Справа № 163/2265/17 Провадження № 11-кп/773/160/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законних представників обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законних представників обвинуваченого (цивільних відповідачів) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Любомль Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, студента Луківського професійного училища № 22, раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Стягнуто із законних представників обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в рівних частинах завдану матеріальну шкоду в розмірі 6460 грн.11 коп. та моральну шкоду в загальній сумі 50000 грн., а всього 56460 грн. 11 коп.
В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що 16 липня 2017 року близько 03 год. 40 хв. він, перебуваючи у лісосмузі неподалік вул. Машівська, у м. Любомль Волинської області, під час конфлікту з ОСОБА_11 , який виник раптово, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, використовуючи дерев`яну биту, умисно, наніс потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів в область тулуба та голови, чим завдав останньому згідно висновку судово-медичної експертизи тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, вдавленого багатоуламкового фрагментованого зламу тім`яної кісти з частковим поширенням у вигляді лінійного зламу, без зміщення, сагітально по лобній кістці, субдуральної гематоми тім`яних долей під склепінням, підуральних гематом у лобно-тім`яних відділах, гемарогічного забою головного мозку, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, законні представники обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу. Вказують, що призначена для відшкодування потерпілому моральна шкода у розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень не є співрозмірною характеру та тривалості завданих внаслідок злочину страждань та не відповідає принципам розумності і справедливості. Тому просять вирок місцевого суду в частині відшкодування моральної шкоди змінити і стягнути із них та обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, його законних представників, захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора, який покладався на розсуд суду, потерпілого та його представника, які апеляцію заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України та висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила
суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода у відсутній частині відшкодовується його батьками, або ними в повному обсязі. При цьому обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
На думку суду апеляційної інстанції, твердження законних представників обвинуваченого про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, є необґрунтованими.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір відшкодування моральної шкоди, визначений судом, відповідає обсягу та характеру, спричинених ОСОБА_11 психічних страждань, вимушених змін у його життєвих стосунках.
При апеляційному розгляді провадження встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні та потребував сторонньої допомоги.
В результаті вчинення злочину погіршився стан його здоров`я та на тривалий час його було позбавлено реалізації своїх можливостей.
Враховуючи душевні та фізичні страждання, перенесені потерпілим, істотні вимушені зміни в його життєвих стосунках, виходячи з вимог розумності та справедливості, апеляційний суд погоджується із призначенням місцевим судом законним представникам обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.
Наведені в апеляції доводи, на думку апеляційного суду, не є підставою для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу законних представників обвинуваченого (цивільних відповідачів) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційних скарг.
Головуючий
Судді