АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/3141/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1190/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121, ч.2 ст.389 КК України
УХВАЛА
Іменем України
06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимий:
-14.11.2003р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.206, ч.1 ст.101, 42 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-31.08.2011р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.1,3 ст. 358, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-01.03.2016р. Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт,

засуджений за: - ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч.2 ст.389 КК України до 6 місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання менш суворого більш суворим призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ч.ч.1-4 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання суд частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2016р., яким було призначено покарання 150 годин громадських робіт, у вигляді 144 годин громадських робіт, що відповідає 18 дням позбавлення волі та остаточно призначив покарання 5 років 6 місяців 18 днів позбавлення волі.

Поряд з цим вирішена доля речових доказів у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Згідно з вироком, 01.03.2016р. ОСОБА_8 був визнаний винним Київським районним судом м. Харкова у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та засуджений до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин. Вищезазначений вирок Київського районного суду м. Харкова набрав законної сили 31.03.2016р..

04.05.2016р. ОСОБА_8 був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт та отримав направлення до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області громадських робіт, розташованого за адресою: м. Харків,вул. Алчевських, 49, для відпрацювання громадських робіт, згідно якого повинен був приступити до їх відбування з 05.05.2016р..

04.05.2016р. ОСОБА_8 був письмово ознайомлений із графіком відбування громадських робіт протягом травня 2016 року. В період часу з 05.05.2016р. по 01.08.2016р. ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою ухилитися від призначеного йому вироком покарання, без поважних причин до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області не з`явився і до відбування громадських робіт не приступив, ігноруючи призначене йому вироком суду покарання і з призначених йому 150 годин громадських годин не відпрацював жодної години.

Крім того, 06.01.2017р. о 18год., ОСОБА_8 , перебуваючи у колекторі міської системи теплопостачання, який розташований поблизу житлового будинку №11 по вулиці Матюшенка у м. Харкові, діючи умисно, протиправно, маючи умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, в ході сварки з ОСОБА_9 , тримаючи у правій руці ніж, наніс ним останньому дев`ять ударів ножем в область тулуба, чим заподіяв цьому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді множинних непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини по задньо-боковій поверхні справа і непроникаюче поранення передньої черевної стінки по бічній поверхні справа, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа в проекції 7-го міжреберного простору, яке належить до категорії тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію просив пом`якшити йому призначене покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони захисту, яка підтримала апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду (т.2 а.с.27-34) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах, при цьому обвинувачений в інкримінованих йому злочинах визнав свою вину частково і дав пояснення які потягли за собою зміну кваліфікації, яка не оскаржується у апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого, що виразились у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, колегія суддів вважає вірно кваліфікованими за ч.1 ст.121 КК України, як і його ж дії щодо ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання, за ч.2 ст.389 КК України.
Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряє вирок лише в частині призначення обвинуваченому покарання.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного, кількість епізодів вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше судимий, останнє призначене покарання не відбув, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, хоча має синдром залежності від алкоголю, розлучений, не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, характеризується задовільно згідно характеристики, наданої ст. інспектором відділу СВПР Харківської установи виконання покарань (№27), має реєстрацію в м. Харкові, однак за місцем реєстрації не проживає.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, а рецидив обставиною, що обтяжує покарання.
З урахуванням наведеного районний суд прийшов до правильного висновку, на думку колегії суддів, що виправлення ОСОБА_8 можливе тільки за умови призначення йому покарання відповідно до санкцій статей, інкримінованих йому в межах, необхідних для досягнення цих цілей, не застосовуючи максимальну санкцію даних статей.
При цьому, районний суд, як випливає з вироку суду дотримався вищенаведених обмежень і призначив покарання яке за своєю суттю неможливо визнати явно несправедливим як того вимагає положення ст.414 КПК України.
Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що призначене покарання ОСОБА_8 неможна вважати невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому його слід визнати справедливим.
Таким чином колегією суддів не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, а тому вона приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2017р. відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, у той же строк з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді