н/п 1-кс/766/1520/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2018 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження № 0000034 старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області майора юстиції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області майор юстиції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів з моменту закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 05.04.2018 р.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 , будучи військовою службовою особою, наділеною відповідними організаційно - розпорядчими функціями військовослужбовцем прикордонної служби ФСБ РФ, перебуваючи у військовому званні «лейтенант», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України, в порушення «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 367) далі Порядок, в грудні 2016 року поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України з Російської Федерації прибув на ТОТ АР Крим в м. Армянськ, чим порушив порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію АР Крим, з метою заподіяння шкоди інтересам держави у вигляді підриву внутрішнього та міжнародного авторитету державних органів України та української держави в цілому в умовах військової агресії з боку Російської Федерації та анексії АР Крим, шляхом публічного потурання міжнародного та національного законодавства.

Крім того, громадянин ОСОБА_8 , для реалізації злочинного наміру та заподіяння шкоди інтересам держави, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у період з грудня 2016 по 30.06.2017 на тимчасово окупованій території АР Крим незаконно забезпечував прикордонний контроль та режим іноземної держави на суверенній території України.

29.06.2017 перебуваючи у м. Джанкой АР Крим громадянин РФ ОСОБА_8 , отримав та виконав бойове завдання від своїх безпосередніх керівників ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим, згідно якого, у складі групи із військовослужбовцем прикордонної служби ФСБ РФ старшим інструктором начальником кінологічної групи резервної застави ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, мали забезпечити перевірку боєздатності та готовності окремих частин прикордонних військ ФСБ РФ щодо незаконного забезпечення охорони кордону на тимчасово окупованій території АР Крим шляхом участі у проведенні навчань, спрямованих на посилення захисту протиправно визначених і встановлених на території України меж не визнаного державного кордону Російської Федерації.

Згідно додатку 1 до Порядку, в`їзд та виїзд з/на тимчасово окуповану територію АР Крим автомобільним сполученням здійснюється виключно через контрольні пункти в`їзду/виїзду «Каланчак», «Чаплинка», «Чонгар».

Відповідно до п. 1 розпорядження № 424-р від 30.04.2014 «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» та на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» всі пункти пропуску та пункти контролю на тимчасово окупованій території АР Крим закриті.

Згідно відповідей ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5/744 від 07.07.2017, № 5/801 від 20.07.2017 встановлено, що відповідно до бази даних: «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» перевірено наявність інформації щодо перетину державного кордону України, в`їзду (виїзду) до (з) тимчасово окупованої території України, неконтрольованої території України, відносно ОСОБА_8 дані щодо перетину відсутні.

Таким чином, громадянин ОСОБА_8 , в грудні 2016 року, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, не отримавши спеціального дозволу, з метою заподіяння шкоди інтересам держави, шляхом зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, порушив порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України АР Крим, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 332-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України, з метою заподіяння шкоди інтересам держави.

Крім того, громадянин ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір щодо зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України на тимчасово окупованій території АР Крим призначений на посаду заступника начальника резервної застави ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим.

Відповідно до займаної посади ОСОБА_8 є військовою службовою особою, наділеною відповідними організаційно-розпорядчими функціями.

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_8 у період з грудня 2016 року по 30 червня 2017 року на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополь вчинив злочини проти основ національної безпеки України, за наступних обставин.

Так, 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно із вказаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V указаної Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору, Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до ст. ст. 132134 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 визначено, що тимчасово окупована територія України, у т.ч. АР Крим, є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України (ст. 1 Закону). Частиною 2 статті 9 зазначеного Закону визначено: «будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованих територіях та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», у зв`язку з військовою агресією РФ та втратою фактичної можливості здійснювати визначені законодавством повноваження, тимчасово закриті усі пукти пропуску та контролю на території АР Крим.

Переслідуючи мету зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також міжнародними актами які ратифіковані Верховною Радою України громадянин РФ ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний задум, будучи представником влади Російської Федерації, маючи повноваження прикордонних органів РФ щодо здійснення охорони Державного кордону РФ на суші, морі, річках, озерах та інших водних об`єктах, у пунктах пропуску через Державний кордон РФ, у період з грудня 2016 по 30.06.2017 на тимчасово окупованій території АР Крим незаконно здійснював повноваження, визначені ст. 30 Закону РФ від 01.04.1993 № 4730-І «Про державний кордон Російської Федерації», забезпечуючи прикордонний контроль та режим іноземної держави на суверенній території України, а також функціонування пунктів пропуску через державний кордон РФ, протиправно визначених розпорядженням Уряду РФ від 05.06.2014 № 961-р «Про пункти пропуску через державний кордон Російської Федерації в Республіці Крим і АДРЕСА_1 ».

29.06.2017 перебуваючи у м. Джанкой АР Крим громадянин РФ ОСОБА_8 , отримав та виконав бойове завдання від своїх безпосередніх керівників ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим полковника ОСОБА_9 , згідно якого, у складі групи із військовослужбовцем прикордонної служби ФСБ РФ, старшим інструктором начальником кінологічної групи резервної застави ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, мали забезпечити перевірку боєздатності та готовності окремих частин прикордонних військ ФСБ РФ щодо незаконного забезпечення охорони кордону на тимчасово окупованій території АР Крим шляхом участі у проведенні навчань, спрямованих на посилення захисту протиправно визначених і встановлених на території України меж не визнаного державного кордону Російської Федерації.

30.06.2017 близько 02 год. 35 хв. під час виконання умисних дій спрямованих на реалізацію свого злочинного умислу, зазначені особи затримані військовослужбовцями ВПС «Хорли» ІНФОРМАЦІЯ_3 та 56 бригади ЗСУ на узбережжі коси Малої в 6 км. на південь від АДРЕСА_2 за порушення порядку в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України.

Таким чином, громадянин РФ ОСОБА_8 будучи представником влади РФ своїми умисними діями за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, вчиненими з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КК України - умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, представником влади за попередньою змовою групою осіб.

Про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, громадянина РФ ОСОБА_8 повідомлено 10.07.2017. В цей же день, останнього допитано в якості підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

11.07.2017 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, про даний факт повідомлено Генеральне консульство Російської Федерації в Одесі та Міністерство закордонних справ України.

04.10.2017 підозрюваного ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

06.12.17 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області продовжено строк застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.02.18 включно.

Вина підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 332-1 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2017 за № 71/22/3-4894 та рапортом оперативного підрозділу УСБУ в Херсонській області за № 71/22/3-4893 від 03.07.2017, згідно яких встановлено, що у період з грудня 2016 року по 30 червня 2017 року військовослужбовці Прикордонного Управління ФСБ РФ по Республіці Крим, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у складі групи невстановлених осіб, виконували службові завдання в інтересах Російської Федерації, на території тимчасово окупованої АР Крим, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2017, згідно якого встановлено, що громадяни Російської Федерації (в/с прикордонної служби ФСБ РФ) ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в грудні 2016 року поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України з Російської Федерації прибули на ТОТ АР Крим в м. Армянськ, де будучи службовими особами Російської Федерації, маючи повноваження прикордонних органів РФ щодо здійснення охорони у пунктах пропуску через Державний кордон РФ, у період з грудня 2016 по 30.06.2017 незаконно здійснювали повноваження, визначені ст. 30 Закону РФ від 01.04.1993 № 4730-І «Про державний кордон Російської Федерації», забезпечуючи прикордонний контроль та режим іноземної держави на суверенній території України, а також функціонування пунктів пропуску через державний кордон РФ, протиправно визначених розпорядженням Уряду РФ від 05.06.2014 № 961-р «Про пункти пропуску через державний кордон Російської Федерації в Республіці Крим і АДРЕСА_1 »;

- поясненнями гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7 , згідно яких встановлено, що останні є військовослужбовцями прикордонної служби ФСБ РФ, у грудні 2016 року прибули на тимчасово окуповану територію АР Крим, де по 30.06.2017 забезпечували прикордонний контроль, а також функціонування пунктів пропуску через державний кордон, а 30.06.2017 близько 02 год. 35 хв. під час виконання бойового завдання від своїх безпосередніх керівників ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим щодо проведення навчань, спрямованих на посилення захисту протиправно визначених і встановлених на території України меж не визнаного державного кордону Російської Федерації на узбережжі коси Малої, Каланчацького району, Херсонської області були затримані військовослужбовцями ЗС України;

- матеріалами виконаного доручення за № 71/22/3-4992 від 04.07.17, згідно яких встановлено, що гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7 є військовослужбовцями прикордонної служби ФСБ РФ та у грудні 2016 року прибули для проходження військової служби до резервної застави м. Армянськ ПУ ФСБ РФ по РК в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_8 був призначений на посаду заступника начальника резервної застави, а ОСОБА_7 на посаду старшого інструктора начальника кінологічної групи;

- показаннями допитаних в якості свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які за результатами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками впізнали громадян РФ ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та показали, що саме вказаних осіб було затримано на узбережжі коси Малої, Каланчацького району, Херсонської області;

- показаннями допитаних в якості свідків: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , яким відомо факт дислокації резервної застави ПУ ФСБ Росії по АР Крим, а саме у м. Армянськ по вул. Сімферопольській 25а (територія ПТУ), де військовослужбовці прикордонної служби РФ здійснюють чергування на двосторонньому пункті пропуску «Армянськ», розташованого на адміністративній межі з АР Крим;

- протоколом огляду предмета від 31.08.17, вилученого на підставі ухвал слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області № 766/8256/17, № 766/8253/17 від 04.08.2017 року у приміщенні ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, а саме: оптичного носія інформації DVD-R диск з написом: 21876 GB/KI-П/17 8684/2, згідно огляду встановлено, що абонентський номер телефону НОМЕР_2 та радіоелектронний засобів (мобільний телефон) з міжнародними ідентифікаторами мобільного обладнання ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 в період з 30.12.16 по 30.06.17 значився в дії базових станцій на території України;

- листами ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5/744 від 07.07.2017, № 5/801 від 20.07.2017, згідно яких встановлено, що відповідно до бази даних: «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» перевірено наявність інформації щодо перетину державного кордону України, в`їзду (виїзду) до (з) тимчасово окупованої території України, неконтрольованої території України, відносно ОСОБА_8 дані щодо перетину відсутні.

У даному провадженні до компетентних органів Російської Федерації скеровано запити про надання міжнародної правової допомоги щодо отримання на громадянина РФ ОСОБА_8 відомостей які характеризують його за місцем проживання та роботи, а також іншу інформацію про репутацію особи, в тому числі щодо допиту в якості свідків близьких його родичів та колег по службі.

Матеріали виконаних запитів про надання міжнародної правової допомоги та результати їх виконання мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані під час судового розгляду даного провадження.

Для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно:

- отримати матеріали виконаних запитів про надання міжнародної правової допомоги від компетентних органів Російської Федерації;

- виконати необхідні процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового слідства;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання вищевказаних процесуальних дій до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не видається за можливе, але воно необхідне для встановлення обставин, які мають значення для судового розгляду даного кримінального провадження. Проведення і завершення вищевказаних дій у провадженні потребує не менше двох місяців.

Крім того, враховуючи нововиявлені факти незаконної діяльності ОСОБА_8 , з метою зібрання додаткових відомостей, які б підтверджували факт вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332-1 КК України, у тому числі у порядку міжнародного співробітництва, направлених на зібрання усіх доказів та проведення повного, всебічного і об`єктивного розслідування справи, а також встановлення всіх обставин злочинної діяльності підозрюваного та інших причетних осіб, у вказаному кримінальному провадженні потрібен додатковий час.

Внаслідок складності кримінального провадження, 14.12.17 першим заступником прокурора Херсонської області строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000034 продовжено до шести місяців.

13.11.2017 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, через необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені зупинене.

Слідчий також вказує про те, що, що ОСОБА_8 проживає на тимчасово окупованій території АР Крим в м. Армянськ та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу він зможе потрапити до місця свого фактичного проживання або до місця реєстрації, а саме на територію РФ, де буде переховуватись від органів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, а також те, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились і які виправдовують тримання особи під вартою, та свідчить про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення злочинів, у яких підозрюється.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам, а також враховуючи положення ст. 176 ч. 5 КПК України, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 не вбачається.

Посилаючись на неможливість запобігання вищенаведеним ризикам, а також враховуючи положення ст. 176 ч. 5 КПК України, слідчий вказує, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 не вбачається, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, просили продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Так, за матеріалами справи підозра ОСОБА_8 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню переліченими в клопотанні доказами, також не спростовується самим підозрюваним.
Для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно:

- отримати матеріали виконаних запитів про надання міжнародної правової допомоги від компетентних органів Російської Федерації;

- виконати необхідні процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового слідства;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи доведеність існування обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, знаходячись на свободі може продовжувати свою злочину діяльність,враховуючи наявність доказів, які підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення, покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, його репутацію, а саме те, що є підстави вважати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, він буде переховуватись від органів досудового розслідування й суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню та вчинить інше правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, а також те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою не зменшилися, підстав для обрання судом запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою не має.

Із врахуванням обставин вчиненого злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , та даних про особу підозрюваного, який не визнає обставини пред`явленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, офіційно одружений, має на утриманні дітей, офіційно працевлаштований, перебуває на посаді заступника начальника резервної застави ПУ ФСБ РФ по АР Крим в/ч НОМЕР_1 та фактично проживає на тимчасово окупованій території АР Крим в м. Армянськ, вважаю, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. За таких обставин подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.
Крім того, слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000034 зупинено, оскільки у даному кримінальному провадженні було здійснено запити про надання міжнародної правової допомоги до компетентних органів Російської Федерації щодо отримання на громадянина РФ ОСОБА_8 відомостей, які характеризують його за місцем проживання та роботи, а також іншої інформації про репутацію особи, в тому числі щодо допиту в якості свідків близьких його родичів та колег по службі, однак на сьогоднішній день відповіді на запити не надано, крім того, слідчий суддя враховує, що граничний строк тримання підозрюваного під вартою не закінчився.
Оскільки слідчий в клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів з моменту закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 05.04.2018 р., однак, зважаючи на те, що КПК України не передбачає встановлення початку строку дії ухвали, відповідно клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-205 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання сторони кримінального провадження №0000034 старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області майора юстиції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до 01.04.2018 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 01.04.2018 року включно.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області.

Повний текст ухвали оголошено 06.02.2018 р. о 12 год. 50 хв.
Слідчий суддяОСОБА_1