Провадження № 11-сс/782/3/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , подану на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ,
встановила:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області частково задоволено клопотання слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП у Луганській області ОСОБА_8 і до підозрюваної за ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною підозрюваній залишати житло по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду до 27 лютого 2018 року включно.
Крім того, на ОСОБА_7 покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати до визначених службових осіб за кожною вимогою, не відлучатись із зазначеного населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти циз службових осіб про зміну місця проживання.
Підставою для такого рішення слідчий суддя зазначив про наявність доведеної прокурором обґрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, але недоведеність прокурором можливості застосування до підозрюваної інших, більш м`яких видів запобіжного заходу.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 оскаржила судову ухвалу, просила її скасувати та ухвалити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого ОСОБА_8 та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.Зазначає при цьому, що суд, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не у повній мірі врахував тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання винуватою, вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_7 до скоєння збуту наркотичних засобів та ризику того, що підозрювана може вчинити нові кримінальні правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 на підтримку у повному обсязі поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 та підозрювану ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційних вимог прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження у межах поданої представником обвинувачення апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а, також, запобігання спробам переховуватись від органів слідства та суду, знищити або сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих чи свідків або інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи наводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів провадження, під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 слідчим суддею були встановлені обставини, які дають підстави для обґрунтованості підозри у причетності ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України , що підтверджується даними протоколів допитів самої ОСОБА_7 , свідків, оглядів речей, місць подій, обшуків приміщень, даних протоколів про результаті НСРД, висновків експертів тощо.

Колегія суддів погоджується із обґрунтованістю висновків слідчого судді про існування та доведеність прокурором заявлених у клопотанні слідчого ОСОБА_8 ризиків того, що ОСОБА_7 може вчинити нове кримінальне правопорушення ( про що свідчить наявність низки не знятих та не погашених судимостей за аналогічні злочини) та переховуватись від органів слідства та суду.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК, але не доведе обставин, передбачених у п.3 ч.1 ст. 194 КПК, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається із змісту клопотання та матеріалів судового провадження, сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином, із посиланням та відповідні докази та обставини, можливість застосувати до Логоші інші, більш м`які запобіжні заходи, які б забезпечували належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Тому, слідчий суддя обґрунтовано, із посиланням на відповідні рішення ЄСПЛ, зазначив, що сама по собі тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_7 і на якої наголошував у апеляційній скарзі прокурор, не є достатньою підставою для застосування такого винятково суворого запобіжного заходу.

ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, самостійно виховує сина-школяра, проживає постійно за відомою органам слідчтва адресою разом із матір`ю, яка потребує постійного стороннього догляду, з`являється за першою вимогою до слідчого і наразі кримінальне провадження щодо неї передане до суду.

Апеляційні доводи прокурора не спростовують встановлених слідчим суддею обставин і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.178, 183, 184, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 грудня 2017 року щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту - без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3