Єдиний унікальний номер 185/8099/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № №0002216 від 10.08.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолобок
Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, з повною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.04.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
-16.08.2012 року Синельниковським міським судом Дніпропетровської області за ст. 391, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, приєднано не відбутий строк 2 місяці позбавлення волі, та до відбуття 1 рік 2 місяці позбавлення волі. Звільнився 21.08.2013 року з Львівської ВК (№48) по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 06.08.2017 року, приблизно о 07 годині, перебуваючи поряд з буд. АДРЕСА_2 , на землі під лавкою біля під`їзду побачив шприц з рідиною бурого кольору масою 0,7268 г. Переконавшись, що дана рідина містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» обіг якого заборонено, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями), у останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , підняв з землі та залишив собі - тим самим незаконно придбав шприц з рідиною бурого кольору масою 0,7268 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований». Після чого останній переніс вказану рідину за місцем проживання свого батька ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час мешкав також та почав незаконно зберігати у своїх особистих речах, а саме в одязі, для особистого вживання без мети збуту, всупереч ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року.
10.08.2017 року в період часу з 17 години 20 хвилин до 18 години 00 хвилин співробітниками поліції в ході огляду квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , за добровільною згодою власника квартири ОСОБА_7 , в присутності понятих було виявлено та вилучено 1 шприц об`ємом 2 мл. з рідиною бурого кольору масою 0,7268 г.
Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/2938 від 04.09.2017 року надана на експертизу 19.08.2017 рідина масою 0,7268 г., вилучена в ході проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_3 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0430 г.
Таким чином ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою 0,0430 г (в перерахунку на суху речовину), обіг якого заборонено, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями). Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Крім того, ОСОБА_3 07.08.2017 року, приблизно о 09.30 годині, перебуваючи на в`їзді до с. Кочережки, Павлоградського р-ну, зі сторони м. Павлограда, на узбіччі автодороги побачив металевий предмет циліндричної форми, а саме постріл ВОТ 25. В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, а саме пострілу ВОТ - 25.
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, впевнившись, що виявлений нимпредмет є бойовим припасом та для його придбання та зберігання необхідний передбачений п. 9 «Положенням про дозвільну систему» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року дозволу, порядок отримання якого визначений в Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року дозвіл, розуміючи, що у нього такий дозвіл відсутній, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно підняв з землі знайдений предмет циліндричної форми, а саме постріл ВОГ - 25, тим самим придбавши боєприпаси без передбаченого законом дозволу, переніс його за місцем мешкання свого батька ОСОБА_7 та почав зберігати у шухляді в спальній кімнаті, за адресою: АДРЕСА_3 , без передбаченого законом дозволу.
10.08.2017 року в період часу з 17 години 20 хвилин до 18 години 00 хвилин співробітниками поліції в ході огляду квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за добровільною згодою власника квартири ОСОБА_7 , в присутності понятих було виявлено та вилучено металевий предмет циліндричної форми - постріл ВОТ - 25.
Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи за № 35/5.2/347 від 19.09.2017 року встановлено, що предмет вилучений 10.08.2017 року в ході огляду квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та наданий на дослідження являється: постріл ВОТ - 25 промислового виготовлення, належить до категорії боєприпасів. Наданий на дослідження постріл ВОТ - 25 являється придатним для використання за цільовим призначенням, тобто до вибуху. Таким чином, ОСОБА_3 придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а саме постріл ВОГ - 25 до підствольних гранатометів ГП-25, ГП-30.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як незаконне зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 13 жовтня 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002216 від 10.08.2017 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Павлоградської прокуратури за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Ганни Світличної, буд. 64А, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки; На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання, ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на три роки.На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти уповноваженим органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у уповноваженим органом з питань пробації, та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 13 жовтня 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоновані сторонами, є покаранням у межах санкцій ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України, відповідають положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення: судової експертизи наркотичних засобів у сумі 1487 грн. 20 коп.; за судової вибухотехнічної експертизи у сумі 593 грн. 22 коп.; дактилоскопічної експертизи у сумі 790 грн. 96 коп, а всього 2871 грн. 38 коп.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 жовтня 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002216за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання, ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти уповноваженим органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 2871 /дві тисячі вісімсот сімдесят одна/ грн. 38 коп.

Речові докази: один шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною бурого кольору та 7 шприців з залишками рідини, який знаходиться на зберіганні в Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; 4 сліди пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .