АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1103/17 Справа № 200/2321/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, раніше несудимого, одруженого, маючого неповнолітню дитину 2013 року народження, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 12 серпня 2016 року, близько 11 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA CAMRY», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , рухався по пр. Пилипа Орлика (пр. Ілліча) зі сторони пр. Богдана Хмельницького ( пр. Героїв Сталінграду) в напрямку пр. Олександра Поля (пр. Кірова) Шевченківського (Бабушкінського) району м. Дніпро (Дніпропетровськ). У ході руху він зупинив свій автомобіль, та відновлюючи рух, рухаючись заднім ходом, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру, не переконавшись у безпеці руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого в районі будинку №20 розташованого на пр. Пилипа Орлика, задньою правою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину дороги пр. Пилипа Орлика зліва направо по напрямку руху автомобіля «TOYOTA CAMRY». Тобто ОСОБА_7 порушив вимогу п.1.3; 1.5; 2.3 «б», п. 10.1; п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелому потиличної кістки зліва (на рівні тьмяно-потиличного шову), субдуральної гематоми малого об`єму та субарахноїдального крововиливу в лобній та скроневій ділянках праворуч, забою головного мозку ІІ ступеню без органічних змін в речовині головного мозку, синця в потиличній області ліворуч, ліктьовій області ліворуч, садна передньо-зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу. Черепно-мозкова травма під час травматичного процесу ускладнилась гострою післятравматичною сенсоневральною приглухуватістю зліва. Вказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, та знаходяться в причинному зв`язку з вказаними діями ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій, не оскаржуючи фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення і кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вказаний вирок у частині призначення покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким, ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України просить ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. Крім того просить зазначити місце ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2017 - м. Дніпро.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що призначаючи покарання, суд як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вказав на те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся та добровільно відшкодував завданий збиток. Але наведена судом у вироку така обставина, як щире каяття, на думку апелянта, не є такою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим неумисного тяжкого злочину і не впливає на пом`якшення покарання, оскільки обвинувачений визнав свою вину під тягарем безперечних доказів, зібраних органом досудового розслідування. Крім того прокурор вказує, що під час досудового слідства та під час судового розгляду цивільний позов потерпілою не заявлявся, а отже відшкодування завданого збитку взагалі не було предметом дослідження під час судового розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого , який прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши необхідні матеріали, думку осіб в дебатах, та обвинуваченого з останнім словом, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як видно з апеляційної скарги, прокурором не оспорюються доведеність вини ОСОБА_7 у скоєному та правильність юридичної кваліфікації, а тому ці доводи апеляційної скарги судом не перевіряються.

В той же час в апеляційному суді перевірені доводи прокурора щодо обґрунтованості призначеного покарання, і щодо цього колегія суддів зазначає, що згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Але цих вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Так, при призначенні покарання, виходячи з норм ст. ст. 50, 65 КК суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вказав на те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся та добровільно відшкодував завданий збиток потерпілій.

Тому, колегія суддів, приходить до висновку, що районним судом в цій частині справедливо призначено основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

У зв`язку із цим, доводи прокурора щодо необхідності призначення більш суворого основного за розміром покарання, ніж призначив районний суд, не підлягають задоволенню.

В той же час, є слушним довід прокурора про необхідність позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами, оскільки наведені судом у вироку такі обставини, як щире каяття, та добровільне відшкодування збитків, самі по собі не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим неумисного тяжкого злочину і не можуть бути визначальними обставинами при призначенні покарання, та для незастосування права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами, визначеними п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок чи ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Колегія суддів, приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок незастосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, вказаного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Також, колегія суддів приймає до уваги, що потерпіла просила в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, строго не наказувати ОСОБА_7 . Але враховуючи характер скоєного злочину, обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, позбавити його і права керування транспортними засобами, що прямо передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Також колегія суддів задовольняє і довід прокурора щодо повноти вказівки місця винесення вироку, оскільки оскаржуваний вирок, в порушення ч.2 ст.374 КПК України, містить в описовій частині вироку місце ухвалення «м. Дніпропетровськ», хоча відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 № 1375-VIII місто Дніпропетровськ Дніпропетровської області перейменовано на місто Дніпро.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року, відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання, скасувати.

Постановити новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбуття основного призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вказати місце постановлення вироку м. Дніпро.

В решті вирок - залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту проголошення, та його може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до вказаного суду протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4