Справа № 577/4040/17
Провадження № 1-кп/577/491/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001611 від 16 серпня 2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, брав безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в зоні АТО в районі сел. Піски Ясинуватського району Донецької області, знайшов ручну осколкову гранату РГД-5, споряджену запалом УЗРГМ, що належить до категорії бойових припасів.

Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-Х11, Положенням про дозвільну систему, затв. постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затв. наказом МВС України від 12 квітня 1999 року № 292 визначений порядок здійснення дій, пов`язаних з вогнепальною зброєю та боєприпасами.

У порушення зазначених норм ОСОБА_5 , підібрав гранату РГД-5, споряджену запалом УЗРГМ, переніс та став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу у речовому мішку у приміщенні казарми військової частини НОМЕР_1 , до якої був направлений для проходження військової служби за мобілізацією.

У лютому 2016 року ОСОБА_5 перевіз гранату залізничним транспортом із зони АТО до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де сховав у шафі та продовжував незаконно зберігати.

16 серпня 2016 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув до міні-ринку, який розташований на пл. Конотопських Дивізій, 23 в м. Конотопі Сумської області, взявши із собою гранату та, зберігаючи її у зовніній кишені кофти, став демонструвати вказану гранату працівникам ринку і перехожим.

Така неправомірна поведінка ОСОБА_5 привернула увагу громадян, про що було повідомлено до чергової частини Конотопського ВП ГУНП в Сумській області. По прибуттю на місце події співробітники Конотопського ВП ГУНП в Сумській області виявили та вилучили у ОСОБА_5 ручну осколкову гранату дистанційної дії наступального типу РГД-5, що складається з корпусу з вибуховою речовиною (тротилом) та уніфікованого запалу УЗГРМ (засобу підриву).

Згідно з висновків судових вибухотехнічних експертиз № 8794 від 3 березня 2017 року та № 19/119/10/18е від 21 вересня 2017 року вилучена 16 серпня 2016 року у ОСОБА_5 ручна осколкова граната дистанційної дії наступального типу РГД-5, що складається з корпусу з вибуховою речовиною (тротилом) та уніфікованого запалу УЗГРМ (засобу підриву) належить до категорії бойових припасів, є придатною до вибуху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що 12 лютого 2015 року він був мобілізований до лав Збройних Сил України та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 . Військову службу проходив в зоні АТО постійно у складі 93 об`єднаної мобільної бригади на посаді кулеметника. Місце дислокації військової частини було визначене в АДРЕСА_3 . Восени 2015 року від артилерійського обстрілу він отримав скалкове поранення у ліве стегно та потрапив до госпіталю в м. Красноармійська Донецької області, де лікувався близько одного місяця. Після лікування продовжив військову службу у зоні АТО. У грудні 2015 року, перебуваючи в зоні АТО в районі АДРЕСА_3 він знайшов ручну осколкову гранату РГД-5, споряджену запалом УЗРГМ, підібрав її та став зберігати у речовому мішку за місцем проходження служби місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 . У лютому 2016 року він з метою самооборони, залишаючи зону АТО, потягом перевіз гранату із зони АТО до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та сховав її вдома у шафі. 16 серпня 2016 року вранці він вжив спиртні напої та близько 13 год. 30 хв., взявши із собою гранату, яку сховав у зовнішній кишені кофти, пішов на міні-ринок, розташований на АДРЕСА_4 . Там він став показувати гранату працівникам ринку і перехожим, які знаходилися на ринку. Потім, приїхали працівники поліції, які вилучили у нього вказану гранату. Він згоден, що дана граната належить до категорії бойових припасів придатних до вибуху. Інвалідність внаслідок поранення, отриманого ним у зоні АТО, ним не оформлена, статусу учасника бойових дій він на даний час не має. Щиро розкаюється у скоєному та прохає не призначати йому суворе покарання.

Таким чином вина обвинуваченого повністю доведена та своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить: вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідно до якої орган пробації дійшов висновку, особа ОСОБА_5 не становить високої небезпеки для суспільства, а його виправлення можливе у громаді без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.с. 15-19).

Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».

Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , характер вчинених ним дій, висновок органу пробації, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, ту обставину, що він є батьком двох малолітніх дітей доньки ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 27 березня 2015 року до 5 жовтня 2015 року брав безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні йому покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених вибуховотехнічної експертизи № 8794 від 3 березня 2017 року в розмірі 1 584 грн 00 коп (а. 51 наданих матеріалів) та судової вибухотехнічної експертизи № 19/119/10/18е від 21 вересня 2017 року в розмірі 1 979 грн 20 коп (а. 62 наданих матеріалів), на загальну суму 3 563 грн 20 коп, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого у прибуток держави.

Речові докази у справі: осколки ручної осколочної гранати РГД-5 (в спец. пакеті експертної служби), які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 91, 92 наданих матеріалів), слід знищити.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371 КПК України , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення судових вибухотехнічних експертиз у розмірі 3 563 грн 20 коп (три тисячі п`ятсот шістдесят три грн 20 коп).

Речові докази у справі: осколки ручної осколочної гранати РГД-5 (в спец. пакеті експертної служби), які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1