ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0004632 від 21.09.2016 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Володимирської області РФ, громадянина України, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, одруженого, в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 року у період часу з 20 год. 30 хв. до 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував поблизу ліфту на 1 поверсі будинку №38 по вул. Дерев`янка м. Харкова, коли побачив раніше йому знайомого сусіда по під`їду ОСОБА_5 , який в цей час заходив до під`їзду разом зі своєю собакою. Далі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків. Після цього, в ході словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс два удари кулаками обох рук в область носа та нижньої губи ОСОБА_5 та два удари лівою ногою в область правої ноги ОСОБА_5 , від яких останній впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_4 , розуміючи, що ОСОБА_5 втратив здатність до спротиву, продовжуючи свої злочинні дії, сів на ОСОБА_5 та умисно наніс близько 4 ударів кулаками обох рук в область щелепи зліва та потиличної частини голови.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, садна м`яких тканин лобно - тім`яної області справа і спинки носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ №1151-А/16 від 29.09.2016 року належать до категорії легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3. Правил «судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора та обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії зачастиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого злочину, який у відповідності із статтею 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості, досудову доповідь Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації, а також особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу.
Потерпілий ОСОБА_5 від заявленого цивільного позову відмовився.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: