н/п 1-кп/640/812/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, осіб на утриманні не маючий, раніше не однократно судимого, останній раз 16.09.2013 року Київським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 02.02.2016 звільнений з Олексіївської ВК Харківської області (№25) після відбуття строку покарання,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , 31 липня 2017 року, приблизно о 13 год. 35 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Zara», розташованого на території ТРЦ «Дафі», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, де торгову діяльність здійснює ТОВ «Зара Україна», діючи повторно, умисно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельної вітрини належний ТОВ «Зара Україна» товар, а саме взуття (туфлі) чоловічі ТМ «Zara man» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №332 від 03.08.2017, 585 гривень 82 копійки, які сховав у наявний при ньому полімерний пакет, та не сплативши за вказаний товар покинув територію даного магазину. Однак, на виході з магазину, за лінією антикрадіжних воріт, був зупинений працівниками охорони вищезазначеного магазину, у зв`язку з чим свій злочинний умисел не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі. Своїми діями міг спричинити ТОВ «Зара Україна» матеріальну шкоду у розмірі 585 гривень 82 копійки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочини, які йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочинів не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. В скоєному розкаюється, просить строго його не наказувати, потерпілому були повернуті всі речі, до нього претензій не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, розмір шкоди, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу та оточення в сім*ї.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз: останній раз 16.09.2013 року Київським р/с м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 02.02.2016 звільнений з Олексіївської ВК Харківської області (№25) після відбуття строку покарання, де характеризувався негативно, інших відомостей про притягнення його до кримінальної або адміністративної відповідальності до суду не надано, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює, має реєстрацію в м. Харкові, однак проживає в Харківській області з сім*єю.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, в силу ст. 65 КК України, необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, інкримінованої йому та необхідних для досягнення цих цілей.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні даного питання судом враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України і ті обставини, що тяжких наслідків злочином, який інкриміновано обвинуваченому не настало, враховано, що викрадене майно було повернуто потерпілому і з його боку відсутні будь-які претензії до обвинуваченого. Комплексне врахування всіх обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого і повернення майна потерпілому свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбуття ним покарання за дане кримінальне правопорушення.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Витрат по справі немає. Міра запобіжного заходу не обиралась. Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.ч.1-2 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази, повернуті потерпілому залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1