Провадження № 1-кп/200/412/18
Справа № 200/3695/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000454, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 грудня 2017 року приблизно о 21.00 год., ОСОБА_5 перебуваючи в барі «Аут» по вул.Гладкова, буд.11 в м.Дніпро, зустрів малознайомого ОСОБА_4 , у якого побачив мобільний телефон «Iphone 6S 128 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , та попросив у останнього подзвонити з даного телефону.

ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №5 по вул.Гладкова в м.Дніпро, виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 під приводом скористатися вказаним мобільним телефоном для здійснення дзвінка своєму знайомому, і заздалегідь не маючи наміру повернути телефон власнику, попросив ОСОБА_4 надати йому вищевказаний телефон.

ОСОБА_4 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , та не сумніваючись в щирості його намірів, оскільки ОСОБА_5 зловживав довірою ОСОБА_4 , погодився та надав власне майно, а саме мобільний телефон «Iphone 6S 128 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 із встановленою карткою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером мобільного телефона НОМЕР_2 , яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності.

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_4 , а саме мобільним телефоном «Iphone 6S 128 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 та зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 13725 грн. 17 коп., а майном розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 30.12.2017 року десь о 20.00 год. він та його знайомі, в тому числі ОСОБА_7 перебували в кафе «Аут» по вул.Гладкова, 11 в м.Дніпро. Через деякий час, запитав у присутніх, чи є у когось мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що ОСОБА_7 сказав, що в нього є телефон. Він попрохав у ОСОБА_7 телефон зателефонувати, той погодився та передав йому телефон марки «Iphone 6S 128 GB». Не виходячи з кафе, він став телефонувати з даного телефону, а після розмови повернув ОСОБА_7 телефон. В подальшому, він ще декілька разів просив у ОСОБА_7 телефон, щоб подзвонити та повертав його ОСОБА_8 .
Коли кафе зачинилось, вони разом вийшли з кафе, придбав пива, стали його розпивати. В процесі руху, біля будинку №5 по вул.Гладкова в м.Дніпро, попрохав у ОСОБА_7 мобільний телефон. Той передав йому свій телефон марки «Iphone 6S 128 GB», довіряючи йому, оскільки був впевнений, що він буде здійснювати дзвінок. Він дійсно, став робити вигляд, що телефонує, а потім, скориставшись тим, що ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, він не повернув йому мобільний телефон «Iphone 6S 128 GB», а в подальшому даний телефон передав знайомому, який його заклав до ломбарду, виручені кошти витратив на власні потреби. Про те, що даним телефоном він незаконно заволодів, своїм знайомим не повідомляв. Уточнив, що даний телефон потерпілий йому надавав добровільно, так як був впевнений, що він дійсно здійснює дзвінки.
В скоєному щиросердно розкаявся.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу до нього не застосовувалися.
Показами потерпілого ОСОБА_4 , який у суді пояснив, що 30.12.2017 року десь о 21.00 год. він та його знайомі, в тому числі ОСОБА_9 перебували в кафе. Через деякий час, ОСОБА_9 став запитувати у присутніх, чи є у когось мобільний телефон, він сказав, що в нього є. Після чого ОСОБА_9 попросив у нього телефон, щоб подзвонити, й він передав йому свій телефон «Iphone 6S 128 GB». ОСОБА_9 , не виходячи з кафе, став телефонувати з його телефону, а потім повернув. Потім, ОСОБА_10 ще декілька разів прохав у нього телефон, а потім повертав. Коли кафе зачинилось, вони вийшли разом та направилися до будинку АДРЕСА_2 , де випивали пиво. В процесі руху, ОСОБА_9 знову попросив в нього телефон подзвонити, й він знову передав йому свій мобільний телефон «Iphone 6S 128 GB», й той став здійснювати дзвінок. Він відволікся, й пішов додому, гадаючи, що телефон йому ОСОБА_9 віддав. Однак, вдома виявив відсутність свого телефону. Надалі протягом певного часу намагався повернути телефон, але ОСОБА_9 телефон не повернув.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Копією розписки ОСОБА_5 ( а.с.15), яка визнана речовим доказом ( а.с.14) та долучена до матеріалів кримінального провадження.

Копією оголошення з інтернет сайту щодо продажу мобільного телефону «Iphone 6S 128 GB» ( а.с.18-19).
Копією товарного чеку та опису мобільного телефон «Iphone 6S 128 GB» ( а.с.26-27).
Копією договору про надання фінансового кредиту під заставу №12.17960/6 від 31.12.2017 року, згідно до якого предметом застави є мобільний телефон «Iphone 6S 128 GB» (а.с.29).
Висновком судово-товарознавчої експертизи №792 від 21.02.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Iphone 6S 128 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , сірого кольору, придбаного в новому стані у січні 2017 року, станом цін на 30.12.2017 року, з урахуванням зносу, складає 13 725, 17 грн. ( а.с.32-36).
Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому - судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст.349, 368, 370-371, 373- 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази - розписку ОСОБА_5 , договір фінансового кредиту під заставу №12.17900 ( а.с. 14-15, а.с.28-29) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №792 від 21.02.2018 року в сумі 170 гривень (а.с.31).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1