Кримінальне провадження № 194/115/18
Номер провадження 1-кп/194/55/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2018 року за № 0000021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з неповною загально-середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2012 років народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровська область, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: 2007 та 2012 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
У період часу, приблизно з 06 квітня 2017 року по 20 грудня 2017 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи матір`ю та батьком своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, злісно не виконували встановлені законом батьківські обов`язки по догляду за дитиною, які виразилися у невиконанні в повному та необхідному обсязі медичних рекомендацій лікаря-фтизіатра КЗ «Тернівська ЦМЛ» ДОР», щодо проходження необхідного курсу профілактики та додаткових обстежень виявленої підозри у їх малолітньої доньки ОСОБА_7 на захворювання туберкульозом, та у порушення вимог ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України, не піклувалися про її здоров`я, а саме: будучи належним чином проінформованими 11 липня 2017 року лікарем - фтизіатром КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР» ОСОБА_8 про те, що у їх дитини реакція Манту 2ТЕ дала позитивний результат та необхідно проведення додаткового обстеження і консультації у КЗ «ДОКЛПО» Фтизіатрія» ДОР», про що їм неодноразово повідомлялось протягом тривалого часу особисто лікарем - фтизіатром КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР» ОСОБА_8 та працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, а саме: в період часу з липня 2017 року по 15 грудня 2017 року, однак на вказані повідомлення не реагували, тобто легковажно поставилися до настання можливих наслідків захворювання їх малолітньої доньки ОСОБА_7 на туберкульоз.
В результаті умисного, злісного ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від покладених на них обов`язків по догляду за здоров`ям своєї дитини, не забезпечення їй належного догляду за фізичним станом, настали тяжкі наслідки у вигляді отримання їх малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , захворювання - ВДТБ внутрішньогрудних лімфовузлів дестр- МБТ- М- К0 рез0 гіст0 категорія 3 когорта 4(2017), згідно протоколу засідання ЦЛКК/ЦЛКК ХР ТБ № 2426 від 28 грудня 2017 року.
При цьому виявлені відхилення в стані здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за відсутності нормальних умов життя, раціонального харчування, належного догляду, і постійного медичного спостереження, загрожували її життю та заподіяли істотну шкоду її здоров`ю, тобто спричинили тяжкі наслідки та знаходяться у причинному зв`язку з умисним, злісним невиконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, визнали повністю, щиро розкаялися, та кожний окремо пояснили, що про підозру на туберкульоз у доньки їм було відомо, але внаслідок відсутності коштів доньку не лікували, до лікарні у м. Дніпро дитину не відвозили. Як заразилася дитина їм не відомо.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради, з родиною ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайома з квітня 2017 року. Мати ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, батько ОСОБА_4 дітьми не цікавиться. Неодноразово служба у справах дітей виходила з перевірками за адресою: АДРЕСА_2 до цієї родини, проводили бесіди, однак ніяких позитивних результатів не було. При огляді житлових кімнат було встановлено, що в квартирі, де мешкають обвинувачені з дітьми дуже брудно, на підлозі сміття, повітря сперте, повзають таргани. Квартира не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Діти брудніта неохайні.Дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 захворіла на туберкульоз. Батьки дитиною не займаються. Дівчинку відправляли до лікарні за власні кошти.
Даючи оцінку показанням обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченими кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного.
Зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали свою винуватість у вчиненому ними кримінальному правопорушенні, їх свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведена, їх дії правильно кваліфіковані за ст. 166 КК України як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинили тяжкі наслідки.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу кожного з обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона громадянка України, в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи особи обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , те що вони раніше не судимі, обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку прокурора та законного представника потерпілого, наявність пом`якшуючих обставин, те, що обвинувачені щиро покаялись, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ст. 166 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із звільненням обвинувачених від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_3 , у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1