Справа № 404/7231/17
Номер провадження 1-кс/404/526/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні №0011622 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання слідчому Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 тимчасового доступу до документів, які знаходяться в операторів телекомунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та містять інформацію про зв`язок деяких абонентських номерів.

Зі змісту поданого слідчим клопотання встановлено, що 13.10.2017 року під час відсутності ОСОБА_4 , за його місцем проживання було вчинено двома невідомими особами розбійний напад на його батьків. Нападниками було завдано ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 10 тис. доларів США, близько 150тис. грн. та викрадено ряд золотих ювелірних виробів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, внаслідок допущеної ним бездіяльності та поверховості, зазначені в клопотанні вимоги не підлягають задоволенню.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) ч. 1 ст. 159 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий/прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.

З показів свідка, слідчим встановлено, що ОСОБА_5 заклав до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_4 » один із викрадених ювелірних виробів, а саме золотий ланцюжок, що належав потерпілій ОСОБА_6 . Вище зазначений ланцюжок, відповідно до протоколу допиту свідка, гр. ОСОБА_5 придбав за 8 000 грн. у свого знайомого ОСОБА_7 .

Матеріали клопотання не містять більше жодного процесуального документу, чи іншого доказу, на підставі якого слідчий суддя може переконатись про необхідність отримання тимчасового доступу до документів, оскільки посилання слідчого ґрунтуються тільки на показаннях наданих з чужих слів, а саме висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи. У будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження (ч. ч. 1,7 ст. 97 КПК України).

Зазначена процесуальна норма Закону та зміст її категоричних висновків щодо недопустимості показань з чужих слів, які були висловлені оперативним уповноваженим свідчить про те, що протокол допиту свідка наданого співробітником оперативного підрозділу не є джерелом доказів, відтак його зміст не може бути врахований при доказуванні.

Наявність припущень свідка не надає права на отримання тимчасового доступу, оскільки не має у собі достовірних підтверджень і не можуть слугувати доказами під час судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотання доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог та наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності їх дослідження.

З урахуванням викладеного, оскільки слідчий доказів не надав та не підтвердив, що відповідні документи можуть перебувати у заявленого володільця, не надав інших доказів окрім показів з чужих слів, в задоволенні клопотання, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 163 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні №0011622 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1