Справа № 184/1976/17
Номер провадження 1-кп/184/35/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000621 від 29 липня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.04.1996 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 141 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку строком на 2 роки;

- 25.08.1998 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.140 ч.2, 141 ч.2, 142 ч.1, 42, 43 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково 12.04.2002 року на не відбутий термін 1 рік 9 місяців 28 днів;

- 05.12.2003 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 24.11.2006 року на не відбутий термін 9 місяців 26 днів;

- 27.02.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ст.186 ч.2, 187 ч.2, 309 ч.1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.01.2013 року по відбуттю терміну покарання;

- 24.07.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2, ст.263 ч.1, ст.309 ч.2, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 13.09.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст.357 ч.1, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.10.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2, ст.309 ч.2, ст.289 ч.2, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 14.11.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ст.289 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
03 липня 2017 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 знаходились біля будинку № 21 по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон "Нокіа 105" та у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном. В цей же день та час, знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, скориставшись виниклими між ним та ОСОБА_5 дружніми стосунками, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , під вигаданим приводом, попросив у останнього скористатися належним йому мобільним телефоном "Нокіа 105" нібито для здійснення телефонного дзвінка, пообіцявши відразу повернути вказаний вище мобільний телефон. Довіряючи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон "Нокіа 105" з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої грошових коштів не було. В цей же день та час ОСОБА_3 , не маючи наміру повернути мобільний телефон ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 втратив його з поля зору, заволодів мобільним телефоном "Нокіа 105", вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №4637-17 від 11.10.2017 року, складає 522,50 грн. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №4637-17 від 11.10.2017 року, складає 50,00 грн., на рахунку якої грошових коштів не було. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 572 гривні 50 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім цього, 06 липня 2017 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився на ринку 35-го мікрорайону, який розташований по вул. Соборна, 5 в м. Покров Дніпропетровської області та маючи при собі картку абонента оператора мобільного зв`язку "Київстар" номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , якою ОСОБА_3 незаконно заволодів 03.07.2017 року шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що вищевказаний номер фінансово прив`язаний до кредитного рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_2 в ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі рахунок ОСОБА_5 ) у нього виник злочинний намір, спрямований на викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_5 , що перебувають на рахунку, за допомогою зазначеної картки абонента оператора мобільного зв`язку. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 у зазначений час та у зазначеному місці отримав у раніше знайомого ОСОБА_6 , який не був усвідомлений про злочинний намір ОСОБА_3 , у тимчасове користування для здійснення переказу грошей пластикову картку до рахунку № НОМЕР_3 в ПАТ КБ "ПриватБанк", належного ОСОБА_6 (далі рахунок ОСОБА_6 ) та мобільний телефон ОСОБА_6 .. Після цього 06.07.2017 року о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на ринку 35-го мікрорайону по АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, належних потерпілому ОСОБА_5 , вставив в мобільний телефон ОСОБА_6 картку абонента оператора мобільного зв`язку "Київстар" номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , зателефонував на номер 3700 служби підтримки клієнтів ПАТ КБ "ПриватБанк", за допомогою голосового меню ІVR, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно перерахував гроші у сумі 900,00 грн. з рахунку ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_6 ..

Після цього, 06.07.2017 року о 13 годині 55 хвилини ОСОБА_3 за допомогою пластикової картки до рахунку ОСОБА_6 через банкомат ПАТ КБ "ПриватБанк" по вул. Соборна, 5 в м. Покров Дніпропетровської області заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами у сумі 800,00 грн..

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_5 , ОСОБА_3 06.07.2017 року, рухаючись по м. Покров Дніпропетровської області від вул. Соборна до універмагу по вул. Центральна, 47-а, зателефонував на номер 3700 служби підтримки клієнтів ПАТ КБ "ПриватБанк", за допомогою голосового меню ІVR, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно перерахував грошові кошти з рахунку ОСОБА_5 : о 15 годині 40 хвилин - 350,00 грн.; о 16 годині 31 хвилині - 200,00 грн.; о 16 годині 38 хвилин - 300,00 грн.; о 16 годині 41 хвилині - 450,00 грн. на рахунок ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_3 06.07.2017 року о 16 годині 52 хвилини за допомогою пластикової картки до рахунку ОСОБА_6 через банкомат ПАТ КБ "ПриватБанк" по вул. Центральна, 51 в м. Покров Дніпропетровської області заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами у сумі 1200,00 грн..

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_5 , 06.07.2017 року о 17 годині 01 хвилині ОСОБА_3 , перебуваючи біля універмагу по вул. Центральна, 47-а в м. Покров Дніпропетровської області, зателефонував на номер 3700 служби підтримки клієнтів ПАТ КБ "ПриватБанк", за допомогою голосового меню IVR, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно перерахував з рахунку ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 750,00 грн. на рахунок ОСОБА_6 . Після цього, 06.07.2017 року о 17 годині 08 хвилин ОСОБА_3 за допомогою пластикової картки до рахунку ОСОБА_6 через банкомат ПАТ КБ "ПриватБанк" по вул. Центральна, 47-а в м. Покров Дніпропетровської області заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами в сумі 900,00 грн. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2950,00 грн..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому роз`яснені.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав покази про те, що 03.07.2017 року о 21 годині він знаходився в кафе «Візит» на автовокзалі. До кафе зайшов потерпілий, який був в стані алкогольного сп`яніння. Він з ним познайомився, випивали горілку. Після цього пішли до будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_7 дістав свій телефон та почав дзвонити. Він попросив у потерпілого телефон і, побачивши, що той спить, забрав телефон собі і пішов. Телефон продав невідомому чоловіку. 06.07.2017 року картку з телефону потерпілого він вставив до телефону знайомого, на телефон надійшло смс-повідомлення з «Приватбанку» про кредит потерпілого. Він подзвонив до «Приватбанку», попросив перевести гроші з картки ОСОБА_8 на картку ОСОБА_9 , з якої знімав гроші та витрачав на власні потреби. В скоєному розкаявся та просить суд його строго не карати.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених: - ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; - ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною повністю.

Обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, раніше судимий, перебуває на диспансерному обліку у лікаря фтизіатра (ДЗ: великі залишкові зміни туберкульозу обох легень у вигляді фіброзно-вогнещевих змін), у лікаря нарколога (ДЗ: наркоманія), на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, матеріальні збитки потерпілому відшкодовано в повному обсязі, думку потерпілого, який покладається на розсуд суду при призначенні обвинуваченому покарання, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, призначається покарання за правилами, передбаченими в ч. 1-3 ст. 70 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року було засуджено за ст.289 ч.2, ст.70 ч.4 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з моменту його фактичного взяття під варту, тобто з 13 вересня 2017 року.

Враховуючи викладене, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлений.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і на підставі цих законів призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання, яке призначено за цим вироком, більш суворим, яке призначено за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту його фактичного взяття під варту, тобто з 13 вересня 2017 року.

Згідно ст. 124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 198,00 грн..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1