Справа № 569/2899/16-к
УХВАЛА

06 лютого 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному

заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 та заяву судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000163 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000163 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

09 грудня 2016 року здійсненим автоматизованою системою документообігу суду розподілом вказаний обвинувальний акт переданий на розгляд судді ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , в якій посилається на наявність обставин, які викликають у нього сумніви щодо неупередженості судді. Відвід заявляє з огляду на те, що суддя за наявності всіх до того підстав, не задоволив його заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 , який вчиняє прямий зухвалий тиск на суддю. Вважає, що суддя особисто заінтересований у результатах кримінального провадження. Крім того, посилається і на практику Європейського суду з прав людини щодо об`єктивних та суб`єктивних критеріїв безсторонності судді при розгляді справи.

Суддя ОСОБА_4 подав заяву про самовідвід у розгляді вказаного кримінального провадження, посилаючись на те, що 24 квітня 2017 року ним була постановлена ухвала про повернення обвинувального акту прокурору, яка ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року була скасована з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції. За таких обставин він не має права брати участь у новому провадженні згідно вимог частини другої статті 76 КПК України.

Вказує і на те, що в судових засідання обвинуваченим тричі подавалися заяви про його відвід, така ж заява подавалася і прокурором, який вказував на неможливість розгляду кримінального провадження суддею, який вже постановляв ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору і яка була скасована.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою заяву про відвід судді ОСОБА_4 підтримав та не заперечує проти задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід.

Прокурор ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , які були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду заяв, у судове засідання не з`явились. Прокурор ОСОБА_5 подав суду клопотання про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 без його участі.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що його заява про відвід судді ОСОБА_4 та заява судді ОСОБА_4 про самовідвід підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Як встановлено судом, 24 квітня 2017 року суддею ОСОБА_4 була постановлена ухвала про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000163 прокурору, яка ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року була скасована з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи вимоги частини другої статті 76 КПК України, наведена обставина, на переконання суду, робить недопустимою повторну участь судді ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно пункту 4 частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадження, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У своєму рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній конкретній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначення наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обгрунтованими.

Побоювання заявників щодо небезсторонності судді ЄСПЛ визнав об`єктивно обгрунтованими та оцінив як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання суду, обставини, зазначені як обвинуваченим ОСОБА_3 у заяві про відвід судді ОСОБА_4 , так і суддею ОСОБА_4 у заяві про самовідвід, є такими, що виключають участь судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, оскільки об`єктивно можуть викликати сумнів у його неупередженості.

Керуючись ст.ст.75,80,81,82 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 та заяву судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000163 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задовольнити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1