Справа № 395/1304/15-к
Провадження № 1-кп/392/144/17
УХВАЛА
про призначення справи до судового розгляду
14 листопада 2017 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000136 за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 303, частиною 3 статті 303 КК України,

в с т а н о в и в :
Учасники судового провадження висловили думку про можливість призначення справи до судового розгляду.

Прокурор заявив клопотання про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні та допит свідків у судовому засіданні.

Обвинуваченим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання та допит свідків у судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Клопотання прокурора про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Вимагаючи здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні прокурор посилався на те, що у відкритому судовому засіданні можуть бути розголошені відомості, які стосуються статевої недоторканості потерпілої.

Між тим, потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву з проханням провести підготовче судове засідання без її участі.

Обвинувачений і захисник висловили заперечення з приводу здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачений в скоєнні злочинів проти суспільної моральності, які передбачені частиною 3 статті 302 та частиною 3 статті 303 КК України, що не виключає здійснення кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора та обвинуваченого про допит свідків підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з ухвали від 19 грудня 2014 року слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, з 23.59 16 грудня 2014 року до 23.59 13 лютого 2015 року з визначенням застави у розмірі 97440 гривень.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 303 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі строком від 5 до 10 років з конфіскацією майна або без такої; підвищену суспільну небезпеку злочинів проти громадського порядку та моральності; особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, є адвокатом, має суспільно набуті зв`язки та знайомства зі співробітниками органів внутрішніх справ, здобуті під час його трудової діяльності на різних посадах в тому числі прокурора району та судді, можливість ухилитись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на неповнолітню ОСОБА_6 , свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу застави на особисте зобов`язання обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що строк дії ухвали слідчого судді визначено до 13 лютого 2015 року; застава, яка була визначена судом, була внесена 19 грудня 2014 року заставодавцем ОСОБА_7 ; на протязі 2015-2017 років прокурор в жодному судовому засіданні не звертався до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави, тому на думку обвинуваченого подальше знаходження коштів на депозитному рахунку Державної судової адміністрації України є безпідставним; на думку обвинуваченого запобіжний захід у виді застави не може діяти відносно особи безстроково; на думку обвинуваченого ризики, які прокурор довів перед слідчим суддею 19 лютого 2014 року, з урахуванням процесуальних особливостей досудового розслідування та процесуальної поведінки обвинуваченого перестали існувати, обвинувачений не може впливати на потерпілу і свідків, які допитані попереднім складом суду, речові докази знаходяться у сторони обвинувачення та в розпорядженні суду, обвинувачений жодного разу не порушив процесуальні обов`язки, має стале місце проживання та установлені соціальні зв`язки, постійне місце роботи, не веде аморального способу життя, має сім`ю та неповнолітнього сина, непрацевлаштовану матір на утриманні.

Між тим, суд вважає помилковою думку обвинуваченого про закінчення строку дії запобіжного заходу у виді застави, безпідставність знаходження коштів застави на депозитному рахунку Державної судової адміністрації України та наявність підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання у зв`язку з тим, що перестали існувати раніше враховані ризики.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Частиною 11 статті 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді від 19 грудня 2014 року визначено строк дії ухвали до 13.02.2015 року щодо застосування запобіжного заходу тримання під вартою, між тим зазначений строк не поширюється на підозрюваного, обвинуваченого, яким внесено заставу.

Відповідно до положень статті 203 КПК України в даному випадку строк дії застави та покладених обов`язків у зв`язку з внесенням застави поширюється на весь строк досудового розслідування і судового розгляду до постановлення судового рішення в цьому кримінальному провадженні.

Суд не погоджується з твердженнями обвинуваченого про те, що на теперішній час перестали існувати ризики, які враховувались слідчим суддею в ухвалі від 19 грудня 2014 року.

Так, на стадії підготовчого судового засідання вирішується питання про можливість призначення справи до судового розгляду.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження суд зобов`язаний дослідити докази безпосередньо: отримати усно показання обвинуваченого, потерпілої і свідків у судовому засіданні, дослідити інші докази сторін обвинувачення і захисту, що не виключає можливості прояву неналежної процесуальної поведінки у вигляді переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу і свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Обставини, на які посилається обвинувачений як на підставу зміни запобіжного заходу застави на особисте зобов`язання, не зменшують ризики, які враховувались слідчим суддею в ухвалі від 19 грудня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 315, 316 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 12 грудня 2017 року о 15 годині.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

В іншій частині клопотання відхилити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Викликати і допитати у судовому засіданні свідків сторони обвинувачення, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В іншій частині клопотання відхилити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 повернути закордонний паспорт НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 17 листопада 2017 року о 9 годині в залі Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

Головуючий
суддя