ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1568/18
провадження № 1-кп/753/959/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Березань, Київської області, є громадянином України, одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , військове звання "солдат", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

за ч. 4 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , призваний 15.08.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом до лав ЗС України, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та проходячи військову службу у вказаній військовій частині, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999р., ст. ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999р., в умовах особливого періоду, який почав діяти на території України з моменту видання Указу Президента України №303/2014р. від 17.02.2014р. «Про часткову мобілізацію» і триває до теперішнього часу, без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважних причин вчасно не з`явився на службу та був відсутній у військовій частині у період з 13.12.2017р. по 17.01.2018р., проводивши час на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, підтвердив обставини, які викладені вище, пояснив, що він як військовослужбовець за контрактом, 12.12.2017р. після військової служби пішов додому і в зв`язку з тим, що хотів побути зі своїми рідними, не з`явився наступного дня на службу. Був відсутній у військовій частині з 13.12.2017р. по 17.01.2018р. Просив суд не позбавляти його волі, врахувати те, що його дружина вагітна, він рік перебував у зоні АТО і тривалий час не бачив своїх рідних.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи призваним на військову службу за контрактом, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проходження служби має подяки за сумлінне виконання службового обов`язку.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, з`явився із зізнанням, має на утриманні вагітну дружину, суд вважає можливим у даному випадку на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по даній справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно п.1 ч.1 ст. 76 покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: