Провадження №1-кс/193/182/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
24 жовтня 2017 року сел.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , сторони кримінального провадження - слідчого Софіївського ВП Жовтоводського відділу поліції ГуНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Софіївського ВП Жовтоводського відділу поліції ГуНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Софіївського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000423, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Софіївського ВП Жовтоводського відділу поліції ГуНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Софіївського відділення Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000423, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, згідно якого просять суд накласти арешт на легковий автомобіль «Mazda» 929 сріблястого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , та перебуває на території Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, вул. Карпенка, 10 А в смт. Софіївці Софіївського району Дніпропетровської області.
Клопотання обґрунтовано тим, що 2 жовтня 2017 року до чергової частини Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення по телефону від гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , про те що, що 21 жовтня 2017 року близько о 03 год. 00 хв. поруч з аптекою, що розташована по вул. Улітіна, 27 в с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області хлопець на ім`я ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Мазда» сріблястого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 навмисно, після сварки зі своїм знайомим, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108 з державним номерним знаком НОМЕР_3 , та продовжуючи злочинні дії здійснив неодноразове зіткнення з легковим автомобілем «Опель Астра» синього кольору з державним реєстраційним знаком НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 .
У звязку з невідкладністю виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення та можливих слідів вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, 21 жовтня 2017 року був здійснений виїзд за вищевказаним повідомленням, та при огляді місця події встановлено, що на майданчику (стоянці), що розташована по вулиці Улітіна, 27 в с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області навпроти одноповерхової будівлі «Аптеки» № 27, в непрацюючому стані стоять наступні легкові автомобілі: навпроти вхідних дверей ВАЗ - 2108 з державним номерним знаком НОМЕР_3 , в якого виявлено при візуальному огляді ушкодження у вигляді деформації лівого переднього захисного щитка (крила) та з лівої сторони ушкодження переднього бампера; біля лівого ближнього куга будівлі аптеки легковий автомобіль «Ореl» моделі «Astra» синього кольору з державним реєстраційним знаком НОМЕР_5 , в якого при візуальному огляді виявлено розломлений задній бампер, багажник деформований (вм`ятий) розбитий лівий стоп, ще на майданчику в непрацюючому стані також стоїть легковий автомобіль «Mazda» 929 сріблястого кольору з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , в якого при огляді виявлено деформацію капоту, розломлена решітка радіатора, розбиті обидві передні освітлювальні фари та обидва поворотні світлові фари, та розбиті вікна двох передніх дверей, розбите лобове скло та скло заднього виду.
Під час опитування, присутніх на місці події слідчим встановлено, що керував легковим автомобілем «Mazda» 929, гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований АДРЕСА_3 , який в стані алкогольного сп`яніння, навмисно тричі здійснив зіткнення з легковим автомобілем «Ореl» моделі «Astra» синього кольору з державним реєстраційним знаком НОМЕР_4 , та здійснив одноразове зіткнення з легковим автомобілем ВАЗ - 2108 з державним номерним знаком НОМЕР_3 .
В ході огляду слідчим легковий автомобіль «Mazda» 929 сріблястого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 був вилучений.
Таким чином, на думку слідчого, легковий автомобіль «Mazda» 929 сріблястого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_6 мешканець АДРЕСА_1 , є предметом заподіяння шкоди вказаних легкових автомобілів, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст.207, 208 цього Кодексу; обшуку; огляду.
При цьому, тимчасово вилученим майном при огляді вважаються речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу (ч. 5 ст. 237 КПК України).
Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею. Припинення статусу тимчасового вилученого майна передбачено лише шляхом накладення арешту або його повернення.
Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення тимчасового вилученого майна, а саме:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається: 1) з метою забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити з наступних підстав.
Підставою арешту майна є кримінальне провадження №0000423, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 296 КК України - хуліганство, санкція якої не містить конфіскації майна.

Легковий автомобіль «Mazda» 929, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 та має сірий колір згідно вказаного свідоцтва, а не сріблястий, як це зазначено слідчим у клопотанні.
Відповідно до копії довіреності від 14.04.2016 року, доданої слідчим в обгрунтування поданого клопотання вбачається, що вищевказаний транспортний засіб переданий в експлуатацію громадянину ОСОБА_10 з переліком прав, які неможливо візуально ідентифікувати внаслідок неналежної якості вказаної довіреності. На запитання суду щодо надання довіреності належної якості для дослідження слідчим повідомлено, що така копія належної якості в матеріалах кримінального провадження відсутня.
На запитання суду слідчий повідомив, що підозра у скоєнні кримінального правопорушення по вказаному кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, вказаний транспортний засіб не визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову не встановлений, наслідки арешту майна для інших осіб, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчим у поданому клопотання також не обгрунтована. Зокрема, як вбачається судом, слідчим не обгрунтовано в клопотанні та в судовому засіданні який реальний та можливий розмір шкоди спричинено кримінальним правопорушенням, чи може розмір цієї шкоди зрости у подальшому, яка вирогідність подання цивільного позову в рамках даної справи та на яку суму, яка вартість майна, на яке пропонується накласти арешт, як арешт майна вплине на його вартість, а в клопотанні міститься лише фактичний виклад обставин скоєння кримінального правопорушення.
Слідчим не доведена і можливість того, що дане тимчасово вилучене майно може бути знищено чи приховане власником автомобіля.
Крім того, накладення арешту, тобто обмеження прав власника автомобілю, у даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співрозмірним обмеженню права власності.
Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Крім того, під час розгляду клопотання не було встановлено жодних доказів на підтвердження існування реальних підстав вважати, що підозрюваний може здійснити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу, оскільки існування вказаних ризиків, передбачених абзацом другим ст. 170 КПК України, є обов`язковим при прийнятті слідчим суддею рішення про накладення арешту на майно, та слідчим не було надано жодних доказів, які б підтверджували існування вказаних ризиків. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Також в клопотанні не ставиться питання про :
- «заборону для особи, на майно котрої накладено арешт, чи іншої особи, у володінні якої перебуває майно» - розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, не надано переконливих доказів стосовно особи, котрій належить майно, на котре необхідно накласти арешт та іншої особи, у володінні якої перебуває майно.
До того ж, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого Софіївського ВП ГуНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт легкового автомобіля «Mazda» 929, сріблястого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , який був вилучений 21.10.2017 в ході огляду місця події та на даний час перебуває на зберіганні в Софіївському ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: сел.Софіївка Дніпропетровської області, вул.Карпенка, 10А, не обгрунтоване, не підтверджене матеріалами клопотання та задоволенню не підлягає.
Вказане майно, а саме: автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього необхідно повернути власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 117, 167, 170-173, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000423 від 21 жовтня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, відмовити.
Легковий автомобіль "Mazda" 929, сріблястого кольору, з д/н НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 та перебуває на території Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, вул. Карпенка, 10а, в сел.Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області повернути власнику.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Виконання ухвали покласти на слідчого Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ..
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: