печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.08.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Данилівка Васильківського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

13.05.2008 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 13.01.2010 року Святошинським районним судом м. Києва іспитовий строк скасований та направлено засудженого для відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2008 року;

29.11.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

24.11.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 81, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_3 , 14.10.2017 року приблизно о 22:50 год. розподілили між собою ролі, згідно з якими ОСОБА_8 залишився стояти у дворі будинку, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою з метою забезпечення таємності дій ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 підійшов до припаркованого автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 , та розбивши праве переднє скло вказаного автомобіля, дістав з салону відеореєстратор «Parkcity DVR HD 710» вартістю 2 000 грн., що належить ОСОБА_9 , який поклав до кишені куртки, в яку був вдягнутий.

Одразу після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли та маючи реальну змогу розпорядитися викраденим майном були зупинені перехожим.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2000 грн..

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисниками адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подано угоди від 13.12.2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно з даними угодами, потерпілий ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повністю визнали свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнали себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 , кожний окремо, просили затвердити угоди про примирення та призначити узгоджену в них міру покарання, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисники адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоди про примирення та призначити узгоджену в них міру покарання.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угод.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 повністю усвідомлюють зміст угод про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та підозрюваними ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цих угод.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 18.10.2017 року скасувати частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 13.12.2017 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 про примирення.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду від 13.12.2017 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 про примирення.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши останніх прибувати за кожною вимогою до суду, звільнивши їх з під варти у залі суду.

Іспитовий строк ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обраховувати з 13.12.2017 року.

Речові докази:

відеореєстратор «Parkcity DVR HD 710», який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Печерського УП ГУ НП в м. Києві повернути потерпілому ОСОБА_9 за належністю;

- медичний ніж (скальпель), 2 розкладні ножі, металевий предмет схожий на свердло, плоскогубці, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Печерського УП ГУ НП в м. Києві знищити;

- мобільний телефон марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_2 із сім-карткою «Київстар», який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Печерського УП ГУ НП в м. Києві повернути обвинуваченому ОСОБА_7 за належністю;

- мобільні телефони «Нокіа» (пошкоджений) ісеі: НОМЕР_3 та «МаксВест» чорного-кольору (пошкоджений), які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Печерського УП ГУ НП в м. Києві повернути обвинуваченому ОСОБА_8 за належністю;

- куртку чорного кольору та куртку, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити останнім за належністю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року на відеореєстратор «Parkcity DVR HD 710», мобільні телефони марки «Самсунг», «Нокіа» та «МаксВест» - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1