Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-2004км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
захисник ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави

від 30 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області

від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 .
На обґрунтування поважності пропуску строку касаційного оскарження захисник зазначає, що з нею було укладено договір про надання адвокатських послуг після закінчення строку на касаційне оскарження, а саме 01 лютого 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження рішень місцевого й апеляційного судів щодо ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
З положень ч. 1 ст. 116 КПК вбачається, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою, якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Ухвалу, якою була залишено без зміни вирок місцевого щодо ОСОБА_5 постановлено Апеляційним судом Полтавської області 12 вересня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК останнім днем для звернення із касаційною скаргою на зазначене судове рішення для захисника ОСОБА_4 є 13 грудня 2017 року.
Касаційну скаргу захисник ОСОБА_4 подала 23 лютого 2018 року, тобто після закінчення строку касаційного оскарження.
Не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку посилання ОСОБА_4 на укладення з нею договору про надання адвокатський послуг після закінчення строку на касаційне оскарження, оскільки це суперечитиме таким засадам кримінального провадження, як змагальність сторін та їх рівність перед законом і судом, встановлених статтями 10 і 22 КПК.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи

не знайшов підстав для його поновлення.
Оскільки ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції поза межами строку визначеного ч. 2 ст. 426 КПК, а з її клопотання про поновлення цього строку суд касаційної інстанції не вбачає підстав для його поновлення, касаційна скарга захисника підлягає поверненню.
Відмова захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 не позбавляє останнього права на захист, оскільки захисникне позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права щодо здійснення захисту інтересів засудженого під час розгляду справи щодо ОСОБА_5 Верховним Судом.

Враховуючи наведене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3