АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/400/18 Справа № 191/4179/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002163 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 29 листопада 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працюючого вантажником ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень», одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00гривень.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 27.10.2017 року, приблизно в 16.00 годин, знаходячись в приміщенні жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки, зі своєю дружиною ОСОБА_9 , маючи раптово виниклий умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, та бажаючи настання таких наслідків, умисно схопив потерпілу ОСОБА_9 руками за волосся голови, після чого наніс не менш ніж два удари руками стисненими в кулаки в область шиї, та волосистої частини голови, а також, утримуючи потерпілу ОСОБА_9 рукою за волосся, із застосуванням фізичної сили, поставив останню колінними суглобами на підлогу, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: припухлості м`яких тканин та синців у тім`яній посередині і зліва ділянках волосяної частини голови; садна шкіри передньої поверхні лівого колінного суглобу, які за своїм характером відповідають категорії легких тілесних ушкоджень.

27.10.2017 приблизно в 16.02 годин, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії знаходитись в приміщенні жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , через те, що остання робила йому зауваження з приводу побиття напередодні 27.10.2017 в 16.00 годин потерпілої ОСОБА_9 , наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в обличчя, від якого потерпіла ОСОБА_10 впала на підлогу, та продовжуючи свої злочинні дії наніс не менше шести ударів взутими ногами в область лівого плеча, поперекової ділянки, передньої поверхні правого стегна, та лівого колінного суглобу, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синця у проекції правого кута нижньої щелепи; синця на зовнішній поверхні лівого плеча; синця у поперековій ділянці посередині; синця на передній поверхні середньої третини правого стегна; садна шкіри на тильній та долонній поверхнях лівої кисті; дрібних саден шкіри на передній поверхні лівого колінного суглобу, які за своїм характером відповідають категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з судовим рішенням, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок в якому в мотивувальній частині зазначити обставину, яка обтяжує покарання «вчинення злочину повторно». Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що судом першої інстанції не було враховано обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , а саме вчинення злочину повторно. Зазначив, що судом першої інстанції не було враховано роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», а саме п. 6. Зокрема судом першої інстанції не було враховано що кожне з діянь ОСОБА_7 має свою суб`єктивну сторону. Дії ОСОБА_7 на спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 охоплювались самостійними умислами щодо нанесення тілесних ушкоджень і тому такі дії утворюють повторність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора, думку обвинуваченого, який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вид та розмір покарання, як і доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин, кваліфікація дій за ч. 1 ст. 125 КК України, апелянтом не оспорюються.
Враховуючи визначені ч.1 ст.404 КПК України межі апеляційного перегляду вирок в цій частині апеляційним судом, - не переглядається.
На переконання колегії суддів, доводи прокурора про необхідність скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та зазначення в мотивувальній частині вироку обставину, яка обтяжує покарання «вчинення злочину повторно», не підлягають задоволенню.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 року, Від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК ( 2341-14 ) складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь
єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого
злочину.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутня обставина вчинення злочину повторно, оскільки останнім було вчинено продовжуваний злочин 27.10.2017 року о 16-00 - 16-02 год. та відсутні такі ознаки, як вчинення особою (групою осіб) два або більше самостійних одиничних злочинів, що можуть мати різний характер; вчиення одиничних злочинів неодночасно, тобто віддалені один від одного певним проміжком часу.
Крім того, обставина вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння також є не доведеною, оскільки не підтверджена дослідженими в ходу судового розгляду судом першої інстанції доказами.
Колегії суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні, а вирок суду є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
____________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4