г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/758/17
Номер провадження 1-кс/213/351/17
У Х В А Л А
Іменем України
31 серпня 2017 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна: адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1, поданого в межах кримінального провадження № 0000443 за ознаками ст. 197-1 ч.1 КК України, про накладення арешту,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, заперечував участь у розгляді клопотання представника ПНКК «Водій», вказував про необхідність проведення додаткових слідчих дій для підтвердження необхідності накладення арешту, а саме: додатковий огляд, допит свідків.

Представник власника майна просив відмовити у клопотанні, вказав, що земельна ділянка була зайнята не самовільно, надав копію договорів з додатковими угодами. Заперечував проти надання часу прокурору для проведення додаткових слідчих дій в обґрунтування клопотання, оскільки звертаючись до суду до клопотання прокурор вже долучив докази, яких на його думку достатньо для розгляду клопотання.

Дослідивши надані суду матеріали, вислухавши слідчого, суд дійшов наступного.

Згідно клопотання, в провадженні Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 27 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа самовільно, без правовстановлюючих документів зайняла частину земельної ділянки площею близько 200 гектар, розташовану на території військового випробувального полігону військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться на території Новолатівської об`єднаної територіальної громади (колишньої АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0038 яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.08.2017 року відноситься до земель оборони, та належать державі в особi Міністерства оборони України, шляхом зорення та засіяння їх сільськогосподарськими культурами. Також згідно вищевказаної довідки право оренди або іншого користування не зареєстровано. Проте, 27.07.2017 в ході проведення огляду місця події, вищевказаної земельної ділянки, на ґрунтовому покритті поля було виявлено наявність рослинності соняшника та кукурудзи, у задовільному стані, в стадії дозрівання. Крім того, встановлено, що дана земельна ділянка відноситься до земель оборони, за формою 6-зем обліковується як землі державної власності. В ході огляду встановлено, що земельна ділянка використовується невстановленою особою для вирощування соняшника та кукурудзи, засіяного на частині полігону не єдиним масивом. Тобто використовується для товарного сільськогосподарського виробництва за відсутності відповідного рішення Міністерства оборони, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину. 27.07.2017 земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0038 загальною площею 5137,38 гектар, що розташована поблизу АДРЕСА_1 , а також посіви соняшнику та кукурудзи на зазначеній земельній ділянці - визнано в якості речового доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст.. 197-1 КК України, відповідальність передбачена за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Так суду не доведено, що завдано значної шкоди власнику земельної ділянки, необґрунтовано неможливість на даній стадії встановлення цієї ознаки. Не доведено, що земельна ділянка була зайнята самовільно. Крім того суду надано копію договору з ПНКК Водій про спільний обробіток землі з Додатковими угодами, якими представник ПНКК Водій підтверджує правомірність зайняття земельної ділянки та спростовує позицію прокурора щодо самовільного її зайняття. Суд зазначає, що на підтвердження значної шкоди взагалі не надано жодного документу, та підстав вважати, що було заподіяно шкоду.

Ризиків, які передбачені ст.. 170 КК України, запобігання яких є арешт майна, а саме ризики: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження суду не доведено.

В клопотанні не спростовано можливість самовільного зростання вказаних культур, без втручання невідомих осіб.

З витягу з ЄРДР вбачається що заявником по даному провадженню є Широківський відділ Криворізької місцевої прокуратури №1, за листом яких було внесено відомості до ЄРДР, що також є незрозумілим.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

В даному випадку відповідальність передбачена не за посів культур, а за самовільне зайняття земельної ділянки, що потягло шкоду. Прокурором вказано, що посіви визнані речовим доказом, але в той же час відповідні постанови суду не наддав, не для огляду ні для доручення, суд за власною ініціативою не вправі ставати на бік однієї із сторін та витребовувати за власною ініціативою докази на користь якоїсь зі сторін. Крім того незрозуміло, як було визначено обсяг речового доказу у вигляді посівів, їх кількість, вага.

Крім того, суду не надано відомості про власника земельної ділянки, а саме адресу на яку можливо відправляти поштову кореспонденцію для виклику в суд, що унеможливило виклик їх до суду для можливості надання пояснень.

Щодо клопотання прокурора про надання часу на збір додаткових доказів на підтвердження обґрунтованості клопотання суд зазначає, що це не є стадією збору доказів, клопотання повинно бути обґрунтоване та підтверджено доказами на момент його подання, строк розгляду клопотань обмежений КПК України, та недопустимо проводити в рамках розгляду клопотання досудове розслідування та збір доказів. Необхідність складання додаткового акту огляду для розгляду клопотання прокурором необґрунтована, до клопотання надано акт огляду. Суд також звертає увагу, що незрозуміло яким чином було визначено в акті огляду розмір ділянки більше 200га, заміри не проводились.

Враховуючи вказане, всі сумніви та суперечності, - клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170- 175 КПК України, -

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п,яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1