Дата документу 19.03.2018 Справа № 554/1644/18
Провадження № 1-кс/554/2081/2018
УХВАЛА
Іменем України
19 березня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що з квітня 2014 року по теперішній час на території Донецької області діє терористична організація «Донецька народна республіка» (далі - ДНР), представники якої шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, намагаються здійснити вплив на органи державної влади з метою прийняття рішень щодо зміни меж або державного кордону України у неконституційний спосіб.

09.03.2017 року ОСОБА_5 , шляхом подачі письмової заяви, був зарахований на посаду оператора-зв`язківця взводу протитанкових керованих ракет (далі-ПТКР) 11 ОМсП 1 АК МО ДНР.

Отже, ОСОБА_5 , у період з березня по грудень 2017 року , вступивши до лав 11 ОМсП 1 АК МО ДНР та беручи участь у бойових діях проти сил антитерористичної операції вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України.

07.03.2018 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, 09.03.2018 року обрано запобіжний захід.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 116928146 від 14.03.2018 року.

Кримінальним кодексом України як додатковий вид покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, визначено конфіскацію майна винної особи.

З метою забезпечення виконання можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 , як виду покарання, слідчий просив суд накласти арешт на будинок.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначали, що будинок був придбаний під час шлюбу та є спільним майном подружжя.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 116928146 від 14.03.2018 року, ОСОБА_5 є власником буд. АДРЕСА_1 з 04.09.2006 року.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання, разом з тим не приймає до уваги твердження підозрюваного та захисника, що будинок є спільним майном подружжя, оскільки будь-яких рішень з приводу цього на час розгляду клопотання слідчому судді не надано. При цьому слідчий суддя враховує, що інший співвласник не позбавлений можливості звернутися з клопотання про скасування арешту відповідно до ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_1