Справа № 175/2778/17
Провадження № 1-кп/175/169/17
Вирок

Іменем України
11 грудня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0003019 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно непрацюючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Тинда Амурської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.03.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.289 ч.2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 05.05.2016 року тим же судом за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за умисні корисні злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив умисні злочини самостійно та в групі з ОСОБА_9 при наступних обставинах.

Так, 23 грудня 2016 року приблизно о 02.30 годині він з метою таємного викрадення чужого майна прибув до садівничого товариства «Озерний-1» у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, де побачив гараж на території ділянки № НОМЕР_1 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У вказаний день і час ОСОБА_8 , упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан і заздалегідь підготовленою металевою фомкою пошкодив вхідні двері гаражу, через які проник до господарського приміщення, звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав приналежне ОСОБА_10 майно, а саме:

- насосну станцію ТМ «Spezoni RSM 5» вартістю 3898 грн.,

- електричне реле ТМ «Brio MT 2000» для керування насосом вартістю 880 грн.,

- металеві граблі вартістю 450 грн.,

- оприскувач дерев вартістю 870 грн., і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподів потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6098 грн.

25 квітня 2017 року приблизно о 13.00 годині ОСОБА_8 і ОСОБА_11 знаходилися у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де останній погодився з пропозицією ОСОБА_12 вчинити крадіжку чужого майна, і таким чином обвинувачені вступили між собою у попередню злочинну змову.

З цією метою у вказаний день приблизно о 13.40 годині ОСОБА_8 і ОСОБА_11 прибули до території ділянки АДРЕСА_3 , де упевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан і за допомогою заздалегідь підготовленого гвинтового ключа ОСОБА_8 , вчиняючи злочин повторно, в групі з ОСОБА_9 , який у цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, відкрив металеві двері гаражу, через які вони незаконно проникли до господарського приміщення, звідки умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі осіб, таємно викрали приналежне ОСОБА_4 майно, а саме:

- гумовий 2-місцевий човен зеленого кольору у комплекті з двома веслами без маркування вартістю 1550 грн.,

- ліжко розкладне з алюмінієвим каркасом без маркування вартістю 300 грн.,

- газонокосарку марки ТМ «Poni» вартістю 790 грн.,

- шезлонг з алюмінієвим каркасом без маркування вартістю 450 грн.,

- електричний подовжувач білого кольору довжиною 30 метрів без маркування вартістю 300 грн.,

- електричний подовжувач білого кольору довжиною 7 метрів без маркування вартістю 70 грн.,

- металеву тачку зеленого кольору без маркування вартістю 300 грн., і зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3760 грн.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, у цей же день приблизно о 19.45 годині ОСОБА_8 і ОСОБА_11 знову прибули на територію ділянки АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_11 у раніше відкритому ними гаражі взяв кувалду та вибив нею двері до житлового будинку, після чого разом з ОСОБА_14 незаконно проникли у житло, звідки умисно, вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою в групі осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали приналежне потерпілому ОСОБА_13 майно, а саме:

- масляний обігрівач «Елемент OR 1325-4» сірого кольору вартістю 460 грн.,

- телевізор марки «Rainford CTV-2190 COLOR TELEVISION» чорного кольору діагоналлю 32 дюйми вартістю 650 грн.,

- чоловічу дублянку коричневого кольору 50 розміру вартістю 3000 грн.,

- настінний годинник марки «Орловський часовий завод» коричневого кольору вартістю 1300 грн.,

- віяло китайського виробництва без маркування світло-коричневого кольору вартістю 46 грн.,

- пластмасову раму від дзеркала без маркування вартістю 50 грн.,

- металевий підсвічник без маркування вартістю 150 грн.,

- металевий підсвічник без маркування вартістю 170 грн., яке винесли та сховали у лісосмузі за територією домоволодіння, тим самим отримали змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 5826 грн.

Крім того, 25 квітня 2017 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_8 і ОСОБА_11 повернулися на територію ділянки № НОМЕР_2 , де вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на крадіжку чужого майна, приналежного ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, вони перелізли через паркан ділянки АДРЕСА_3 та потрапили на територію сусідньої ділянки АДРЕСА_4 , де упевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, використовуючи заздалегідь підготовлені металеві ножиці ОСОБА_11 , діючи в групі з ОСОБА_14 , який у цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, пошкодив металеву решітку вікна гаражу, через яке вони незаконно проникли до господарського приміщення, звідки вчиняючи злочин повторно, із корисливих мотивів, таємно викрали приналежні потерпілому ОСОБА_15 сім стільців з металевим каркасом без маркування вартістю 260 грн. кожний, які винесли та сховали у лісосмузі за територією домоволодіння, чим отримали змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 1820 грн.

У судовому засіданні обвинувачені свою вину визнали повністю і пояснили, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті вони вчинили інкриміновані їм злочини. ОСОБА_8 просить призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, а ОСОБА_11 призначити умовне покарання. У скоєному щиросердно каються та обіцяють виправитися.

Їх провина у вчиненні вказаних судом діянь підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченими змісту обставин інкримінованих їм діянь і добровільності їх позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 26 липня 2017 року, були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , і ці кримінальні правопорушення вчинені саме ними, і їх умисні дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інші приміщення.

За вимогами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Під час дослідження документів, що характеризують особу ОСОБА_12 судом установлено і це вбачається із копії довідки Новомосковського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ, що він перебуває на обліку як умовно засуджений на підставі вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року, а перший злочин у даному кримінальному провадженні він вчинив 23 грудня 2016 року, тобто в період іспитового строку (т.1,а.к.п.59-61,70). Однак, кваліфікуюча ознака «повторність» по цьому епізоду йому не інкримінується і в обвинувальному акті не зазначена.

Під час судового розгляду прокурор не скористався правом, передбаченим ст.338 КПК України, змінити обвинувачення в частині його доповнення кваліфікуючою ознакою «повторність».
Виходячи з обмежень, встановлених ч.3 ст.337 КПК України, суд не може самостійно визначити кваліфікацію дій ОСОБА_12 по епізоду 23.12.2016 року за ознакою повторності, оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини справи й особу кожного з обвинувачених:

- ОСОБА_11 , - раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має сім`ю та на утриманні двох малолітніх синів ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, страждає рядом хронічних захворювань імунної системи та потребує постійного прийому лікарських препаратів, а також має батька інваліда 1 групи (а.с.п.103-107);

- ОСОБА_8 , - двічі притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, має дві незняті та непогашені судимості, перебуває на обліку Новомосковського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ як умовно засуджений, за місцем проживання характеризується задовільно, зі слів на момент арешту фактично працював, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини та наявність малолітніх дітей, а відносно ОСОБА_20 - також добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_13 і незадовільний стан здоров`я.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 , суд визнає рецидив злочинів, а відносно ОСОБА_20 - не вбачає обтяжуючих обставин.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_12 , який не зробив належних висновків, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив умисні корисні злочини, суд вважає за необхідне призначити реальне покарання у виді позбавлення волі за правилами ст.ст.71, 78 ч.3 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

При наявності формальних підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд не застосовує положення цієї статті, оскільки за правилами ст.71 КК України остаточне покарання у даному кримінальному провадженні не може бути меншим, ніж призначено за останнім вироком, і повинно його перевищувати.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_20 , його ставлення до наслідків вчинених злочинів, при наявності декількох пом`якшуючих обставин і при відсутності обтяжуючих обставин, а також позиції прокурора і відсутності претензій потерпілого ОСОБА_21 , суд вважає можливим призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_4 і ОСОБА_15 цивільні позови не заявляли.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз, які складають 3565,20 грн., що підтверджується довідками експертної установи (т.1,а.к.п.47,158, т.2,а.к.п.6), тобто з кожного по 1782,60 грн. (790,96 + 1784,64 + 989,60)/2).

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 січня 2018 року - змінити на особисте зобов`язання і звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно, поклавши на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора і суд про працевлаштування чи зміну місця фактичної роботи.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року і остаточно, за сукупністю вироків, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк покарання обчислювати з дня затримання по ухвалі суду, тобто з 14 вересня 2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 05 січня 2018 року, - залишити без змін.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експертів стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з кожного на користь держави по 1782,60 грн. (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ в Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизи № 27/4.6-660 від 08.06.2017 року, № 27/4.6-661 від 31.05.2017 року, № 27/4.6-662 від 06.06.2017 року).

Майно, передане на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_15 по розпискам від 20 травня 2017 року, - залишити у їх розпорядженні після набрання вироком законної сили.

Металеву фомку, яка по квитанції № під порядковим № 349, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ОСОБА_22 від 04 серпня 2017 року, - знищити після набрання вироком законної сили.

Фрагменти пальців рук, поміщені до спецпакетів № 2338650, № 2338659 і № 0699757, а також три СD-R диски із записами інформації операторів мобільного зв`язку, - зберігати на аркушах 48 і 166 тому № 1 та на аркушах 16, 46, 54, 62 тому № 2 матеріалів кримінального провадження № 0003019.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_14 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1