Справа № 358/1419/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/89/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.01.2018

УХВАЛА
іменем України
16 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого: 19.01.2017 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 3 роки та відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, і призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року, і остаточне визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 23 вересня 2017 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував у квартирі АДРЕСА_2 громадянина ОСОБА_8 , що розташована по АДРЕСА_3 , де проводив свій час відпочинку та розпивав алкогольні напої. В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до спальної кімнати квартири, де помітив ОСОБА_9 , який спав на підлозі, а поряд з ним на дивані мобільний телефон марки «LG» Е - 400, що належить останньому. В цей час у ОСОБА_7 , виник корисливий умисел на вчинення таємного викрадення мобільного телефону, належний потерпілому з метою обернення на власну користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 та відсутністю інших очевидців своєї злочинної діяльності, таємно викрав мобільний телефон марки «LG» Е - 400 вартістю 438 грн., укомплектований SIM карткою оператора мобільного звязку «Vodafone» вартістю 5 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 443 гривні.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість, крім того зазначає, що суд вибрав формальний бік справи, проігнорувавши пом`якшуючі обставини, а саме суд не врахував позитивну характеристику, щире каяття, наявність на його утриманні малолітньої дочки.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін. Зазначає, що вирок ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Зазначений вирок ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, вирок є вмотивованим, оскільки в ньому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення. Та вказує, що суб`єктивні погляди обвинуваченого щодо того, які докази судом прийняті до уваги, а які не прийняті, не дають права вважати, що судом були допущені порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого, який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину; обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; думку потерпілого, який не має до обвинуваченого будь-яких претензій. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 будучи раніше засудженим 19.01.2017 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив злочин проти власності під час іспитового строку, суд першої інстанції не знайшов підстав для застосування до нього ст. ст. 69, 75 КК України та прийшов до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд першої інстанції ОСОБА_7 частково приєднав до покарання за цим вироком невідбуте ним покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього більш м`якого покарання та його посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував його особу та обставини, які пом`якшують покарання, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах даного провадження, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_7 затриманий з 04 жовтня 2017 року, тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_7 , попереднє ув`язнення з 04 жовтня 2017 року по 16 січня 2018 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богуславського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 04 жовтня 2017 року по 16 січня 2018 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий
Судді: