Номер провадження: 11-сс/785/1126/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

при секретарі: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 5 листопада 2014 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Молдови, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

продовжено строк тримання під вартою до 4.01.2015 року,

Встановила:

Органом досудового слідства ОСОБА_8 повідомлений про підозру за ст.115 ч.2 п.п. 7, 12 КК України, 19.08.2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надійшов до Київського районного суду м.Одеси.

З причин неявки захисника ОСОБА_10 підготовче судове засідання неодноразово відкладалось.

30.09.2014 року ухвалою колегії суддів Київського районного суду м.Одеси за клопотанням захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків, при цьому судом залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисту поруку його сестри і вказано, що запобіжний захід діє в межах попередньої ухвали слідчого судді, тобто до 7.10.2014 року.

1.10.2014 року на вказану ухвалу суду обвинуваченими подана апеляція.

5.11.2014 року слідчим суддею Малиновського районного суду м.Одеси розглянуто і задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 до 4.01.2015 року.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_6 10.11.2014 року подана апеляція, в якій він вказав, що у зв`язку з находженням кримінального провадження у суді, слідчий суддя не мав права продовжувати строк тримання ОСОБА_8 під вартою. Посилаючись на те, що в теперішній час провадження знаходиться в апеляційному суді, просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою і звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши доводи апеляції, вивчивши матеріали провадження в частині строків тримання під вартою ОСОБА_8 , Його особову справу, витребувану з ОСІ, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція захисника підлягає задоволенню.

Кримінальна справа відносно ОСОБА_8 порушена, розслідувалась і направлена в суд в період дії КПК 1960 року.

ОСОБА_8 затриманий 22.06.2009 року, обвинувачувався за ст.115 ч. 2 п.п.7, 12 КК України і йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового слідства, відповідно до ч.5 ст.156 КПК України 1960 року, строки тримання під вартою закінчуються в день надходження до суду.

20.11.2009 року по справі відносно ОСОБА_8 прокурором затверджено обвинувальний висновок, але справа надійшла до апеляційного суду лише 22 березня 2010 року, строк тримання ОСОБА_8 під вартою на цей момент склав 8 місяці 29 днів. Цей строк ніким не продовжувався. За фактом порушення закону апеляційним судом 10.12.2010 року прокурору області була направлена окрема ухвала.

Справа відносно ОСОБА_8 неодноразово поверталась судом на додаткове розслідування, при цьому строки тримання його під вартою повинні були враховуватись відповідно до ч.9 ст.156 КПК України 1960 року при поверненні судом справи прокуророві на додаткове розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою обчислюється з моменту надходження прокурору і не може перевищувати двох місяців. Подальше продовження зазначеного строку проводиться з урахуванням часу перебування обвинуваченого під вартою до направлення справи до суду.

13.12.2010 року справа надійшла прокурору для додаткового розслідування, строк тримання ОСОБА_8 під вартою під час додаткового розслідування помилково продовжений апеляційним судом до 6 місяців.

Повторно справа направлена до суду - 21.03.2011 року строк тримання ОСОБА_11 під вартою за час додаткового розслідування склав 3 місяці 9 днів. Фактично строк тримання ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні на момент надходження справи до суду склав 12 місяців 8 днів.

Справа судом знову була повернута на додаткове розслідування і надійшла прокурору 5.12.2011 року. Після розслідування справа поступила до суду 3.02.2012 року. На цей момент загальний строк тримання ОСОБА_8 під вартою на досудовому розслідуванні складав 14 місяці 8 днів.

Справа відносно ОСОБА_8 поверталась на додаткове розслідування за КПК України 1960 року ще двічі і знаходилась в провадженні органів досудового розслідування з 31.07.2012 року (надійшла прокурору) до 24.09.2012 року (до суду) строк 56 днів або 1 місяць 26 днів, загальний строк тримання під вартою ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні на цей час - 16 місяців 4 дні, також з 17.01.2013 року (надходження прокурору) до 15.03.2013 року (до суду) строк за цей період 58 днів, або 1 міс. 28 днів, загальний строк тримання під вартою склав 18 місяців 2 дні, при граничному строку тримання під вартою на досудовому слідстві за Кодексом 1960 року 18 місяців, а відповідно до ч.3 ст.197 КПК України - 12 місяців.

Після вступу в дію КПК 2012 року, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 з обвинувальним актом направлено до суду 15.03.2013 року, після чого судом обвинувальний акт чотири рази повертався прокурору, останній раз обвинувальний акт повернутий прокурору 5.11.2014 року.

За цей час обвинувальний акт знаходився у прокурора в періоди з 3.09.2013 року до 16.09.2013 року, з 4.04.2014 року до 11.04.2014 року, з 4.07.2014 року до 8.08.2014 року, обвинувачений ОСОБА_8 утримувався під вартою.

Строки тримання під вартою ОСОБА_8 враховувались згідно супровідних листів про направлення справи до суду або прокурору, окремої ухвали апеляційного суду, копії яких долучені до судових матеріалів.

Діючим КПК України урегульований порядок продовження строків тримання під вартою під час досудового слідства, а також при призначенні обвинувального акту до розгляду і в той же час не регламентований порядок продовження строку тримання під вартою при поверненні акту і при оскарженні такого рішення суду.

Строки тримання ОСОБА_8 під вартою в цей період за клопотанням прокурора двічі продовжувались слідчим суддею.

Зі змісту клопотання прокурора вбачається, що мова йде про продовження строку тримання під вартою для виконання слідчих дій, тобто для додаткового розслідування, що не передбачено діючим КПК.

Крім того, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , прокурор взагалі не мотивував можливість подальшого утримання ОСОБА_8 під вартою з урахуванням вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, згідно якої сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців. Відсутні дані в клопотанні і про продовження строків слідства, в рамках яких тільки може вирішуватись питання про продовження строку тримання під вартою (ч.3 ст.197 КПК).

Доводи прокурора про те, що на час продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 5.11.2014 року загальний строк тримання під вартою склав 10 місяців 24 дні не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки ці строки прокурором рахувались всупереч вимогам КПК 1960 року, КПК 2012 року і не відповідають фактичним даним наведеним в ухвалі.

Незважаючи на те, що захисником обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 не ставилось перед слідчим суддею і судом питання про звільнення ОСОБА_8 у зв`язку з перевищенням передбаченого законом максимального строку тримання під вартою на досудовому слідстві, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст.206 КПК України, незалежно від клопотання слідчого, прокурора зобов`язаний звільнити особу, якщо не буде доведено не перевищення граничного строку тримання під вартою.

При таких обставинах, зважаючи на те, що граничний строк можливого тримання ОСОБА_8 під вартою на досудовому слідстві, передбачений як ст.156 КПК України 1960 року, так і ч.3 ст.197 КПК України 2012 року, закінчився і не може бути продовжений, колегія суддів, вважає, що апеляція захисника про скасування ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 5.11.2014 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:
Апеляцію захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2014 р. про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 04.01.2015 року скасувати.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 05.01.2014 р. залишити без задоволення.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти негайно при отриманні ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2