АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/3517/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2160/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, судимого за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.05.2011 року за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 липня 2017 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Приймаючи таке рішення, суд зазначив, що засуджений не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки із змісту характеристик наявних в матеріалах особової справи вбачається, що в період з 2011 року по 2015 рік, в тому числі й під час відбування покарання засудженим в ХВК № 43 засуджений ОСОБА_7 має 22 стягнення та як вбачається з матеріалів справи засудженому було оголошено дві подяки 10.05.2016 року та 10.02.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати вищевказану ухвалу, а справу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки суд не взяв до уваги, що він за весь термін перебування в місцях позбавлення волі працював, отримав дві професії - токаря і зварювальника, закінчив училище при ТВК №100, має 2 заохочення, а всі стягнення, які він отримав вже погашені, спілкується з батьками та братом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом першої інстанції встановлено , що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.05.2011 року за ч.2 ст. 121 КК України у виді 10 років позбавлення волі, проте винним себе не визнавав та не визнає. Закінчення строку відбування покарання 30.11.2018 року.
Як вбачається з характеристик засудженого ОСОБА_7 , що містяться в особовій справі та були досліджені судом першої інстанції, під час перебування в слідчих ізоляторах він зарекомендував себе з негативного боку, мав 16 стягнень. Починаючи з 4.04.2014 року відбуває покарання в Харківській ВК №43 , зарекомендував себе негативно. До доручених обов`язків ставиться байдуже, роботу не завжди виконує якісно та своєчасно. Має нестабільну поведінку, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, хоча на даний час ці стягнення погашені. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом з метою поблажливого ставлення до себе, не завжди щирий. Згідно з довідкою ОСОБА_7 оголошувались подяки 10.05.2016 року та 10.02.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Із досліджених колегією суддів матеріалів особової справи вбачається, що засудженого ОСОБА_7 рішенням дисциплінарної комісії від 11.09.2017 року було поміщено до дисциплінарного ізолятора установи на 14 діб за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон( а.с. 38-39 т.2 ). Відповідно до психологічної характеристики ОСОБА_7 має негативну соціальну спрямованість, високій рівень агресивності та конфліктності, вороже відношення до існуючих соціально- правових норм ( а.с. 51, т.2).

Згідно з рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.17 Постанови № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування
покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при судовому розгляді слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення, тобто до закінчення призначеного судом строку покарання не досягнута зазначена мета кримінального судочинства, а тому вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги засудженого безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404,405,407, ст.418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,
П О СТ А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Головуючий
Судді