Справа № 645/3786/17
Провадження № 1-кп/645/474/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.10.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор просила суд продовжити строк перебування обвинуваченого під вартою, вказуючи на наявність ризиків, що перебуваючи на свободі він може продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, вважала, що кримінальну справу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 можливо призначити до судового розгляду, оскільки підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строків перебування під вартою, посилаючись на те, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою є необґрунтованим, обвинувальний акт підлягає поверненню, оскільки обвинуваченим не отримано копію обвинувального акту вірменською мовою.

Обвинувачений наполягав на врученні йому копії обвинувального акту українською мовою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Суд, вислухавши учасників процесу, вважає, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами КПК України, та вважає можливим призначити справу відносно обвинуваченого до судового розгляду, оскільки підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи помякшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був предявлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був предявлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був предявлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Обвинувальний акт у справі цій нормі процесуального закону відповідає.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження є розписка в отриманні копії обвинувального акту, в якій зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали копії обвинувального акту та примірники цивільного позову.

Відповідно д ч. 4 ст. 29 КПК України - судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
П. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Клопотань щодо отримання копії обвинувального акту в перекладі на вірменську мову з боку обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не заявлялося, в суді він на цьому також не наполягає.

В той же час, приймаючи до уваги, що на теперішній час ОСОБА_4 посилається на відсутність в нього копії обвинувального акту, а також, що з його боку мали місто заяви про не володіння письмовою українською мовою, участь перекладача з української на рідну для обвинуваченого вірменську мову, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 про надання йому копії обвинувального акту українською, а на розсуд суду також і в перекладі на вірменську мову, підлягає задоволенню для забезпечення в повному обсязі пава на захист обвинуваченого ОСОБА_4 .

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2017 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.10.2017 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років. Тобто злочини, у вчиненні яких звинувачується ОСОБА_4 , є злочинам и середньої тяжкості за критерієм, визначеним ст.12 КК України.

В той же час суд наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про його особу. Зокрема, той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, проте знову обвинувачується у вчиненні умисних корисних кримінальних правопорушень, є обвинуваченим по декільком епізодів таємного викрадання чужого майна та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайства) на території Фрунзенського району м. Харкова. Крім того, з`ясовано, що в провадженні СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР № 40002362 від 08.10.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке вчинив ОСОБА_4 . Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійку схильність до противоправної діяльності, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду. За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
За таких обставин суд вважає підставним вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховатися від суду.

За сукупності таких обставин суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Керуючись ст.ст. 18, 29, 314-316, 331 КПК України суд,-

у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про вручення обвинувального акту - задовольнити.

Вручити обвинуваченому ОСОБА_4 копію обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 05.01.2017 року, українською мовою та в перекладі на вірменську мову.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова на 13 жовтня 2017 року на 11 год. 15 хв.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту - відмовити.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати осіб згідно обвинувального акту.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 04 грудня 2017 року.
Строк дії в цій частині ухвали закінчується 04 грудня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя ОСОБА_1