Справа № 592/2967/18
Провадження № 1-кп/592/383/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000718, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2018 за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2018 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.04.2018 (а.с.87, 88).

У судовому засіданні 18.04.2018 прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, яке підтримав в повному обсязі та мотивував тим, що на даний час триває судовий розгляд і до 20.04.2018 не буде завершено, а ризики, які стали підставою для застосування вказаного виду запобіжного заходу, не зменшились. Крім того, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Потерпілий та його представник підтримали вказане клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечили. Захисник вважає, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перестали існувати, а належну процесуальну поведінку здатний забезпечити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації обвинуваченого. Крім того, зазначила що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я, які б мав можливість вирішити, якби суд обрав інший запобіжний захід. Одночасно зазначила, що на даний час завершити розгляд кримінального провадження не є можливим. Оскільки не допитані всі свідки, в тому числі свідки захисту, не отримані відомості на запит захисника.
Заслухавши думку учасників процесу, свідка ОСОБА_8 , яка є бабусею ОСОБА_3 та проживає разом з ним, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, врахувавши підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не забезпечать його належної процесуальної поведінки. суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Так, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, як існували на момент застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та про можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Будь-яких обґрунтованих даних про те, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду та зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, сторона захисту суду не навела та доказів не надала.

З огляду на обвинувачення, що пред`явлено ОСОБА_3 , даних про особу обвинуваченого, а також те, що розгляд справи, в якій ОСОБА_3 обвинувачується, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не завершено - обрання стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на переконання суду, не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд: скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За наведених підстав доводи захисника про відсутність ризиків не знайшли свого підтвердження, а підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не встановлено.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою до 01.06.2018 включно.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Крім того, враховуючи повідомлення захисника та обвинуваченого, щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_3 , суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Зважаючи на те, що ст. 19 Конституції України прямо вказує на те, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення надання належного медичного обстеження з метою встановлення остаточного діагнозу та подальшого лікування ОСОБА_3 ..

Виходячі із принципу верховенства права та враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» здійснити медичне обстеження та забезпечити надання ОСОБА_3 належної медичної допомоги.

Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд
постановив:

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» строком по 01 червня 2018 року включно.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Доручити уповноваженій особі медичної частини Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне медичне обстеження та лікування ОСОБА_3 в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» або за медичної необхідності в умовах спеціалізованого лікувального закладу для отримання призначеного лікування.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1