Ухвала
Іменем України
02 квітня 2018 р.

м. Київ
справа № 337/2357/15-к

провадження № 51-4368 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
встановила:
вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за пунктом 13 частини 2 статті 115 Кримінального Кодексу України (далі КК) на 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2017 рокускасовано, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрито через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості в суді та вичерпання можливостей їх отримання.

Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2018 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху з наданням йому п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
Зокрема, прокурору роз`яснювалися вимоги частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК. Одночасно прокурор повідомлявся про наслідки невиконання вказівок суд касаційної інстанції.
На виконання ухвали касаційного суду прокурор повторно звернувся з касаційною скаргою, де ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на передчасність висновків суду апеляційної інстанції щодо безпідставності доводів апеляційної скарги прокурора, яка вносилася з причин невідповідності визначеного судом першої інстанції покарання, а також на незабезпечення судом апеляційної інстанції безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні.
Однак зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що ним повторно не дотримано вимог статті 427 КПК України та не враховано вказівок суду касаційної інстанції.
Надаючи строк на усунення недоліків, прокурору вказувалося на те, що ним не наведено доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та незаконності ухвали суду апеляційної інстанції, якою вирок суду першої інстанції скасовано, а кримінальне провадження закрито.
У змісті повторно поданої касаційної скарги прокурором наведено зміст доводів апеляційної скарги прокурора, де він не погоджувався з розміром призначеного судом першої інстанції покарання, вказано на незабезпечення судом апеляційної інстанції безпосередності дослідження доказів у кримінальному провадженні та на невмотивованість висновку апеляційного суду при визнанні апеляційної скарги прокурора необґрунтованою.
Разом з цим, з копій судових рішень вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_4 засуджено за пред`явленим органом досудового розслідування обвинуваченням та йому призначено покарання. Тоді як, внаслідок апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття кримінального провадження щодо останнього на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 КПК у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 в суді і вичерпанням можливості їх отримання.
Проте прокурор у касаційні скарзі повторно наполягає на доводах апеляційної скарги прокурора щодо призначеного ОСОБА_4 покарання та не наводить доводів щодо незаконності і необґрунтованості закриття кримінального провадження щодо нього.
Таким чином, прокурор не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, адже неузгодженість його позиції та доводів касаційної скарги не надають касаційному суду визначитися з предметом перевірки кримінального провадження та постановити законне і обґрунтоване рішення за наслідками її розгляду.
У зв`язку з чим, касаційна скарга прокурора у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 429 КПК підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК України, суд
постановив:

повернути касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3