Справа № 346/5014/15-к
Провадження № 11-кп/779/3/2018
Категорія ч.1 ст. 115 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,-

в с т а н о в и в :

Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року відносно ОСОБА_11 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_11 у вигляді тримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього, до набрання ухвалою законної сили залишено без зміни.

Зміст апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, ухвалу суду незаконною з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що суд внаслідок неправильного тлумачення закону, не застосував закон, який підлягає застосуванню. Просить ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_11 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Обставини у кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції.

За ухвалою суду 13 серпня 2015 року приблизно о 03.00 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_11 , в ході словесного конфлікту із своєю знайомою ОСОБА_12 , який раптово виник на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою позбавлення життя останньої, схопив руками за волосся та наніс не менше двох цілеспрямованих ударів в життєво-важливий орган голову, головою до бетонної доріжки, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток склепіння, основи та лицевого черепа, розривами твердої мозкової оболонки, розміщенням речовини головного мозку, крововиливами в м`які тканини голови, під оболонки та в речовину головного мозку, забійними ранами, синцями та саднами обличчя, травматичною ампутацією двох зубів на верхній щелепі, садна в ділянках шиї, лівого передпліччя, обох колінних суглобів, правої китиці, попереково-крижової ділянки, синець в ділянці правого колінного суглобу, від яких остання померла на місці події.

Згідно даних у висновку комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 25 від 17 лютого 2016 року в період інкимінованих дій, ОСОБА_11 не був здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а. с. 100-106, т. 2).

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції, прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, та просив про її задоволення.

Захисник обвинуваченого проти задоволення апеляції заперечив, однак вважає, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення, оскільки висновок про доведеність вини його підзахисного не ґрунтується на здобутих доказах.

Обставини у кримінальному провадженні, встановлені апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, вислухавши доводи учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Постановляючи ухвалу про застосування до ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений ОСОБА_11 вчинив інкримінований йому злочин ч.1 ст. 115 КК України в стані неосудності, а відтак згідно ст. 19 КК України він не підлягає кримінальній відповідальності, і згідно ст. 93 КК України до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру. При цьому, такий висновок суду був зроблений на підставі даних, що містяться у висновку комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 25 від 17 лютого 2016 року. Однак, таких даних в матеріалах провадження немає, що вказує на незаконність судового рішення.

Крім цього, застосовуючи примусовий захід медичного характеру, суд належним чином не перевірив наявність для цього підстав, не дав оцінки суттєвим обставинам вчиненого суспільно-небезпечного діяння та не навів на спростування доводів захисту щодо суперечностей проведених медичних експертиз та сумнівів в допустимості доказів.

Поряд з цим, суд визначаючи вид заходу медичного характеру допустився вільного тлумачення норм кримінального закону та не навів вагомих аргументів щодо можливості застосування до особи, яка позбавила життя іншу особу, саме такого заходу.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно п.3 постанови пленуму ВСУ від 03.06.2005 N 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК) належить виключно до компетенції суду.

Так, у висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 25 від 17 лютого 2016 року зазначено: «в період інкримінованих дій, ОСОБА_11 не був здатний повною мірою усвідомлювати значення дій та керувати ними».

Вказані відомості про стан психічного здоров`я особи обвинуваченого можуть бути підставою для визнання особи згідно ч.1 ст. 20 КК України обмежено осудною, а відтак і підставою для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, до дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області вважає, що у справі наявні обставини, які не були в повній мірі з`ясовані під час судового розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права, а відтак є підставою для скасування постановленої судом ухвали, та призначенням нового судового розгляду в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 червня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом скасувати, та призначити новий судовий розгляд в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_11 продовжити терміном до 60 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5