Справа № 171/1230/16-к
В И Р О К
іменем України
06 грудня 2017 року

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 м. Апостолове кримінальне провадження № 0000594 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, українки, у шлюбі не перебуває, має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, студентки Криворізького технічного університету, проживаючої в АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 в період часу із 23 год. 09 травня 2016 року до 02 год. 10 травня 2016 року перебувала в парку м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області в кафе-бар «Сова» вул.Спортивна, 6, де зустріла раніше їй знайому ОСОБА_4 . Оскільки останні перебували у неприязнених стосунках, тому що раніше рідний брат ОСОБА_4 ОСОБА_9 покинув ОСОБА_7 та не побажав подальшого подружнього життя із нею, то ОСОБА_7 , побачивши в кафе ОСОБА_4 , вирішила через неї помститись. Приблизно о 02 год. 10 травня 2016 року, коли ОСОБА_4 вийшла на поріг кафе, ОСОБА_7 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_4 , умисно схопила останню за волосся рукою та, пригнувши, почала другою рукою наносити удари кулаками в обличчя, у виличну частину голови. В цей конфлікт втрутились оточуючі та відтягнули ОСОБА_7 від ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 стояла на місці та поправляла одяг, до неї знову підбігла ОСОБА_7 , схопила рукою за волосся, повалила на землю та нанесла два удари ногами по рукам та тулубу ОСОБА_4 , завдавши їй таким чином тілесні ушкодження.
В наслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці правого ока з розповсюдженням на виличну область та щоку; по одному садну на передній поверхні черевної стінки по центру, у середній її третині та на передній поверхні лівого передпліччя у середній його третині, які виникли від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий з обмеженою контактуючою поверхнею, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш шести днів.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину визнала повністю, від надання пояснень відмовилася, з обставинами вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті, погодилася.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачену.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у завданні потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судима, характеризується за місцем проживання позитивно, має на утриманні сина, 2015 р.н.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченої та обставини вчинення злочину, а також наявність неприязнених стосунків між обвинуваченою та потерпілою, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої від призначеного покарання в зв`язку з амністією, оскільки обвинувачена має на утриманні малолітнього сина. Обвинувачена підтримала клопотання та просить звільнити її від покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Прокурор та інші учасники кримінального провадження не заперечують проти застосування до обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких із зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Досліджуючи матеріали, що характеризують обвинувачену, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення обвинувачена вчинила у травні 2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до обвинуваченої судом не встановлено, суд вважає, за можливе застосувати до обвинуваченої амністію та звільнити останню від призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_4 суд вважає за необхідне залишити без розгляду в зв`язку із заявленим клопотанням потерпілої та її представника.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачену ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілій.

Суддя: