Єдиний унікальний номер 341/1635/17
Номер провадження 1-кп/341/159/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження № 0000234 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, жонатого,на утримання одна малолітна дитина, працюючого приватним підпрємцем, з середньо-спеціальною освітою, невійськовозобв`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд,-

встановив:
ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено при таких обставинах.

04.08.2017 року приблизно о 4 год., в темну пору доби та суху погоду, обвинувачений перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21073, реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Коновальця у м. Галичі Івано-Франківської області у напрямку вул. Замкова. На передньому пасажирському сидінні автомобіля знаходився пасажир ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 рухаючись прямою ділянкою дороги зі швидкістю приблизно 70-80 км/год., що значно перевищує максимально-допустиму швидкість у населених пунктах, проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху, виїхав на праве узбіччя дороги, де допустив зіткнення з металевим відбійником. При цьому обвинувачений порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п.1.3. згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

підпункт б п.2.3., який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

підпункт а п.2.9, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.1, який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.4., згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

В результаті порушення обвинуваченим Правил Дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода унаслідок якої ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини правої стегнової кістки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції (МОС ІБС стегнової кістки (07.08.2017 р.).

Згідно висновку експерта за № 83 від 27.10.2017 р. відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя у момент спричинення, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді рани у ділянці лівої ноги та садна у ділянці голови.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та зазначив що дійсно в ніч на 04.08.2017 року з своїми знайомими розпивав спиртні напої, після чого приблизно о 4 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21073, віз ОСОБА_4 додому. Рухаючись проїзною частиною вул. Коновальця у м. Галичі у напрямку вул. Замкова. зі швидкістю приблизно 70-80 км/год., відволікся від руху шукаючи музику по радіоприймачу та виїхав на праве узбіччя дороги, де допустив зіткнення з металевим відбійником. В результаті порушення ним ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода унаслідок якої потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, якщо б не вживав спиртне в цей день то ніколи б не вчинив такого злочину. Просить суд не призначати йому суворе покарання, застосувати щодо нього амністію.

Всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що на даний час обвинуваченим всі матеріальні збитки йому відшкодовано, просить не призначити ОСОБА_5 суворе покарання.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину особу яка перебуває у стані алкогольного спяніння.
Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити основне і додаткове покарання у межах санкції ст. 286 ч.1 КК України, оскільки застосування такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Окрім того суд враховує те, що він є раніше не судимим та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та під наглядом у психіатричному кабінеті, а також те, що він має на утриманні неповнолітнью дочку, відносно якої не позбавлений батьківських прав, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Галицької РДА від 15.11.2017 п. № 03-14/195. (25, 40-46)
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого суд при призначенні покарання враховує неумисну форму вини обвинуваченого та його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах мінімальної санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частино КК Україниу виді штрафу.
Суд вважає за доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців.
Крім того, як встановлено ст. 85 КК України, на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України « Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-YШ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього Закону України « Про амністію у 2016 році», оскільки у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_6 ,2013 р.н.
Прокурор не заперечував проти застосування до ОСОБА_5 Закону України про амністію із зазначених вище підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким, або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що на утриманні у обвинуваченого є неповнолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою служби у справах дітей Галицької РДА .
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 04.08.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України « Про амністію у 2016 році». Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 Закону України « Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України « Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, обтяжуючих обставин не має.
За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України « Про амністію у 2016 році», останній письмовою заявою від 15.11.2017 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього амністії, наслідки застосування цього Закону йому зрозумілі (а.с. 56), а тому він підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання.
З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в доход держави 988 грн. 70 коп. за проведення судових експертиз.
Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368,370 КПК України,ст. 1 ЗУ « Про амністію в 2016 році», суд -
У х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік шість місяців.
На підставі ст.1 п. «в» ,Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного та додаткового виду покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (р/р №0002, код ЗКПО: 37952250, МФО 836014, код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження» банк отримувач ГУДКСУ в Івано-Франківській області 988 ( дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп. витрат за проведення експертиз.
Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ-21073,реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1