АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-21/10 Номер провадження 11-кп/786/740/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2010 року за ч. 2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади у правоохоронних органах строком на 2 роки, з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого.

задоволено клопотання про дострокове зняття судимості, та знято судимість згідно вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2010 року.

Приймаючи рішення, суддя вказав, що ОСОБА_8 після відбуття покарання у виді позбавлення волі зразковою поведінкою, своєю громадською позицією і бажанням сумлінно працювати довів своє виправлення, а тому є усі передбачені законом підстави для дострокового зняття з нього судимості за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10. 2010 року.

Крім того вказав, що заміна засудженому покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, а потім на виправні роботи, через короткотривалі проміжки часу, свідчить про те, що ОСОБА_8 дійсно зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 21.06.2017 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості та дострокове зняття з засудженого ОСОБА_8 судимості згідно вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2010 року скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_8 .

Вказує, що під час судового розгляду дослідженими документами не встановлено обставину про те, що ОСОБА_8 зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому зазначає, що під час вивчення і дослідження рішень судів першої інстанції, судом з`ясовано лише те, що під час відбування покарань у ОСОБА_8 не було порушень та він позитивно характеризувався за місцем роботи, а також те, що через короткотривалі проміжки часу ОСОБА_8 неодноразово замінялись покарання іншими менш тяжкими видами покараннями.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

В письмових запереченням, принесених на апеляційну скаргу прокурора, ОСОБА_8 прохає залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2010 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.368 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади у правоохоронних органах строком на два роки, з конфіскацією ? частини майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04.06.2013 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 2 роки 4 місяці 14 днів. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14.11.2013 року замінено невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 6 днів обмеження волі відносно основної міри покарання на цей же строк виправними роботами з відрахуванням щомісячно на користь держави 20% заробітку. В подальшому, ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.03.2014 року ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 14 днів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч.1 ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Частина 2 цієї статті (в редакції Закону, що діяв до 14.10.2014 року, згідно з положеннями ст.5 КК України) регламентує, що зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого про зняття судимості достроково, вірно дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, оскільки наданими суду письмовими доказами, всупереч тверджень апелянта, підтверджено, що засуджений ОСОБА_8 після умовно-дострокового звільнення зарекомендував себе виключно з позитивної сторони та своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Безпідставним, на думку колегії, є ствердження прокурора в принесеній апеляційній скарзі про неправильне тлумачення судом першої інстанції закону,зокрема положень ч.1 ст.91 КК України. Зазначена норма Закону передбачає можливість дострокового зняття судимості при певних умовах з особи, яка відбувала покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі. З огляду на те, що ОСОБА_9 за останнім рішенням суду відбував покарання саме у виді виправних робіт, що, на думку апелянта, дає підстави для відмови в задоволенні клопотання. Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки за вироком суду ОСОБА_9 був засуджений та відбував покарання саме у виді позбавлення волі, в подальшому, відповідно до положень ст.82 КК України, невідбута частина покарання йому замінювалася більш м`якими покараннями. Окрім того, положення статті 89 КК України визначають строки погашення судимості в залежності від виду покарання та ступеню тяжкості злочину, за який особа саме засуджується, а не відбуває покарання.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає. Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року про дострокове зняття судимості з засудженого ОСОБА_9 згідно вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3