Година виявив, що ОСОБА_8 видає себе за ОСОБА_10 .
Після того, як ОСОБА_10 особисто прибув до кабінету ОСОБА_3 , останній починає сваритись, зазначаючи: «кругом вас бігають всі, за вас клопочуть, а ви як дитина». Потім знову починає інструктувати про порядок проходження медичного обстеження, постановки на військовий облік та видачу військового квитка, при цьому особисто відводить його до кабінету №21 для написання заяви де просить дівчат оформити документи. Через декілька
хвилин ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_10 починає телефонувати на рахунок медичного обстеження. В розмові з юрисконсультом ОСОБА_3 дає вказівку щодо складання протоколу із подальшим накладенням мінімального адміністративного стягнення.
Крім того, в ході перегляду відеозапису встановлено, що в карті обстеження та медичного огляду ОСОБА_10 запис терапевта, щодо стану здоров`я обстежуваної особи, відсутній. Однак, незважаючи на це, в присутності ОСОБА_3 , документи прийняті в кабінеті №21 ОСОБА_27 . Крім того, як ОСОБА_9 так і ОСОБА_8 неодноразово стверджували, що саме ОСОБА_3 є особою, яка впливає на вирішення питання пришвидшеного та безперешкодного оформлення військового квитка
Згідно протоколів вручення та прийняття грошових коштів від 15 липня 2016 року , в присутності понятих, ОСОБА_8 було вручено та прийнято ним грошові кошти дві купюри номіналом п`ятсот гривень, одна номіналом двісті гривень та тринадцять купюр номіналом 100 гривень. При цьому останній повідомив, що вказані грошові кошти від нього вимагає ОСОБА_9 працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 за сприяння в оформленні військового квитка ОСОБА_12 .
Також, відповідно до протоколів вручення та прийняття грошових коштів від 19 липня 2016 року, в присутності понятих, ОСОБА_8 було вручено та прийнято ним грошові кошти чотири купюри номіналом п`ятсот гривень, п`ятнадцять купюр номіналом 100 гривень. При цьому останній повідомив, що вказані грошові кошти від нього вимагає ОСОБА_9 працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день, відповідно до протоколу від 19 липня 2016 року ОСОБА_8 було вручено технічний засіб «AVR-12» та роз`яснено правила користування пристроєм.
В процесі огляду місця події 19 липня 2016 року на літній терасі кафе «Флеш» розташованого в АДРЕСА_4 виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_9 . Даний громадянин ствердив, що зустрічався з ОСОБА_38 , який передав йому кошти близько двох трьох тисяч гривень за сприяння у виготовленні військового квитка. Після чого, за допомогою лампи ультрафіолетового випромінювання оглянуто долоні рук ОСОБА_9 , за допомогою фрагменту фільтрувального паперу зроблено змиви з долоні правої руки. У подальшому на прохання слідчого ОСОБА_9 добровільно видав з кишені штанів грошові кошти в сумі 3500 гривень, на яких в ході детального огляду було виявлено надпис « ОСОБА_39 ».
З протоколу за результатами проведення НСРД №2 від 01 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в період з 30 червня 2016 року по 19 липня 2016 року неодноразово телефонували один одному, в тому числі з питань пов`язаних з видачею військового квитка ОСОБА_12 .
Наданим суду протоколом результатів аудіо- та відео контролю особи від 01 серпня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_9 , обговорюючи вирішення питання щодо ОСОБА_12 , просить ОСОБА_8 ознайомити його з документами, які має намір в подальшому показати ОСОБА_40 (тобто ОСОБА_3 ). В ході розмов 14-15 липня 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обумовлюють вартість послуг. Спочатку ОСОБА_9 зазначає,

9 із 12
що сума буде такою самою як у ОСОБА_10 , потім через деякий час вказує, що сума буде меншою але «сотню» (сто доларів США) треба буде дати відразу.
Згідно вказаного вище протоколу 15 липня 2017 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 обумовлену суму за вирішення питання щодо видачі військового квитка ОСОБА_12 одночасно слід зазначити, що ОСОБА_8 неодноразово просив щоб ОСОБА_9 вжив заходів для зменшення суми, яку необхідно сплатити ОСОБА_12 , оскільки у останнього четверо дітей.
В ході слідчого експерименту 30 серпня 2016 року ОСОБА_9 показав місце біля будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 передав йому 07 квітня 2017 року 2600 гривень за пришвидшене виготовлення військового квитка ОСОБА_10 . Також, вказав через вікно столик, в кафе «Акрополіс» по вулиці Ольбрахта,3а в місті Мукачево, за яким передав грошові кошти ОСОБА_3 . Після чого показав місце за
столиком на терасі кафе «Флеш», де 20 квітня 2016 року близько 10 години 00 хвилин отримав від ОСОБА_8 7600 гривень. На місці, біля пам`ятника «Танку» ОСОБА_9 показав де він 15 липня 2016 року близько 13 години 30 хвилин отримав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди 2500 гривень, які в подальшому передав ОСОБА_3 . Потім, на місці біля кафе «Флеш» провів всіх до тераси та показав столик за яким 19 липня 2016 року отримав від ОСОБА_14 3500 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції.
Проте, в судовому засіданні при перегляді відеозапису, який є невід`ємною частиною протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що відеозапис з нечітким звуком, тому відповідно до положень статті 89 КПК України даний доказ слід визнати недопустимим.
Проаналізувавши наведене вище, суд приходить до переконання, що, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 узгоджуються між собою та іншими обставинами справи, що в свою чергу повністю спростовує доводи сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого до одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Зокрема наданими суду доказами підтверджується, що саме ОСОБА_3 особисто телефонував юрисконсульту ОСОБА_15 , при цьому дав йому вказівку визначити мінімальну суму адміністративного стягнення при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_10 . Даний факт обвинувачений підтвердив у судовому засіданні.
Слід зазначити, що протокол та постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_10 за частиною 1 статті 210 КУпАП складені 18 квітня 2016 року, проте резолюція військового комісара щодо складання адміністративних матеріалів та постановлення на військовий облік датована 19 квітня 2016 року.
Також, в ході дослідження відеозаписів у судовому засіданні встановлено, що на момент здачі документів, в картці обстеження та медичного огляду ОСОБА_10 відсутній запис терапевта щодо стану здоров`я особи, як проходила обстеження. Проте в присутності ОСОБА_3 дані документи прийняті в кабінеті №21. Одночасно слід зазначити, що свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні ствердила, що не здійснювала ніяких записів, після передачі медичних документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, наданими суду доказами підтверджується, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , будучи сторонніми особами, безперешкодно пересуваються в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , незважаючи на те, що на території установи діє пропускна система, при цьому, ОСОБА_3 не робить їм жодного зауваження.
Наведене вище дає підстави вважати, що за проханням обвинуваченого, службовими особами військового комісаріату вжито заходів щодо пришвидшеного виготовлення військового квитка ОСОБА_10 . При цьому, позиція обвинуваченого відносно сприяння ним у

