АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №642/492/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/2162/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України
02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 21.07.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до 1(одного) року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1(одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Доля процесуальних витрат вирішена у порядку передбаченому ст. 124 КПК України та розв`язаний цивільний позов.

Вироком суду встановлено, що 13.09.2016р. о 11год. 25хв. ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Євгена Котляра у м. Харкові зі сторони вул. Котлова в напрямку вул. Привокзальної. Під час руху по вказаній вулиці, в районі буд.№1, ОСОБА_8 , зупинився біля правого краю проїзної частини, після чого, порушуючи вимоги п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; та під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, почав рух заднім ходом для паркування автомобіля назад і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час стояла в нерухомому положенні на місці для паркування транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішньої кісточки правої гомілки із зсувом-розходженням по довжині.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, не зорієнтувався в дорожній обстановці, не переконавшись в небезпеці почав рух заднім ходом, в ході якого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилась в нерухомому стані на проїжджій частини паркування і яку він міг об`єктивно виявити, що спричинило вказані вище наслідки.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію просить вирок суду в частині призначення покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідність та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до 1(одного) року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік і з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1(одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та інших учасників судового провадження, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду (т.1 а.с.116-117) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах. При цьому обвинувачений свою вини в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Дії обвинуваченого, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій особі, колегія суддів вважає вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.
Найсуворішій вид покарання передбачений санкцією ч.1 ст.286 КК України є обмеження волі.

Проте, як випливає з вироку суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, що є більш суворим покаранням ніж передбачено законом за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Отже, як вірно вказує прокурор, суд припустив помилку призначивши більш суворий вид покарання ніж це передбачено, що відповідно до п.4 ч.1 ст.413 КПК України є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність.

Встановлене порушення свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що у свою чергу згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою длоя зміни судового рішення.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що районний суд призначаючи покарання ОСОБА_8 допустив порушення передбачене п.4 ч.1 ст.413 КПК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова в частині призначення покарання зміні.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.4 ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 21.07.2017р. відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до обмеження волі на 1(один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті, враховуючи застосування ст.ст.75, 76 КК України, вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді