Справа № 461/2209/18
Провадження № 1-кс/461/2032/18
УХВАЛА
01.04.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жердя, Чемеровського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
в с т а н о в и в :

В провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 29.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави в сумі 200000,00 грн.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 30.03.2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та 31.03.2018 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, за яке передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з конфіскацією майна, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що може стимулювати підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду. Його дії, як і сам ОСОБА_4 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення від відповідальності, знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задоволити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 заперечили. Зокрема захисник зазначив, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому просить обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчим суддею встановлено, що 30.03.2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та 31.03.2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується отриманими у провадженні доказами, а саме: копією протоколу обшуку від 30.03.2018 року; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.03.2018 року; копією заяви ОСОБА_6 від 29.03.2018 року про вчинення кримінального правопорушення; копією повідомлення УСБ України у Хмельницькій області від 28.03.2018 року про вчинення кримінального правопорушення; копією протоколу огляду, обробки та вручення грошей від 30.03.2018 року; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тощо.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, за яке передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з конфіскацією майна, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що достатнім для запобігання ризикам невиконання, покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

Клопотання задоволити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жердя, Чемеровського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22:00 год. по 07:00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
-носити електронний засіб контролю.
В іншій частині клопотання відмовити.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 01.06.2018 року.

Зобов`язати прокурора направити копію даної ухвали для виконання до Кам`янець-Подільського міського ВП ГУНП у Хмельницькій області за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1