Справа № 357/3321/18
1-кп/357/825/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000079 від 11.02.2018 року, щодо -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11.02.2018 року о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року (далі ПДР України), відповідно до якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», та пункту 2.1. відповідно до якого «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом», не маючи посвідчення водія, сіла за кермо автомобіля марки «PEUGEOT 206» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розпочала рух в напрямку бульвару Олександрійський в місті Біла Церква, Київської області, де в подальшому порушуючи вимоги пункту 12.4 ПДР України, відповідно до якого «в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год», проявивши злочинну недбалість, виїхала на проїзну частину бульвару Олександрійський зі сторони центра міста, в напрямку міста Сквира, де поблизу будинку № 97 по бульвару Олександрійський міста Біла Церква та рухаючись із швидкістю 68,8 км/год, не дотримавшись вимог пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не слідкувала за дорожньою обстановкою та не обрала безпечної швидкості руху в результаті чого, втратила курсову стійкість, виїхала за межі проїзної частини на пішохідну алею, що розділює зустрічні потоки руху, де здійснила наїзд автомобілем на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події, потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 80 від 02.03.2018 року смерть ОСОБА_13 наступила від закритої травми грудей із забоєм серця та крововтратою. Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_13 заподіяні від дії тупих предметів, могли виникнути в наслідок наїзду автомобіля на пішохода та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 61/Е від 26.03.2018 року у ОСОБА_7 , 1996 року народження, мали місце тілесні пошкодження у вигляді: переломів кісток основи черепу (перелом передньої черепної ямки, тіла клиновидної кістки, піраміди лівої скроневої кістки), перелому правого і лівого вилично-челюсного комплексу, перелому кісток носа, а також вивиху лівої великогомілкової кістки, пара орбітальної гематоми і рваних ран верхньої третини лівої гомілки і лобної ділянки голови.

Описані пошкодження утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Грубе порушення водієм ОСОБА_9 пунктів 2.1., 12.1 та 12.4. Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді настання смерті потерпілої ОСОБА_13 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю і показала суду, що вона проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_14 і він мав їхати на заробітки за кордон, тому разом з друзями вони вирішили разом відпочити і відмітити цю подію. В ніч на 11.02.2018 року приблизно о 00 годин 30 хвилин вона разом з ОСОБА_15 та їх друзями ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 поїхала до клубу «Позитив» по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква. Спочатку вони відпочивали в цьому клубі, а коли клуб закінчував роботу, то вони всі вирішили поїхати до клубу «Каліпсо» і там продовжити відпочинок. На автомобілі ОСОБА_18 вони переїхали до клубу «Каліпсо». Під час всіх цих подій вона алкогольні напої не вживала, а також наркотичні засоби вона не вживає. Коли вони зібрались їхати з клубу вже додому, то ОСОБА_16 попросився переночувати у них, бо проживає в квартирі разом з сестрою та її дітьми і він не хотів в стані алкогольного сп`яніння приходити додому і робити їм незручності. Вона разом зі своїм співмешканцем погодилась на те, щоб ОСОБА_16 відпочив у них дома. Протягом усього часу відпочинку в клубах ОСОБА_16 вживав алкогольні напої, тому коли зібрались їхати додому, то ОСОБА_16 попросив забрати його автомобіль марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився неподалік від клубу «Каліпсо», на стоянці біля торгового центру. Так як ОСОБА_16 був в стані алкогольного сп`яніння, то він попросив її сісти за кермо автомобіля, так як вона була твереза, на що вона погодилась. До цього вона лише один раз керувала автомобілем, однак погодилась на прохання ОСОБА_16 . Разом з ОСОБА_16 вони зі стоянки забрали автомобіль, при цьому вона сіла за кермо автомобіля, а ОСОБА_16 сів поруч. Її співмешканець разом з подругою ОСОБА_17 та ОСОБА_19 поїхали на автомобілі останнього. Забравши автомобіль марки «Пежо» від торгового центру вона поїхала до площі Волі, а звідти в сторону району Вокзальної в м. Біла Церква, так як вони їхали до квартири по бульвару Олександрійському, яку вона орендувала разом зі своїм співмешканцем. Коли вона керуючи автомобілем їхала по бульвару Олександрійському, то біля ринку в районі Вокзальної в м. Біла Церква, під`їжджаючи до пішохідного переходу вона стала гальмувати, однак вона не врахувала, що була ожеледиця і від цього автомобіль став не керований і автомобіль «понесло» на пішоходну зону і вона весь час тиснула на гальма, однак автомобіль вже був не керований і коли вони опинились в зоні руху пішоходів, то автомобіль стало хитати і вона бачила лише освітлення магазинів, а потім автомобіль врешті зупинився і до автомобіля підбіг якийсь чоловік і запитав в якому вона стані і чи може рухатись. ОСОБА_16 сидів поруч і протягом всіх цих подій він будь-яких дій не вчиняв. Вона вийшла з автомобіля і побачила що на землі лежала жінка, яка була ще жива. В цей час поруч зупинився автомобіль ОСОБА_19 і останній разом з ОСОБА_17 підбігли до неї і вони стали надавати потерпілій допомогу та викликали швидку медичну допомогу. Інший потерпілий був десь в стороні і вона його не бачила. Згодом приїхали працівники поліції і бригада швидкої медичної допомоги, однак потерпілу врятувати не вдалося.

У скоєному ОСОБА_9 розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

ОСОБА_9 повністю відшкодувала у добровільному порядку потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_20 і ОСОБА_7 завдані матеріальні збитки і моральну шкоду.

Визнаючи себе повністю винною, та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачена ОСОБА_9 просила суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Прокурор та інші учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченої і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй дій доведено у повному обсязі і її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винної, обставини справи, та думку всіх потерпілих і їх представників, які просять застосувати до обвинуваченої міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

ОСОБА_9 раніше не судима і вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем попереднього навчання та місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, при цьому чистосердечно розкаюється, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдані збитки наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає недоцільним застосовувати до обвинуваченої ОСОБА_9 додаткове покарання, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як ОСОБА_9 під час вчинення кримінального злочину керувала транспортним засобом у тверезому стані, а також взагалі не має посвідчення водія.

Речові докази у провадженні: автомобіль марки «PEUGEOT 206» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, повернути по приналежності ОСОБА_21 ; два компакт-диски для лазерних систем зчитування з відеозаписами з камер відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України стягненню з обвинуваченої на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 5720 грн. за проведення у даному кримінальному провадженні експертиз.

Цивільні позови не заявлялися.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою і даний запобіжний захід підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_22 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_22 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обв`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_22 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_12 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасувати, звільнивши ОСОБА_9 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази у провадженні: автомобіль марки «PEUGEOT 206» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, повернути по приналежності ОСОБА_21 ; два компакт-диски для лазерних систем зчитування з відеозаписами з камер відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5720 грн. за проведення у даному кримінальному провадженні експертиз.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,