Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 274/2762/17
1-кп/291/55/17
Україна
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Черкаська Лозова Дергачівського району
Харківської області, проживаючого по
АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна,
неодруженого, сержанта-інструктора групи фізичної підготовки
та спорту військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій,
громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
07 березня 2017 року близько 07 години 40 хв. (точний час не встановлено) на проїзджій частині АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем "Audі А3", реєстраційний номер Руспубліки Литва " НОМЕР_2 , та рухався в напрямку м.Вінниці . При цьому в порушення вимог п.1.5, п.2.3 б, п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001р., ОСОБА_6 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, чим створив небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху, невірно оцінив дорожню обстановку, маючи технічну можливість запобігти зіткненню, з моменту виявлення перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити з місця водія, своєчасно негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки свого транспортного засобу не вжив, та на проїзній частині вказаної вулиці здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу із задньою частиною велосипеда під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в даній смузі руху в попутньому напрямку.
2
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під оболонки головного мозку, множинних переломів ребер з права та зліва з пошкодженням легенів, перелому хребта з пошкодженням спинного мозку, множинних саден та ран на тілі, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Свою вину у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_6 визнав повністю і пояснив, що дійсно 07.03.2017р. близько 08 год. в м.Бердичеві Житомирської області по вул.Одеській керував автомобілем "Audi А3" та рухався зі швидкістю близько 80 км/год. Підїзджаючи до пішохідного переходу він знизив швидкість руху приблизно до 60 км/год та побачив попереду велосипедиста, який їхав в попутному напрямку .
Коли велосипедист почав об`їзджати велику калюжу на дорозі, тоді він не встиг загальмувати і вимушений був повернути ліворуч , щоб об`їхати велосипедиста. Однак в цей час по зустрічній полосі руху рухався автомобіль і тому він вимушений був повернути праворуч. Внаслідок такого маневру відбулось зіткнення автомобіля з велосипедистом.
Після цього він зупинив автомобіль, вибіг з нього та намагався надати постраждалому велосипедисту медичну допомогу.
Обвинувачений визнає, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась із-за того, що він порушив п.1.5, п.2.3"б", п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: , що він проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки, невірно оцінив дорожню обстановку та, маючи технічну можливість запобігти зіткненню з велосипедистом, своєчасно не вжив негайних заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки свого транспортного засобу, і що смерть потерпілого ОСОБА_7 сталася внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження інших доказів, в зв`язку з відсутністю спору по фактичних обставинах справи, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, і відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився показами обвинуваченого.
На підставі вищевказаного, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до впевненості, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, і його дії підлягають кваліфікації по ч.2 ст. 286 КК України.
Визначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, за який передбачено основне покарання лише у виді позбавлення волі.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире розкаяння у вчиненні злочину.
ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю проживання, та роботи, вчинив злочин вперше.
Враховуючи вищевказані обставини, суд призначає ОСОБА_6 покарання у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений грубо порушив Правила дорожнього руху України, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
3
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання, про застосування до обвинуваченого ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" та просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника, просив застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році" про що подав до суду відповідну заяву.
Прокурор та представник потерпілої не заперечували проти застосування до обвинуваченого вимог Закону України "Про амністію у 2016 році".
Судом встановлено, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою ст.ст. 408, 410, ч. 2,3,4 ст. 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 цього Закону).
Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2017р. за № 878, посвідчення серії НОМЕР_3 , обвинувачений ОСОБА_6 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у період її проведення з 21.01.2015р. по 26.03.2015р., з 02.06.2015р. по 08.08.2015р., та отримав статус учасника бойових дій.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено : обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, амністія до нього не застосовувалась, відомості про те, що обвинувачений скоїв злочин у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння у справі відсутні.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія ст..2 Закону України "Про амністію у 2016 році", а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, а речові докази - поверненню потерпілій.
Арешт на майно підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання - 4 (Чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (Три) роки.
ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного за цим вироком основного і додаткового покарання за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 році".
4
Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 2595 грн.36 коп. ( Дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 36 копійок).
Речові докази по справі: велосипед, куртка, штани, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2017р. арешт на автомобіль марки "Audi А3", реєстраційний номер Республіки Литва " НОМЕР_2 ".
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення

Суддя ОСОБА_1 .