АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1987/17 Справа № 204/3040/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника засудженого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали провадження за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року про задоволення подання начальника багатопрофільної лікарні при Дніпровському УВП № 4 та звільнення від подальшого відбуття покарання у зв`язку з хворобою ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року задоволено подання начальника багатопрофільної лікарні при Дніпропетровському СІЗО та звільнення від подальшого відбуття покарання у зв`язку з хворобою ОСОБА_7 призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпроптеровської області від 17 вересня 2014 року.

Мотивуючи своє рішення, місцевий суд послався на те, що згідно отриманого висновку комісії експертів № 155 від 16.08.2017 року, на підставі аналізу наданої медичної документації, у ОСОБА_7 на 06.05.2015 року, було встановлено ряд хронічних захворювань. Зокрема, встановлені захворювання: ішемічна хвороба серця та гіпертонічна хвороба, ускладнена хронічною серцевою недостатністю ІІ-Б стадії, відповідають вимогам п. 8.1 Наказу «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, тобто встановлені захворювання входять до п. 8.1 Переліку даного Наказу і є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання а тому і прийняв вищезазначене рішення.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні подання начальника багатопрофільної лікарні при Дніпровському УВП № 4 про звізьнення від подальшого відбуття покарання у зв`язку з хворобою ОСОБА_7 ..

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянти вказують, що не згодені з рішенням суду першої інстанції і вказують на те, що судом не враховано тяжкість скоєного злочину, не встановлено період, коли саме обвинувачений захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, його характер. Не мотивовано, яке саме захворювання входить до переліку затверджених Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року і слугують підставою для звільнення.

Судом першої інстанції не виконані обов`язкові для виконання вказівки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року.

Суд вийшов за межі подання начальника багатопрофільної лікарні при Дніпропетровському слідчому ізоляторі про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою, яка перешкоджає відбуванню покарання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині медичного діагнозу.

Засуджений ОСОБА_7 згідно поштового відправлення № 57860419 належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. За твердженням захисника в судове засідання не з`явився зі станом здоров`я. Не заперечував, щоб той представляв інтереси за його відсутністю.

Учасники проесу не заперечували проти проведення судового розгляду без участі засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілих та їх представника про незаконність судового рішення, прокурора про обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, захисника засудженого про законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга потерпілих не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Судовий розгляд визнається неповним у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення або необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Рішення підлягає скасуванню із вказаних підстав лише у разі, коли така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність або визначення міри покарання.

Проте вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав в повному обсязі.

Наданих суду матеріалів вбачається, що 15 травня 2015 року начальник багатопрофільної лікарні при СІЗО м. Дніпропетровська звернувся до суду з поданням про дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Відповідно до висновку комісії експертів № 155 від 16.08.2017 року, на підставі аналізу наданої медичної документації, у ОСОБА_7 на 06.05.2015 року, було встановлено ряд хронічних захворювань. Зокрема, встановлені захворювання: ішемічна хвороба серця та гіпертонічна хвороба, ускладнена хронічною серцевою недостатністю ІІ-Б стадії, відповідають вимогам п. 8.1 Наказу «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, тобто встановлені захворювання входять до п. 8.1 Переліку даного Наказу і є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Наведеними даними спростовуються доводи потерпілих про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи потерпілих про підміну працівниками УВП № 4 м. Дніпро історії хвороби ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи потерпілих про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на хвороби ОСОБА_7 а саме: ішемічна хвороба серця та гіпертонічна хвороба, ускладнена хронічною серцевою недостатністю ІІ-Б стадії необгрунтовані та спростовуються висновком комісії експертів № 155 від 16.08.2017 року відповідно до якого на підставі аналізу наданої медичної документації, у ОСОБА_7 на 06.05.2015 року, було встановлено ряд хронічних захворювань. Зокрема, встановлені захворювання: ішемічна хвороба серця та гіпертонічна хвороба, ускладнена хронічною серцевою недостатністю ІІ-Б стадії, відповідають вимогам п. 8.1 Наказу «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, тобто встановлені захворювання входять до п. 8.1 Переліку даного Наказу і є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про звільнення від від подальшого відбуття покарання у зв`язку з хворобою ОСОБА_7 .

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги потерпілих відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року якою задоволено подання начальника багатопрофільної лікарні при Дніпропетровському СІЗО та звільнення від подальшого відбуття покарання у зв`язку з хворобою ОСОБА_7 призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпроптеровської області від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

_____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4