Справа № 294/990/16-к
Провадження № 1-кс/273/76/18
УХВАЛА
22 березня 2018 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про відвід судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 398, ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
22.03.2018 року в судовому засіданні ОСОБА_5 було заявлене усне клопотання про відвід судді ОСОБА_8 про що складено довідку секретарем судових засідань ОСОБА_9 .

У вказаній вище заяві про відвід судді ОСОБА_5 зазначає про порушення суддею ОСОБА_8 його прав у кримінальному провадженні оскільки нею було відмовлено у допиті експерта ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 та не винесено окремої ухвали з приводу адвокатської діяльності потерпілого ОСОБА_6 , з огляду на викладене, вважає, що суддя діє з порушенням чинного законодавства України та має упередження ставлення до нього, як до обвинуваченого.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_8 підтримав та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що з приводу адвокатського посвідчення потерпілого ОСОБА_6 , то воно було видане з порушенням чинного законодавства, а щодо заявлених клопотань про виклик та допит експерта ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , то суддею ОСОБА_8 безпідставно було відмовлено у задоволенні.

Особа, якій заявлено відвід суддя Баранівського районного суду ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що у попередніх судових засідання суд ставив на обговорення питання щодо виклику та допиту експерта ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , сторони даного кримінального провадження вподальшому після неявки даних осіб не заперечували щодо продовження розгляду справи без їх участі та в послідуючому суд оголосив зясування обставин справи та доведення їх доказами закінчиними, а щодо заявленого клопотання про винесення окремої ухвали щодо адвокатської діяльності ОСОБА_6 в даному кримінальному проваджені, то він є потерпілою стороною, а тому правомірно відмовила в клопотанні обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заяви заперечували, посилаючись на те, що заява безпідставна і не містить обґрунтувань, а також призводить до затягування розгляду даного кримінального провадження.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні проти заяви заперечували та підтримали думку прокурорів.

Заслухавши думку обвинуваченого, прокурорів та потерпілих, особу відносно якої заявлено відвід, дослідивши заяву про відвід головуючої судді, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_5 про відвід судді не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

Частина 1 статті 6 Конвенції визначила, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні від 10 грудня 2009 р., у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

ЄСПЛ у зазначеному рішенні нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Відповідно до ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Суд вважає необґрунтованими доводи заявника про сумніви у неупередженості і обєктивності судді ОСОБА_8 , а саме те, що суддя відмовила йому у задоволенні даних клопотань, оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з заявленого відводу, ОСОБА_5 , фактично не згодний з процесуальною діяльністю судді, а саме з відмовою у допиті експерта та свідка.

З`ясовуючи сутність тверджень заявника щодо обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді у даній справі, суд констатує, що заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді, яким суд першої інстанції не вправі надавати оцінку. З контекстного аналізу статей глави 31 КПК України вбачається, що встановлення порушень вимог кримінального процесуального закону відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції.

Разом з цим наведенні заявником обставини можуть слугувати аргументом під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції за результатом ухвалення судового рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Барановського районного суду Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.398, ч. 1 ст. 296 КК України, з заявлених ним підстав, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.81, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛ ИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід головуючої судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 398, ч. 1 ст. 296 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1