ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1275/17
Провадження № 1-кп/483/148/2017
ВИРОК
Іменем України
07 грудня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 01 липня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чалик Чадир- Лунгського району, Молдова, є громадянкою України, має повну загальну середню освіту, не заміжня, не працює, є раніше не судимою, має на утримання двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 01 липня 2017 року, приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись у внутрішньому дворі домоволодінь квартирного типу АДРЕСА_2 побачила конфліктну ситуацію, що виникла між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_4 маючи умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень і вважаючи, що саме таким чином вона вирішить конфліктну ситуацію, яка склалась, взявши до своїх рук дерев`яну палку, умисно нанесла нею не менше шести ударів в область голови та рук ОСОБА_5 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 в інкримінованому їй заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, винною себе визнала повністю та дала показання про те, що дійсно, 01 липня 2017 року в обідній час, під час конфлікту з ОСОБА_5 , вдарила останнього разів шість дерев`яною палицею по голові та руках. У вчиненому щиро кається.
Крім власних показань обвинуваченої, її вина підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні 29 серпня 2017 року підтвердив факт умисного спричинення йому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, за викладених вище обставин, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та висновком судово-медичної експертизи № 932 від 26 липня 2017 року, відповідно до якого під час огляду потерпілого ОСОБА_5 в останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, в області правої та лівої кисті, на тильній поверхні другого, третього, четвертого пальців лівої кисті, двох поверхневих ран в області другого пальця правої кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також рана в області чола з права, яка по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням висновку судово-медичної експертизи і тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину і вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує, що вона вчинила злочин невеликої тяжкості, її особу, а саме те, що вона є раніше не судимою, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, що також вбачається з наданої досудової доповіді органу пробації, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та щире каяття обвинуваченої як обставину, що його пом`якшує.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає достатнім та можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.
Обвинуваченою ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію», оскільки вона має на утриманні двох дітей, яким не виповнилось 18 років, а саме: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Прокурор проти застосування до обвинуваченої амністії не заперечував.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 вчинила злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 2 ст.125 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» .
З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 15 січня 2004 року та 15 листопада 2012 року, актові записи про народження № 02 та № 155, вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» мала двох дітей, яким не виповнилось 18 років, а саме: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, не позбавленою батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мала дітей, яким не виповнилось 18 років, вчинила умисний злочин, що не є тяжким або особливо тяжким до набрання чинності зазначеним законом, амністія протягом останніх десяти років до неї не застосовувалась, а також сама обвинувачена просила про застосування до неї амністії, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст.10 Закону України № 1810-VIІІ від 22.12.2016р. «Про амністію у 2016 році», суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити.
Речовий доказ у кримінальному провадженні дерев`яну палицю, що передана до кімнати зберігання речових доказів Очаківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, знищити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: