ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/21248/17

14.02.2018 р. Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0005826 від 19.10.2017 р. за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Молдова, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив :
ОСОБА_4 18.10.2017 року о 15 год. 00 хв., перебуваючи в підсобному приміщені АЗС «ОККО» за адресою: м. Херсон, вул. Сенявіна, 49, переслідуючи умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з шафи викрав мобільний телефон «MeizuM3S», сірого кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3370-МТ від 22.11.2017 року вартість якого складає 2586 грн., та грошові кошти у сумі 150 гривень, що належить ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 2736 гривень.

Таким чином в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28.11.2017 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважає узгоджене покарання достатнім, потерпілий і підозрюваний наполягали на затверджені угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілий та підозрюваний добровільно уклали угоду про примирення.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що підозрюваний та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Підозрюваний раніше не судимий, характеризується позитивно, шкоду відшкодував повністю, потерпілий претензій майнового характеру не має, позов не заявлявся, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого, тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим, та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373, 374 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 28.11.2017 року про примирення між підозрюваним - ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3370-МТ від 22.11.2017 року 197,74 грн.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «MeizuM3S» - вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 діб з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1