Справа № 453/1382/16-к
№ провадження 1-кп/453/20/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинувачення

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Сколівського районного суду Львівської області від 16 травня 2011 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (судимість погашена);
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Гірне, Стрийського району Львівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_3 , проживаючого у АДРЕСА_4 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч.2 ст. 186 КК України від 12 грудня 2011 року до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (судимість погашена); вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2012 року за ч.2 ст. 296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 11 липня 2014 згідно Закону України ,,Про амністію (судимість погашена); вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (судимість не погашена),-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 06 жовтня 2016 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились на площі Майдан Незалежності в м. Сколе Львівської області. В цей час ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 підійшов до раніше незнайомого їм ОСОБА_9 та безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося за своїм змістом особливою зухвалістю, усвідомлюючи своє перебування в громадському місці масового відпочинку людей та те, що своїми діями грубо порушують громадський порядок, з надуманих підстав про нібито викрадення у ОСОБА_6 мобільного телефону, почали умисно наносити ОСОБА_9 удари руками в обличчя та в різні частини його тіла, штовхати та тягати за одяг. Тоді до їхніх дій приєднався ОСОБА_6 , який теж безпричинно почав наносити удари руками в обличчя ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_9 , намагаючись уникнути подальшого побиття його ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , забіг до приміщення магазину ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в АДРЕСА_5 .

В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, зайшли до приміщення магазину ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в АДРЕСА_5 , де, в присутності персоналу магазину та відвідувачів, продовжили умисно вчиняти хуліганські дії, а саме стали наносити удари руками в обличчя та в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_9 . В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було тимчасово припинено роботу магазину ,,Рукавичка.

Під час хуліганських дій ОСОБА_9 вдалось вибігти з магазину на вулицю, однак, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку, вийшовши з магазину ,,Рукавичка, знову продовжили наносити йому удари руками в обличчя та в різні ділянки тіла.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричининено садна на носі та правій кисті, котрі, згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 19 жовтня 2016 року, відноситься до легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 06 жовтня 2016 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились на площі Майдан Незалежності в м. Сколе Львівської області. В цей час він разом із ОСОБА_7 підійшов до раніше незнайомого їм хлопця, як їм стало відомо пізніше це був ОСОБА_10 , та безпричинно, усвідомлюючи своє перебування в громадському місці масового відпочинку людей, з надуманих підстав про нібито викрадення у ОСОБА_6 мобільного телефону, разом почали умисно наносити ОСОБА_11 удари руками в обличчя та в різні частини його тіла, штовхати та тягати за одяг. Тоді до їхніх дій приєднався ОСОБА_6 , який теж безпричинно почав наносити удари руками в обличчя ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_11 , намагаючись уникнути подальшого його побиття, забіг до приміщення магазину ,, ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_5 . В цей час він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, зайшли до приміщення магазину ,, ОСОБА_13 , де, в присутності персоналу магазину та відвідувачів, продовжили умисно наносити удари руками в обличчя та в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_14 результаті їх протиправних дій було тимчасово припинено роботу магазину ,, ОСОБА_13 . Під час їх дій, ОСОБА_15 вдалось вибігти з магазину на вулицю, однак, він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого умислу, вийшовши з магазину ,, ОСОБА_13 , знову продовжили наносити йому удари руками в обличчя та в різні ділянки тіла. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , 06 жовтня 2016 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились на площі Майдан Незалежності в м. Сколе Львівської області. В цей час він разом із ОСОБА_8 підійшов до раніше незнайомого їм хлопця, як їм стало відомо пізніше це був ОСОБА_10 , та безпричинно, усвідомлюючи своє перебування в громадському місці масового відпочинку людей, з надуманих підстав про нібито викрадення у ОСОБА_6 мобільного телефону, разом почали умисно наносити ОСОБА_11 удари руками в обличчя та в різні частини його тіла, штовхати та тягати за одяг. Тоді до їхніх дій приєднався ОСОБА_6 , який теж безпричинно почав наносити удари руками в обличчя ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_11 , намагаючись уникнути подальшого його побиття, забіг до приміщення магазину ,, ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_5 . В цей час він, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, зайшли до приміщення магазину ,, ОСОБА_13 , де, в присутності персоналу магазину та відвідувачів, продовжили умисно наносити удари руками в обличчя та в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_14 результаті їх протиправних дій було тимчасово припинено роботу магазину ,, ОСОБА_13 . Під час їх дій, ОСОБА_15 вдалось вибігти з магазину на вулицю, однак, він, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого умислу, вийшовши з магазину ,, ОСОБА_13 , знову продовжили наносити йому удари руками в обличчя та в різні ділянки тіла. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 06 жовтня 2016 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились на площі Майдан Незалежності в м. Сколе Львівської області. В цей час ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 підійшли до раніше незнайомого їм хлопця, як їм стало відомо пізніше це був ОСОБА_10 , та безпричинно, усвідомлюючи своє перебування в громадському місці масового відпочинку людей, з надуманих підстав про нібито викрадення у нього мобільного телефону, разом почали умисно наносити ОСОБА_11 удари руками в обличчя та в різні частини його тіла, штовхати та тягати за одяг. Тоді він приєднався до їх дій та теж, безпричинно, почав наносити удари руками в обличчя ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_11 , намагаючись уникнути подальшого його побиття, забіг до приміщення магазину ,, ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_5 . В цей час він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, зайшли до приміщення магазину ,, ОСОБА_13 , де, в присутності персоналу магазину та відвідувачів, продовжили умисно наносити удари руками в обличчя та в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_14 результаті їх протиправних дій було тимчасово припинено роботу магазину ,, ОСОБА_13 . Під час їх дій, ОСОБА_15 вдалось вибігти з магазину на вулицю, однак, він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого умислу, вийшовши з магазину ,, ОСОБА_13 , знову продовжили наносити йому удари руками в обличчя та в різні ділянки тіла. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 296 КК України, визнали повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинувачених, заслухавши думку потерпілого з приводу призначення судом покарання та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів та речових доказів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні хуліганства групою осіб - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 296 КК України, оскільки вони, групою осіб, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обтяжуючою вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обтяжуючою вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обтяжуючою вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання ОСОБА_8 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, досудову доповідь органу пробації, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, протягом 2017 року двічі притягався до адміністративної відповідальності, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачений не працює.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із застосуванням випробувального терміну на певний строк та покладення відповідних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні міри покарання ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, судимість погашена, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачений не працює.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із застосуванням випробувального терміну на певний строк та покладення відповідних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, досудову доповідь органу пробації, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, покарання не відбув, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачений не працює.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року ОСОБА_6 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на три роки позбавлення волі з іспитовим строком на два роки та покладенням певних обов`язків. Строк відбування покарання рахується з 04 лютого 2016 року до 04 лютого 2018 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 06 жовтня 2016 року вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на вказане та враховуючи вимоги частин 2 та 4 ст. 71 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Залізничного районного суду м. Львова, постановленим 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 462/2999/15-к.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Вирішено питання щодо речових доказів

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 не обирався.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова, постановленим 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 462/2999/15-к у вигляді 3 (трьох) рок позбавлення волі і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 1 (один) місяць.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирався.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати після вступу вироку в законну силу з моменту фактичного затримання.

Речові докази:

- чоловіча матерчаста куртка синього кольору, яка знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_9 залишити у потерпілого ОСОБА_9 ;

- CD-диск з відеозаписом із камер відеоспостереження, яке було надано магазином «Рукавичка», що у м. Сколе по вул. Майдан Незалежності, 8, Львівської області залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_16