АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/225/18 Головуючий 1ї інстанції- ОСОБА_1
Справа № 610/2190/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами
адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7
прокурора у кримінальному провадженні Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8
на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №000804, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №000804, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 18 березня 2018 року. На підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. В іншій частині клопотання відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року скасувати та ухвалити нову та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. із визначенням застави у розмірі 528 600грн. У разі визначення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Вали Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та підозрюваним ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для застосування запобіжного заходу, як домашній арешт. Не врахував той факт, що обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, недостатній для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України. У розумінні положень, що наведені у рішеннях ЄСПЛ (Справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2017), щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою». Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання». На даний час кримінальне провадження по суті не розпочато, докази не досліджені і необхідно керуватися принципами конвенційного прецендетного права, які передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд; ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення; вчинення ним подальших правопорушень. ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та особливо тяжкого злочинів. З огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаних злочинів, обрану позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні вищевказаних злочинів, та у разі визнання його винним у вчиненні, відповідно до ст. 75 КК України, він не зможе бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, вбачається ризик того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. ОСОБА_7 особисто знайомий зі свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні та може незаконно впливати на них. Злочин набув значного суспільного резонансу в суспільстві, оскільки діями підозрюваного завдано збитків в особливо великих розмірах місцевій громаді. Вказані обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , також не погодився з таким рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на істотне порушення вимог КПК України, на порушення вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та на практику Європейського суду з прав людини апеляційну скаргу обґрунтував наступним.Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року містить істотні суперечності у мотивувальній частині ухвали, в частині обґрунтування застосування домашнього арешту. В абз. 27,28,30 зазначено, що ризик переховування, наведений прокурором, залишився недоведеним, а в абзаці 29 зазначено,що ризик переховування прокурором доведений. На даний час суду не надано доказів того, що ОСОБА_7 намагався або може намагатися здійснити спроби незаконно впливати на свідків, підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. У разі спроби впливу свідки або підозрюваний не позбавлені права завити про це до правоохоронних органів, наразі такими даними суд не володіє. Ризик переховування також є мінімальним, виходячи з даних про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та фактичного проживання з 1986 р.; міцні соціальні зв`язки; приватне підприємство та нерухоме майно за місцем проживання; одружений і має 2-х неповнолітніх дітей, є пенсіонером та інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Спроб переховуватись від досудового розслідування не здійснював, виконує свої процесуальні обов`язки, добровільно прибув до суду. Також не надано доказів, що ОСОБА_7 намагався або може намагатися здійснити спроби незаконно впливати на свідків, підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Обґрунтована підозра та ризики, передбачені ст. 177 КПК України не були підтверджені належними та допустимими доказами, а застосування запобіжних заходів без доведення прокурором вказаний ризиків, є неможливим. Наявність протиріч у судовому рішення по обмеженню свободи є порушенням вимог ст.5 Конвенції. Просить обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків : прибувати до слідчого, прокурора, судді чи суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що прокурор довів існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, але, враховуючи дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання; одружений і має 2-х неповнолітніх дітей, що свідчить про міцні соціальні зв`язки; приватне підприємство та нерухоме майно за місцем проживання; є особою пенсійного віку та інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, до суду для розгляду клопотання прибув добровільно такий ризик є мінімальним. Прокурором доведені обставини, визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України, проте не доведені обставини, зазначені в п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України неможливість запобіганню названим ризикам більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. З урахуванням даних про особу підозрюваного, суд обґрунтовано прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000804 від 18.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
18.01.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно та в особливо великих розмірах.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України та доведеність обґрунтованої підозри свідченнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 25.07.2017 р., договорами №5 від 01.12.2014 р., №13/10-1 від 13.10.2015 р.; актами виконаних робіт №1 від 02.12.2014 р., 04.11.2015 р.; платіжними дорученнями; висновками судової будівельно-технічної експертизи і вважав, що обрання запобіжного заходу перешкодить підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Посилання в клопотанні та апеляційній скарзі на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею не будо підтверджено належними доказами.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Доводи апеляційних скарг про не в повному обсязі дослідження слідчим суддею підстав застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт не підтверджені матеріалами клопотання та судового провадження. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.
Не ґрунтується на матеріалах справи посилання адвоката в апеляційній скарзі на неврахування слідчим суддею практики ЄСПЛ, оскільки прийнята ухвала не суперечить вказаній практиці.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 відхилити.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: