АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1628/17 Номер провадження 11-кп/786/834/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вири та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області від 29 березня 2016 року за ч.1 ст.289, ч.2 ст.342, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні спільного подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 29 березня 2016 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки за період відбування покарання має лише одне заохочення.

За змістом апеляційної скарги засуджений не погоджується з рішенням суду та просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. При цьому зазначає, що довів своє виправлення, оскільки працює на виробництві, приймає активну участь в роботах по благоустрою установи та має заохочення.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Доводи апеляційної скарги засудженого є непереконливими.
Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати в майбутньому нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 під час утримання в Сумському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 24 червня 2016 року ОСОБА_7 відбуває покарання у Державній установі «Божковська виправна колонія (№16)» і за цей час має лише одне заохочення, яке застосовано до нього 27 лютого 2017 року, тобто незадовго до вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.с.3).
Крім того, напередодні рішенням комісія виправної колонії було відмовлено засудженому ОСОБА_7 у зміні умов тримання з огляду на те, що останній не досяг необхідного ступеню виправлення.
Висновок суду про неможливість звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково ґрунтується на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Крім того, як вбачається з листа начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_7 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року звільнений від відбування покарання на підставі ст.3 Закону України «Про амністію в 2016 році» (а.с.30).
Судове рішення відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4