УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.17 селище Оржиця

Слідчий суддя Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000303 від 19.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивовано тим, що 19.09.2017 року близько о 04.00 год. в АДРЕСА_1 невідома особа з незамкнутого автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу викрала майно належне ОСОБА_5 , а саме: індикатор напруги «ИН-6 RILK», дві флеш-карти накопичувачі об`ємом по 4 Gb., автомобільний металевий диск з шиною «Rosava 175/70 R13 БЦ 20», музичний програвач автомобільний «Pioner MOSFET 50Wx40», металевий автомобільний домкрат, буксирувальний трос довжиною 5 м. та два автомобільні динаміки «DEX».

Відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2017 року за № 0000303 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що 19.09.2017 року викрадені у ОСОБА_5 речі: індикатор напруги «ИН-6 RILK», одну флеш-карту накопичувач об`ємом 4 Gb., автомобільний металевий диск з шиною «Rosava 175/70 R13 БЦ 20», музичний програвач автомобільний «Pioner MOSFET 50Wx40», металевий автомобільний домкрат, буксирувальний трос довжиною 5 м. та два автомобільні динаміки «DEX», було розшукано та вилучено. Місце знаходження однієї флеш-карти накопичувача об`ємом 4 Gb. досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим. 19.09.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано потерпілим. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 надав свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Як вказує слідчий, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в проведенні ряду судових експертиз по даному кримінальному провадженню, в тому числі судово-товарознавчої експертизи, для чого необхідно надати вищевказані вилучені речі для експертного дослідження. Повернення даних речей власнику призведе до втрати доказів. Дані дослідження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, та використання.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, повідомив, що на даний час вказане в клопотанні майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, про що надав відповідну постанову.
Власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши та проаналізувавши докази, що додані до клопотання, і давши їм належну оцінку, слідчий суддя приходить до висновку, що є передбаченні законом підстави для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що 19.09.2017 року до ЄРДР під №0000303 внесено відомості про те, що 19.09.2017 року близько 04.00 год. в с. Хоружівка Оржицького району невідома особа таємно, шляхом вільного доступу з автомобіля ВАЗ 21063 викрала майно належне ОСОБА_5 (а.с. 3).

Старшим слідчим СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303 від 19.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в ході якого під час оглядів 19.09.2017 року вилучено індикатор напруги «ИН-6 RILK», одну флеш-карту накопичувач об`ємом 4 Gb., буксирувальний трос довжиною 5 м., автомобільний металевий диск з шиною «Rosava 175/70 R13 БЦ 20», музичний програвач автомобільний «Pioner MOSFET 50Wx40», металевий автомобільний домкрат, та два автомобільні динаміки «DEX», які на даний час визнані речовими доказами (а.с. 5-15).
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення. Майно, на яке слідчий просить накласти арешт може бути доказом вчинення кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.
Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
Відповідно до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказані вилучені речі є предметами, які зберегли на собі сліди злочину, можуть бути доказом кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказане майно, для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на індикатор напруги «ИН-6 RILK», одну флеш-карту накопичувач об`ємом 4 Gb., автомобільний металевий диск з шиною «Rosava 175/70 R13 БЦ 20», музичний програвач автомобільний «Pioner MOSFET 50Wx40», металевий автомобільний домкрат, буксирувальний трос довжиною 5 м. та два автомобільні динаміки «DEX», належні на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, та використання, які будуть зберігатися в кімнаті речових доказів Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Оржиця вул. Незалежності,14, Оржицького району Полтавської області.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя