СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1314/17
Провадження №1-кп/547/134/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року смт. Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
представник персоналу органу пробації ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Потоки Криничанського району Дніпропетровської області, громадяни України, проживає: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, неодружений, військовозобов`язаний, раніше судимий: 29.07.2017 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 12.09.2017 близько 23:30 год., маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , заздалегідь знаючи, що в її господарстві знаходиться господарський візок, переслідуючи корисливу мету, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, через незачинену дерев`яну хвіртку проник до вказаного господарства де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав господарський візок вартістю 438 грн. Після чого з місця вчинення злочину із викраденим візком зник та розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 438 грн (згідно висновку № 191/17 по визначенню вартості рухомого майна від 29.09.2017).
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши прокурору, обвинуваченому, захиснику, представнику персоналу органу пробації, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого, вивченням досудової доповіді.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю, шкодує про вчинене. Повідомив, що днем раніше користувався візком потерпілої, повернув його, хотів ще раз взяти, але вона відмовила, сказала, що він зламав візок. Тому він вирішив увечері прийти і сам його взяти. Візок потім повернуто потерпілій в присутності працівників поліції.
Обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра.
Актом експерта від 24.10.2017 № 469 встановлено, що ОСОБА_4 на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю (хронічним алкоголізмом ІІ ступеню). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, не страждав, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь наявного вродженого недоумства, ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Може постати перед слідством і судом; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; страждає синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю (хронічний алкоголізм ІІ ст.) в зв`язку з чим потребує лікування.
Отже обвинувачений ОСОБА_4 вчинив діяння у стані осудності, не у стані обмеженої осудності, а тому за правилами ст. 19, 20 КК України може підлягати кримінальній відповідальності за вчинене діяння.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у крадіжці господарського візка у ОСОБА_6 , а, отже, обвинувачений ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), - та підлягає покаранню за його вчинення.
За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є дуже високим, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного; встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; досудову доповідь.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів має бути призначене у виді позбавлення волі.
З урахуванням вчинення обвинуваченим нового злочину протягом іспитового строку, визначеного вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 29.07.2016, яким його засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, остаточне покарання визначити відповідно до ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Підстави для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України відсутні.
Цивільний потерпілим не пред`явлено, викрадене йому повернуто.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати не встановлено.
З метою забезпечення виконання вироку задовольнити клопотання прокурора та обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши обвинуваченого під варту у залі судового засідання.
Початком строку відбування обвинуваченим покарання є 20.12.2017, що є датою його взяття під варту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, за якими призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 29.07.2016, три роки і один місяць позбавлення волі.
Речовий доказ залишити потерпілій.
З метою забезпечення виконання вироку обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі судового засідання.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 20 грудня 2017 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1