Справа № 209/3715/16-к
Провадження № 1-кп/209/74/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/3715/16-к (пр. № 1-кп/209/74/17), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001986 від 15 вересня 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпродзержинська (нині Кам`яньке) Дніпропетровської обл., освіта середня, не одруженого, який не працює, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 червня 2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, звільнений 26 лютого 2016 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього особистого майна.

26 лютого 2016 року ОСОБА_4 звільнений із Жовтоводської виправної колонії № 26 УДПтС України в Дніпропетровській області у зв`язку із відбуттям строку покарання.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, від 18 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_4 , встановлено адміністративний нагляд, строком на один рік. Вказаним рішенням суду на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: не виходити з будинку (квартири) за місцем проживання у період з 20.00 години до 04.00 години наступної доби; не виїжджати за межі району (міста) проживання без погодження з органом Національної поліції; з`являтися на реєстрацію до Національної поліції за місцем мешкання 4 рази на місяць у дні, визначені даним законом.

26 лютого 2016 року керівником Жовтоводської ВК № 26 УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 оголошено ухвалу Жовтоводского міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду і попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та несвоєчасне прибуття до обраного ним місця проживання.

29 лютого 2016 року ОСОБА_4 прибув до адреси, яку вказав, як постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , на територію, яка знаходиться під юрисдикцією Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

29 лютого 2016 року Дніпровським ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 було заведено справу адміністративного нагляду.

06 квітня 2016 року співробітниками СПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ознайомлено з правилами адміністративного нагляду і попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

07 червня 2016 року ОСОБА_4 отримав дозвіл начальника Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області на виїзд до с. Плавещено Дніпропетровської області в зв`язку з проходженням курсу реабілітації (адаптації після звільнення з місць позбавлення волі) строком з 07 червня 2016 року по 07 вересня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 .

07 червня 2016 року (більш точно дату та час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи ознайомленим з правилами адміністративного нагляду та усвідомлюючи, що порушення правил адміністративного нагляду тягне за собою кримінальну відповідальність, реалізовуючи свій злочинний умисел, повідомив керівництво Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про зміну свого місця проживання з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , не маючи наміру в подальшому там проживати, після чого, пробувши там близько трьох днів, умисно, без поважних на те причин, залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та приблизно з 10 червня 2016 року почав проживати у своєї сестри ОСОБА_5 за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , про що умисно не повідомив до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та приблизно з того ж часу на реєстрацію до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`являвся.

Таким чином, 07 червня 2016 року (більш точно дату та час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , будучи особою, відносно якої встановлено адміністративний нагляд, будучи при цьому попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних на те причин, залишив місце свого проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі. У лютому 2016 року був звільнений із Жовтоводської виправної колонії № 26 УДПтС України в Дніпропетровській області у зв`язку із відбуттям строку покарання. В подальшому, у лютому місяці 2016 року, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, встановлено адміністративний нагляд, строком на один рік. Далі його було ознайомлено з правилами адміністративного нагляду і попереджено про кримінальну відповідальність за його порушення. В подальшому він отримав дозвіл на виїзд до с. Плавещено Дніпропетровської області для проходженням курсу реабілітації (адаптації після звільнення з місць позбавлення волі), де пробув короткий проміжок часу і залишив останній за власним бажанням, без попередження про це керівництво Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Крім того пояснв, що порушив адміністративний нагляд, оскільки втомився ходити і постійно відмічатися, йому не подобалося, що за ним здійснюється постійний контроль. Проживав у своєї сестри за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , про що умисно не повідомив до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області і приблизно з того ж часу на реєстрацію до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`являвся. У скоєному кається, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд при звільнення з місць позбавлення волі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої на думку органу пробації - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий і беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільсьва.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер вчиненого злочину та ненастання тяжких суспільно-небезпечних наслідків, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наслідки вчиненого злочину, мотив, мета і спосіб вчинення злочинного діяння, визначене законом покарання за вчинене протиправне діяння, дані про особу обвинуваченого, який на шлях виправлення не встав, після звільнення з місць позбавлення волі продовжує антисоціальну поведінку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин справи ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді арешту.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1