В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "26" грудня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївки, Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14.11.2017 року приблизно о 18-00 год. у ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала в приміщенні магазину «Велика Кишеня», розташованого в торговому центрі «Мега Сіті» по Харківському шосе, 19, в місті Києві, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: двох банок ікри лососевої червоно-зернистої, вагою 130 грам, кожна, вартістю 290 грн., що належать ТОВ «ФУДКОМ».
Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів взяла вказаний вище товар та поклала його до зовнішньої кишені свого верхнього одягу та направилася до виходу не маючи наміру сплачувати за товар, який належить ТОВ «ФУДКОМ», пройшла повз касову зону та рамку магнітного контролю.
Виконавши усі дії, які остання вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти дві банки ікри лососевої червоно-зернистої торгової марки «Парамушир» закупівельною вартістю 290 гривень, та розпорядитися ними на власний розсуд з причин, що не залежали від її волі, оскільки її дії були припинені працівниками служби охорони.
Таким чином, ОСОБА_4 намагалася завдати потерпілому ТОВ «Фудком» матеріального збитку на загальну суму 290 гривен.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, дала суду показання, які відповідають інкримінованим їй фактичним обставинам кримінальних правопорушень, щиро розкаялась у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує такі її дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працю є, не одружена, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, її майновий стан, стан здоров`я, соціальні зв`язки.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинувачену, її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349,370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить 850 грн.

Речовий доказ диск з відеозаписом з камер відеоспостережень залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: