Справа №589/1309/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/602/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 18 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дробишево, Новгород Сіверського р ну, Чернігівської обл., українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений за ст. 121 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 1143 грн. 48 коп.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні такого кримінального правопорушення.

В нічний час, з 18.02.2017 р. на 19.02.2017 р., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався по автомобільній дорозі напрямком «Новгород Сіверський Шостка» у напрямку до м. Шостка, Сумської обл. на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2109», реєстраційний № НОМЕР_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_10

Рухаючись по дорозі біля с. Пирогівка, Шосткинського р ну, Сумської обл., між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла словесну сварка у ході якої ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , зупинивши автомобіль, вийшовши з нього та, підійшовши до своєї дружини ОСОБА_10 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля, відчинивши двері автомобіля, почав наносити їй удари кулаками обох рук по голові. Після цього, ОСОБА_8 витягнув дружину з автомобіля на узбіччя, продовжив наносити їй численні удари.

Після побиття ОСОБА_10 пішки пішла по дорозі в бік м. Шостка.

Через декілька хвилин ОСОБА_8 , рухаючись на автомобілі, наздогнав ОСОБА_10 , яка сіла на заднє сидіння автомобіля та вони разом продовжили рухатися у напрямку до м. Шостка.

Через декілька хвилин між ними знову виникла словесна сварка у ході якої ОСОБА_8 , зупинивши автомобіль, вийшовши з нього, витягнувши ОСОБА_10 з салону автомобіля на узбіччя, наніс ОСОБА_10 численні удари кулаками обох рук та металевим предметом по голові та тулубу.

Після нанесення ударів ОСОБА_8 посадив ОСОБА_10 до салону автомобіля та привіз її до квартири АДРЕСА_2 , в якій від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок тупої травми голови, яка супроводжувалася крововиливом під м`яку мозкову оболонку головного мозку та ускладнену набряком головного мозку, яка несе ознаки тяжкого тілесного ушкодження, являється небезпечною для життя та здоров`я в момент заподіяння та перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті.

На вирок суду надійшли апеляційні скарги від обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не пам`ятає, що сталося під час події, але почуває себе винним, адже від його побоїв померла його дружина. Також звертає увагу на те, що він не пам`ятає бив він дружину металевим предметом, чи ні. Всі металеві предмети, які були в машині під час слідства не були вилучені, а на автомобільному насосі біологічних слідів від ОСОБА_10 знайдено не було.

Також ОСОБА_8 зазначає, що на скорочений розгляд справи погодився лише із за того, щоб в черговий раз не переживала його донька ОСОБА_9 . Коли він погодився на скорочений розгляд то не розумів, що не зможе потім оскаржувати зібрані докази, а прокурор, і суд йому про це не пояснили. Крім цього, ОСОБА_8 вказує, що жалкує про те, що сталося, розкаюється, сприяв у розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, поховав жінку за свій рахунок, донька просила призначити йому покарання нижче нижчої межі санкції закону про кримінальну відповідальність, крім того, у нього залишились на утриманні мати похилого віку.

Потерпіла ОСОБА_9 просить дослідити всі докази по справі, допитати свідків, вирок суду скасувати та, у разі ухвалення нового вироку відносно її батька, при визначенні покарання, застосувати ст. 69 КК України.

Свої вимоги ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що на момент вирішення питання про спрощений розгляд справи вона не розуміла значення та наслідки скороченого розгляду. Прокурором, при вирішенні питання про спрощений розгляд справи, не було дотримано процедури прийняття такого рішення, оскільки було порушено вимоги ст.ст. 302; 381 КПК України. Крім цього, ОСОБА_9 стверджує, що журналом судового засідання спростовується наявність обґрунтування прокурором необхідності застосування ст. 349 КПК України, тобто розгляду справи про недоцільність дослідження певних доказів у справі.

На переконання ОСОБА_9 суд не з`ясував, чи правильно розуміють сторони процесу зміст ст. 349 КПК України, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Внаслідок даних порушень, на думку ОСОБА_9 , при постановлені вироку було порушено вимоги кримінального процесуального закону, що з огляду на фактичну відсутність судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом не було досліджені обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, вирок суду є незаконним та невмотивованим, чим допущено неповнота судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора про заперечення апеляційних скарг, думку потерпілої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримку доводів викладених в апеляційних скаргах, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, в тому числі потерпілої ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_7 , слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку, що чітко зафіксовано на носії звукозапису судового процесу. З огляду на це, не заслуговують на увагу доводи про те, що ні обвинуваченому, ні потерпілій не було зрозуміло суть та наслідки спрощеного порядку розгляду справи.

Будь яких порушень при вирішенні судом першої інстанції цих питань колегією суддів не встановлено, а тому фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення колегією суддів не перевіряються. При цьому колегією суддів приймаються до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 у ході апеляційного розгляду про те, що мотиви їх апеляційних скарг спрямовані лише в обгрунтування їх вимог про пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, а не про незаконність висновків суду щодо встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненому та юридичної кваліфікації його дій.

Колегія суддів відхиляє і доводи апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої про невідповідність призначеного судом покарання ОСОБА_8 тяжкості вчиненого ним злочину та особі ОСОБА_8 внаслідок суворості призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

На думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким і, внаслідок якого настала смерть потерпілої ОСОБА_10 , на законних підставах дійшов до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок суворості призначеного покарання, апеляційний суд відхиляє, оскільки покарання ОСОБА_8 призначено мінімальне, що передбачене санкцією ст. 121 ч. 2 КК України, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, а саме, з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_8 , який є раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно та за наявності обставин, що пом`якшують його покарання щирого каяття у вчиненому та активного сприяння розкриттю злочину та наявності обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин вважати призначене покарання ОСОБА_8 явно несправедливим, внаслідок його суворості, у колегії суддів підстав не має.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром є необхідними та достатніми для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для пом`якшення призначеного відносно ОСОБА_8 покарання не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 18 травня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримаються під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4