Справа № 495/5049/14-к
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

01.02.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

колегіально - головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

законних представників обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_20

головного спеціаліста служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_21

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_22 за п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 за п.п. 6, 12, ч.2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 за ч.1 ст. 27 п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, п.п.6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 за ч.1 ст. 27 п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 за ч.1 ст. 27 п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 за ст. 185 ч.3 КК України.

01.02.2016 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 строком на 60 днів, мотивуючи тим, що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень при обтяжуючих обставинах, скоєних групою осіб, обвинувачені ще не давали пояснень, не дослідженні докази по кримінальному провадженню, не розглянуті клопотання та не проведені всі необхідні процесуальні дії, пов`язані із з`ясуванням обставин та їх перевіркою. Крім того, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, схильність до скоєння злочинів вказують на можливість вчинення ними інших кримінальних правопорушень, тобто існують ризики, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5, ч.1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , захисник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 , представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_21 погодились з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим строком на 60 днів.

Захисники ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_10 просили залишити вирішення даного питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив зустрічне клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що знаходиться в слідчому ізоляторі м. Ізмаїла у нього різко погіршився стан здоров`я, він потребує стаціонарного лікування, що підтверджується довідкою.

Захисник ОСОБА_16 не погодився з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , вважає, що воно є необґрунтованим та повністю погодився із клопотанням обвинуваченого ОСОБА_13 про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт та просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_17 , ОСОБА_18 заперечували проти продовження запобіжного заходу відносно своїх підзахисних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, змінити їм запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або на більш м`який запобіжний захід, посилаючись на наявність постійного місця проживання у обвинувачених, недоведеність провини органом досудового розслідування. Раніше в судових засіданнях вони всі ці обставини доводили суду.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали думку своїх захисників та просили змінити їм міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 просили змінити міру запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_13 .

Законні представники ОСОБА_19 та ОСОБА_20 просили змінити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 спливає 13.02.2016 року, прокурором висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, до спливу строку тримання під вартою обвинувачених кримінальне провадження ще не буде розглянуто, не допитані обвинувачені та не досліджені докази по кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5, ч.1 ст. 177 КПК України, наведені прокурором, тому на даній стадії запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 необхідно продовжити строком на 60 днів.

В задоволенні клопотання обвинуваченому ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити, оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 не надав доказів в підтвердження свого клопотання, а саме, не надав суду довідку про те, що він потребує стаціонарного лікування та не може утримуватись в умовах СІ.

Керуючись ст.ст. 183, 331, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Продовжити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 строком на 60 днів, який діє включно по 31.03.2016 року.

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_13 в задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

СУДДІ: