Справа № 450/2889/17 Провадження № 1-кп/450/167/18
УХВАЛА
судового засідання
09 січня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників (представників потерпілих) ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.286 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000603 від 25.07.2017 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.286 ч.3 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано 22.09.2017 р. захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до 21.11.2017 р.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.11.2017 р. в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 13.01.2018 року включно без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні 09.01.2018 р. заявив та подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 терміну дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці без визначення застави, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а саме такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі 3 (трьох) осіб та отримання тілесних ушкоджень 2 (двома) особами, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих і експертів, вчиняти інші злочини, є мешканцем іншої області, не відшкодував в повному обсязі завдану потерпілим шкоду, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили у задоволенні клопотання та пояснили, що ризики, визначені ст.177 КПК України, відсутні, і органом обвинувачення такі викладені формально. Клопотання є аналогічним поданому в попередньому судовому засіданні, в тому числі з тими ж помилками. Мотиви клопотання суперечать Рішенню Конституційного Суду України, яким встановлено, що положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України не відповідає Конституції України, а саме за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисник (представник) ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та їх захисник (представник) ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні заявлене і подане клопотання прокурора підтримали.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув"язнення. До спливу продовженого строку суд зобов"язаний повторно розглянути питання доцільності запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 197 ч.1 КПК України визначено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити частково та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 30 (тридцять) днів, а саме до 08.02.2018 р. включно без визначення застави з наступних підстав.

Особа ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі 3 (трьох) осіб та отримання тілесних ушкоджень 2 (двома) особами, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів, які не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обгрунтованої підозри, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Обгрунтованість наявної підозри встановлено наданим суду обвинувальним актом у відповідності до якого ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, які призвели до загибелі 3 (трьох) осіб та отримання тілесних ушкоджень 2 (двома) особами.

Відповідно до вимог ст.95 ч.4 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.) "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймі, протягом певного часу".

Крім цього, суд не визначає розміру застави, оскільки відповідно до вимог ст.183 ч.4 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 (тридцять) днів, а саме до 08.02.2018 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1