28.02.2018 Єдиний унікальний номер 205/8582/15-к
Провадження №1-кп/205/361/18
Ед.унік.№205/8582/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001616 від 16 травня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , 07 березня 2015 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, знаходився біля буд. АДРЕСА_1 , де у нього, на ґрунті особистих неприязних стосунків, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_7 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному місці, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому один удар обома руками, стиснутими в кулак, в область лобної частини обличчя, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав колінами на землю обличчям до землі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на нижній повіці лівого ока, двох саден по внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні лівого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до категорії легких, як таких, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї провини не визнав та пояснив суду, що 07 березня 2015 року, о 12 годині 20 хвилин, ніяких ударів потерпілому ОСОБА_5 він не наносив та тілесних ушкоджень не спричиняв, оскільки в зазначений день, приблизно з 10 до 14 години, знаходився у своєї сестри ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав своєї провини, його винність повністю підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду підтвердив, що 07 березня 2015 року, близько 12 години 20 хвилин, він знаходився поблизу буд.42а по вул.Піщаній, де між ним та обвинуваченим ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з приводу вуличного освітлення, під час якого обвинувачений підійшов до нього та наніс йому один удар двома руками, стиснутими в кулак, в область лобної частини обличчя, від якого він втратив рівновагу та впав на коліна, обличчям до землі, отримавши таким чином легкі тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 07 березня 2015 року, близько 12 години 20 хвилин, він проходив поблизу буд. АДРЕСА_3 , де побачив, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 , відбувається конфлікт, після чого він відволікся, а коли повернувся, то побачив, що потерпілий ОСОБА_5 стоїть на колінах та тримається руками за обличчя. Коли він підійшов до потерпілого, останній пояснив йому, що обвинувачений ОСОБА_7 , під час словесного конфлікту, наніс йому удар обома руками, стиснутими в кулак, в область лобної частини обличчя.

Показаннями свідка ОСОБА_10 суду підтверджено, що 07 березня 2015 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, вона знаходилась на території свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_4 , де побачила, що на зазначеній вулиці, біля буд.42а, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 відбувся конфлікт, під час якого обвинувачений наніс потерпілому один удар двома руками, стиснутими в кулак, в область лобної частини, від яких ОСОБА_5 впав на коліна, а ОСОБА_7 пішов у невідомому напрямку. В той же день, близько 18 години, вона пішла за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , у якого побачила тілесні ушкодження на обличчі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №5154е від 10 листопада 2015 року (а.с.48-49), потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на нижній повіці лівого ока, двох саден по внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні лівого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до категорії легких, як таких, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Під час проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2015 року (а.с.50-52), потерпілий ОСОБА_5 конкретно зазначив на локалізацію удару, нанесеного йому обвинуваченим ОСОБА_7 під час конфлікту, який мав місце 07 березня 2015 року, близько 12 години 20 хвилин, біля буд. АДРЕСА_1 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що потерпілому ОСОБА_5 ніяких ударів він не наносив та тілесних ушкоджень на спричиняв, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони повністю спростовуються показаннями як самого потерпілого, так і показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в судовому засіданні давали послідовні та несуперечливі показання, вказуючи за яких обставин, 07 березня 2015 року, близько 12 години 20 хвилин, обвинуваченим ОСОБА_7 , під час конфлікту, були спричинені легкі тілесні ушкодження потерпілому. Зазначені показання потерпілого ОСОБА_5 , а також свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд вважає за можливе визнати достовірними та допустимими, оскільки вони повністю узгоджуються між собою, а також з висновками судово-медичної експертизи №5154е від 10 листопада 2015 року (а.с.48-49), в частині локалізації виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, яка була проведена після проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с.50-52), де він також зазначав на механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.

В той же час, не можуть бути прийняті судом до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що 07 березня 2015 року, приблизно з 10 до 14 години, він знаходився у своєї сестри ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вони нічим об`єктивно не підтверджуються та спростовуються сукупністю вищевикладених доказів. Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили, що в день та час спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень обвинувачений нібито знаходився разом з ними за адресою: АДРЕСА_2 , також не можуть бути прийняті судом як доказ невинуватості ОСОБА_7 , оскільки зазначені свідки є близькими родичами та членами сім`ї обвинуваченого, у зв`язку з чим прямо зацікавлені у тому, щоб ОСОБА_7 уникнув покарання за скоєний злочин. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, про те, що відносно ОСОБА_7 проводиться досудове розслідування з приводу спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому, зазначеним свідкам стало відомо в кінці 2015 року. В той же час, ані сам обвинувачений ОСОБА_7 , ані зазначені свідки не змогли пояснити суду, чому вони не виявили бажання давати показання під час досудового розслідування, будучи впевненими в тому, що ОСОБА_7 не знаходився на місці злочину 07 березня 2015 року та, таким чином, не міг бути причетним до спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що, на думку суду, свідчить про те, що показання в судовому засіданні зазначені свідки давали на прохання обвинуваченого ОСОБА_7 , з метою допомогти уникнути останнім покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання та вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт, але не в максимальному розмірі.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов:

-на суму 1058,02 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 73,85 грн., яка була витрачена на придбання ліків за призначенням лікаря;

-на суму 100 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 5 000 грн., з урахуванням перенесених потерпілим фізичних та моральних страждань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 :

- в рахунок відшкодування майнової шкоди 73 гривні 85 копійок;

- в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1