Ухвала
Іменем України
03 березня 2018 року

м. Київ
Справа № 461/4244/15-к

Провадження № 51-4463ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6
встановив:
За вироком Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2016 року засуджено:
ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на його користь 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядкуна його користь 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями потерпілий ОСОБА_4 подав до касаційного суду касаційну скаргу, в якій просить змінити вирок першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині вирішення його цивільного позову та процесуальних витрат.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скарги подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимог особи, котра подає скаргу.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, така особа, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування судового рішення, та які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Проте наведених положень процесуального закону потерпілим ОСОБА_4 не дотримано, оскільки в поданій скарзі не міститься обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції, з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, якою передбачено підстави для зміни чи скасування судових рішень.

Слід зазначити, що викладені у скарзі вимоги потерпілого до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою потерпілого.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї висуваються за законом, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд,
постановив:
Залишити касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3