Справа № 367/3205/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1095/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 27.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7
представника Бучанської ВК № 85: ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2010 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2010 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, п.12 ч.2 ст.115 КК України, з урахуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2011 року вищевказаний вирок було залишено без змін.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2016 року засудженому ОСОБА_7 було зараховано в строк попереднього ув`язнення строк відбування покарання з 09.08.2008 року по 22.02.2011 року, відповідно до ст. 72 КК України.

Згідно із довідкою начальника відділу КВСР БВК № 85 станом на 14.08.2017 року невідбута частина покарання складає 3 роки 5 місяців 13 днів.

17 травня 2017 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.08.2017 року клопотання ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений отримав 12 стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку та 4 заохочення, характеризується негативно, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений встав на шлях виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить ухвалу змінити та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, всі 12 стягнень були ним погашені, крім того, протягом 2016 року він працевлаштований на виробництві установи, має 4 заохочення, відбув ? частини призначеного судом покарання, звертає увагу, що ОСОБА_7 не вживає наркотичні засоби та алкогольні напої, стримується від порушень режиму відбування покарання, не приймає участь в азартних іграх та неухильно дотримується загальноприйнятих норм і правил поведінки, що вказує на те, що засуджений дійсно виправився і бажає вести суспільно безпечний, нормальний та прозорий спосіб життя, влаштуватися на роботу, бажає утримувати похилих батьків, виховувати та забезпечувати своїх двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та представника колонії, які підтримали судове рішення, думку засудженого та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Чинне законодавство України встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:

1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;

2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Інших вимог чинний закон не передбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до матеріалів справи, за час відбування покарання в БВК № 85 ОСОБА_7 зарекомендував себе негативно, правила поведінки та вимоги встановленого порядку відбування покарання порушував, за що має 12 стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, був працевлаштований на виробництві установи протягом 2016 року, до суспільно-корисної праці та виконання своїх обов`язків ставиться посередньо, , рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 04.05.2017 року засудженому було відмовлено в поданні по умовно-достроковому звільненні, згідно ст. 81 КК України, як не довівшому свого виправлення, вину в у вчиненому не визнав, має 4 (чотири) заохочення правами начальника установи, останнє 30.12.2016 року, що є недостатнім для висновку про доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого судом рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2010 року - залишити без змін.
Судді: