Справа № 386/117/18
Провадження № 1-кп/386/43/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному проваджені №1-кп/386/43/18, дані про яке внесені до ЄРДР №0000560, про продовження строку тримання під вартою, відносно обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не депутата, не військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, стан здоров`я задовільний пільг та утриманців не має, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніш судимого:

17.07.2007 року Голованівським районним судом по ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

12.02.2008 року Голованівським районним судом по ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

20.12.2010 року Голованівським районним судом по ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 122 КК України до 5 років позбавлення волі;

28.03.2011 року Голованівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 89 КК України судимості не погашені:

- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР № 0000560 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ст.395 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2018 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 години 00 хвилин 14 квітня 2018 року.

Клопотань про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2018 року, не надійшло.

На підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні заперечень проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, не мали.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Заслухавши клопотання та доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити, виходячи з наступних підстав.

Конституційний Суд України в п. 4 рішення від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 зазначив, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 та ст. 395 КК України, один з яких відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою особою, його задовільний стан здоров`я, не працюючий, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, схильний до скоєння правопорушень, відсутність пільг та утриманців, а також міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, неодноразово вчиняв умисні корисні злочини, за вчинення яких неодноразово судимий, судимості не погашені.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 може, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, так як останні проживають в одному ж населеному пункті, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, за що був засудженим до реальної міри покарання.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого через тяжкість скоєного злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в якому він обвинувачується, що відноситься до тяжких злочинів; відсутні осіб, які могли би поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; у обвинуваченого в повній мірі відсутні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено, обвинувачений схильний до залишення місця проживання, оскільки після встановлення адміністративного нагляду, залишив місце проживання з метою його ухилення, що унеможливлює застосувати відносно нього домашній арешт.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 так як більш мякий запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обовязків та завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №1-кп/386/43/18, дані про яке внесені до ЄРДР №0000560, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області на 60 днів, тобто з 07 березня 2018 року до 24 години 00 хвилин 05 травня 2018 року включно.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 05 травня 2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1