Справа № 567/1083/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2017 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000315 від 23 липня 2017 року

по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Точевики Острозького району Рівненської області зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, на утриманні має малолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

23.07.2017 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, який раптово виник між ним та ОСОБА_4 , умисно завдав останньому по голові та тулубу не менше 8 ударів кулаком правої руки, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: рани в тім`яній ділянці голови зліва та потиличній ділянці голови зліва, синців на верхніх та нижніх повіках обох очей, садна на лівій брові, на нижній повіці зліва біля зовнішнього кута ока, на лівому плечі по задній поверхні в верхній третині, на правому передпліччі по зовнішній поверхні від верхньої до середньої третини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №134 від 28 серпня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, так як ОСОБА_5 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

26 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 , якому на підставі ч.4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні № 0000315 від 23 липня 2017 року та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471, 474 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме, за ч.2 ст.125 КК України у виді відбування громадських робіт строком 150 годин.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваниим чи обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказавши, що має могу виконати останній, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.125 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид та міру покарання, вказуючи, що має змогу виконати останній, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_5 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому, його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:
затвердити угоду від 26 вересня 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 вересня 2017 року покарання у виді відбування громадських робіт строком 150( сто п`ятдесят) годин.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1