Справа № 509/4964/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження за № 0002607 від 08.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
13 грудня 2017 року до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання з якого видно, що слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002607, відомості по яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На данний час встановлено, що в рамках кримінального провадження за № 0001962 від 17.09.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, 25.09.2017 до Овідіопольського районного суду Одеської області прокурором Іллічівської місцевої прокуратури спрямовано клопотання про проведення обшуку автомобіля марки «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який належить ОСОБА_4 .

Того ж дня, слідчим ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля марки «Renault Kangoo», в ході якого зазначений автомобіль вилучено та спрямовано на площадку тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

26.09.2017 слідчим ІНФОРМАЦІЯ_1 спрямоване до суду клопотання погоджене з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури з проханням накласти арешт на вилучене в ході обшуку від 25.09.2017 майно, а саме автомобіль марки «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

04.10.2017 ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області клопотання слідчого погоджене з прокурором у кримінальному провадженні № 0001962 від 17.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 25.09.2017 повернуто для усунення недоліків.

Далі, 09.10.2017 слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області спрямоване виправлене клопотання до суду, погоджене з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури з проханням накласти арешт на вилучене в ході обшуку від 25.09.2017 майно, а саме автомобіль марки «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

09.10.2017 ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області у задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області погоджене з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у кримінальному провадженні № 0001962 від 17.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 25.09.2017 відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням слідчого судді Овідіопольського районного суду від 09.10.2017, прокурором Іллічівської місцевої прокуратури внесено апеляційну скаргу на зазначене рішення, що стало наслідком скасування ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.10.2017, а клопотання слідчого направлено на новий розгляд.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2017 в задоволенні клопотання слідчого ІНФОРМАЦІЯ_1 погоджене з прокурором ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення арешту на майно відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з винесеним рішенням слідчого судді Овідіопольського районного суду від 14.11.2017, прокурором Іллічівської місцевої прокуратури внесено апеляційну скаргу на зазначене рішення. Однак в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовлено у повному обсязі, а вилучене майно повернуто уповноваженій на те особі адвокату ОСОБА_5 .

На всіх судових етапах розгляду клопотань про накладення арешту на вказаний автомобіль, адвокат ОСОБА_5 підтримував позицію особи, у якої вилучалося майно ( ОСОБА_6 ), а потім особи, яка є власником вилученого майна ( ОСОБА_4 ). На підтвердження своїх повноважень, адвокат ОСОБА_5 надавав до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також апеляційного суду витяг з угоди про надання правової допомоги № б-н/17 від 18.10.2017, начебто складену між ним та ОСОБА_4 , який на судові розгляди не з`явився жодного разу. На запитання суду, щодо місцезнаходження власника авто, адвокат ОСОБА_5 твердив, що ОСОБА_4 склав з ним угоду про надання правової допомоги № б-н/17 від 18.10.2017 та виїхав за межі України на лікування.

Відповідно довідки державної прикордонної служби України № 5/13/640 від 29.11.2017, ОСОБА_4 виїхав за межі України 02.03.2014, та до теперішнього часу не повертався. Відомостей стосовно перетину Державного кордону України громадянином ОСОБА_5 встановлено не було. Тобто адвокат ОСОБА_5 надав суду неправдиві свідчення, які зафіксовані належним чином аудіофіксуючим пристроєм, та підроблену довіреність про надання правової допомоги.

Вищевикладені обставини свідчать, що в діях вищезазначеної особи вбачається ознаки злочину відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 358 КК

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, та інші обставини.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, відшукання та вилучення важливих письмових доказів, а також те, що іншим шляхом неможливо отримати відомості, інформацію у даному провадженні, виникла потреба в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: справа № 509/4428/17 .

Частиною 1 статті 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частина 2 ст. 159 КПК України передбачає здійснення тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Враховуючи, вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-164 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити.

Надати слідчому Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, з метою вилучення документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: справа № 509/4428/17.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1