В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 013859 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Тульчин, Вінницької обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.09.2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.04.2013 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 09.10.2017 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, прийшов до супермаркету «ВАРУС», що належить ТОВ «Омега», який розташований за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36. Перебуваючи в торгівельному залі вищевказаного супермаркету, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи у відділі свіжого м`яса, підійшовши до продавця-консультанта замовив близько двох кілограмів охолодженого свинячого ошийку, який в подальшому в поліетиленовому пакеті поклав до свого кошику товарів. В подальшому, перебуваючи у відділі хлібу та випічки супермаркету «ВАРУС», ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав пакет свіжого м`яса, а саме: свинячий ошийок охолоджений (артикул - 2100117), вагою 2,200 кг, закупівельною вартістю 315 грн. 71 коп. в сумку чорного кольору, яка була при ньому одягнена через плече.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, не маючи наміру розраховуватися за товар, минаючи касову зону, ОСОБА_4 виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися ним на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони при виході з касової зони.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 09.10.2017 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, він зайшов до магазину «ВАРУС», який розташований за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, де перебуваючи в торгівельному залі замовив свіжого м`яса, свинячий ошийок, охолоджений, вагою 2,200 кг, який у хлібному відділі переклав до власної сумки та не розрахувавшись за вказаний товар намагався вийти з магазину але був затриманий охоронцями.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, обумовлений судимістю за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України, вироком Тульчинським районним судом Вінницької області від 17.09.2012 року.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді домашнього арешту.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: