Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/767/2018 Справа №641/2279/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3
встановив:
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 15.04.2018 року в 00:20 годин за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 73 виявлений ОСОБА_4 , 1984 р.н., у якого при собі був виявлений згорток з речовиною сіро-зеленого кольору у подрібленому стані.
Після цього, 15.04.2018 року в ході проведення огляду за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 73, ОСОБА_4 , 1984 р.н. добровільно надав прозорий полімерний пакет, всередині якого знаходиться суха рослинна речовина. Вказаний пакет з речовиною був вилучений в сейф-пакет №2815174.
Сторона обвинувачення зазначає, що вилучена 15.04.2018 року у ОСОБА_4 речовина можливо зберегло на собі сліди вчинення даного злочину, або може бути використано як доказ по іншим кримінальним провадженням та необхідно для проведення відповідних судових експертиз, з огляду на вищезазначене, вважає за необхідне накласти арешт на вищевказану речовину.
В судовому засіданні слідчий СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підтримала.
15.04.2018 року з 02.38 год. до 02.53 год. на паркувальному майданчику напроти будинку № 73 по вул. Плеханівській, 73 в м. Харкові проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду речей події вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на прозорий полімерний пакет всередині якого знаходиться рослинна речовина, вилучений в сейф-пакет №2815174, вилучену у ОСОБА_4 , 1984 р.н. 15 квітня 2018 року за адресою АДРЕСА_1 ., з метою проведення експертного дослідження та приєднання до кримінального провадження у якості речових доказів.
Визначити місцем зберігання арештованого майна в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1