10 із 12
виготовленні військового квитка з метою постановлення ОСОБА_10 на військовий облік та підписання ним контракту на військову службу спростовується показаннями самого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні категорично заперечив цей факт, зазначивши, що виготовлення військового квитка було обумовлено можливістю виготовлення в подальшому закордонного паспорта.
Неточності в показаннях свідків, на які посилається сторона захисту не впливають на повноту й зміст цих показань. Проте, показання обвинуваченого суд розцінює як форму захисту та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Зокрема, сторона захисту, покликаючись на практику Європейського суду з прав людини, неодноразово звертала увагу суду на провокацію з боку правоохоронних органів та співпрацю ОСОБА_9 (свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ) в ході досудового розслідування та судового розгляду.
У зв`язку з такою позицією сторони захисту слід зазначити, що у типових справах щодо провокацій Європейський суд з прав людини зазначає, що під час здійснення спеціальних слідчих заходів виникає ризик підбурювання з боку працівників правоохоронних органів, а тому межі їх застосування мають бути чітко визначені. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кестас Романаускас проти Литовської Республіки»).
При цьому, Європейський суд з прав людини усвідомлює, які труднощі виникають у поліції при пошуку та збиранні доказів під час виявлення та розслідування злочинів. Правоохоронні органи при виконанні своїх завдань все частіше змушені використовувати негласних агентів та інформаторів, вдаватися до негласних оперативно-розшукових заходів.
Таким чином суд приходить до переконання, що сторона захисту не навела вагомі та переконливі аргументи на підтвердження доводів щодо провокаційних дій з боку правоохоронних органів. Зокрема відсутні відомості, що кого-небудь з наведених вище осіб було засуджено за статтею 370 КК України. Надані суду копії обвинувальних актів стосуються подій, які мали місце після вчинення даного кримінального правопорушення.
Одночасно, суд критично оцінює та відхиляє доводи сторони захисту про обмову ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Зокрема судом не встановлено будь-які відомості, які б викликали сумніви, що в останнього були підстави обмовляти обвинуваченого. Навпаки, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердив, що після того, як ОСОБА_9 був допитаний в даному кримінальному провадженні, вони разом відпочивали, продовжували спілкуватися, тобто підтримували дружні стосунки.
Також слід зазначити, що в ході судового розгляду між ОСОБА_9 та стороною обвинувачення укладено угоду по визнання винуватості, яка затверджена судом. При цьому ОСОБА_9 повністю визнав себе винним, під час судового розгляду неодноразово стверджував, що обвинувачений ОСОБА_3 намагається вплинути на нього щодо зміни показів (копії заяв від 25 жовтня 2016 року та 16 грудня 2016 року)
Надаючи оцінку зібраним доказам у своїй сукупності, суд не сумнівається у їх належності, допустимості та вважає такі докази достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Таким чином, незважаючи на показання обвинуваченого та заперечення ним обставин вчинення кримінального правопорушення, його винна підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених судом, які суд вважає належними та допустимими, і в сукупності такими, що є достатніми для визнання винуватості обвинуваченого.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , слід зазначити наступне.
Суб`єктом злочину за статтею 369-2 КК України може бути будь-яка особа, (в тому

11 із 12
числі, службова особа) яка, пообіцявши (запропонувавши) здійснити вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, робить це не наданою їй владою по службі чи службовим становищем, а близькими, дружніми, будь-якими іншими відносинами з останньою.
Об`єктивна сторона цього злочину характеризується активною поведінкою діями, які вчиняються особою-посередником і полягають в одержанні неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення уповноваженою особою.
Вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, знаходиться поза межами складу цього злочину, тобто є формальним, який визнається закінченим у разі одержання хоча б частини неправомірної вигоди.
Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 369-2 КК України є злочином з формальним складом, який визнається закінченим з моменту фактичного одержання хоча б частини обумовленої неправомірної вигоди, бо сам факт її отримання свідчить про досягнення згоди щодо здійснення впливу на уповноважену особу
між посередником і особою, яка надала таку вигоду та у разі пропозиції надати неправомірну вигоду, злочин визнається закінченим з моменту доведення змісту такої пропозиції до відома особи-посередника.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 викладена у формулюванні обвинувачення. Що ж стосується самого впливу, способу і форми його здійснення, діянь, що становлять його зміст, наслідків їх вчинення, характеру рішення, прийнятого чи не прийнятого особою, на яку здійснюється вплив, то вони не становлять обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 369-2 КК України.
Встановлені судом обставини, дають підстави вважати, що саме обвинувачений ОСОБА_3 , з метою отримання неправомірної вигоди вчинив вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Позиція сторони захисту щодо не конкретизованих дій обвинуваченого ОСОБА_3 та відсутність в його діях складу кримінального правопорушення в судовому засіданні не доведена.
Таким чином органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із статтею 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину повторно, групою осіб за попередньою змовою.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 (з урахуванням частини 2 статті 66 КК України) суд враховує, що останній є інвалідом 3-ої групи та має на утриманні двох малолітніх дітей.
У відповідності до пунктів 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, є інвалідом 3-ої групи, має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні

12 із 12
перебувають двоє малолітніх дітей, раніше не судимий, відсутні відомості щодо нього про попередні притягнення до адміністративної відповідальності та застосування адміністративних стягнень, суд призначає ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення і вважає, що призначення покарання у вигляді максимального штрафу, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Також, суд не вбачає підстав для застосування статті 55 КК України при призначенні покарання.
Запобіжні заходи, застосовані в ході судового розгляду відносно ОСОБА_3 припинили свою дію. Судові витрати відсутні.
Відповідно до пункту 5 частини 9 статі 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Проте, стороною обвинувачення не надано підтвердження щодо місця зберігання речових доказів, тому суд позбавлений можливості
вирішити їх долю.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 27, частиною 2 статті 369-2 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту проголошення.

Головуюча ОСОБА_1