УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши скаргу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 06 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000261 від 29.11.2012 р., розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 06 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000261 від 29.11.2012 р., розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України, в якій особа, яка її подала, просить постановити ухвалу про скасування оскаржуваної постанови та відновлення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що 06.02.2017 року прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000261 від 29.11.2012 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КК України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки остання були винесено передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та з порушенням норм КПК України, без належної перевірки обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Особа, яка подала скаргу вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки є незаконною та необґрунтованою, в ній не наведені мотиви її прийняття та відсутні будь-які логічні обґрунтування прийнятого рішення.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, просила про її задоволення та скасування оскаржуваної постанови. Також доповнила скаргу доводами про те, що у вказаному кримінальному провадженні за постановою слідчого була проведена відповідна судово-економічна експертиза Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. За її результатами складено висновок № 908/909/12- 45 від 01.02.2012. Зокрема, на вирішення цієї експертизи слідчим ставилось питання про суму нанесених банку збитків у результаті необгрунтованої видачі, неповернення кредиту ТОВ «Щебінь України». За висновком експерта банку нанесені збитки у сумі 53 160 000.00 гривень. При цьому, пунктом 11. постанови Пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і у цивільних справах» підставами призначення повторної експертизи визначені сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи суперечністю іншим матеріалам справи, а також істотне порушення процесуальних норм при призначенні і проведенні експертизи. В постанові про проведення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Натомість, в порушення викладених вимог закону, постановою прокурора від 13.06.2016 у кримінальному провадженні призначена комісійна судово-економічна експертиза, на розгляд якої було винесено шість питань, одним з питань (шостим) експерту є: «чи підтверджується документально розмір збитків ПАТ «ВіЕйБіБанк», визначений у висновках судово-економічної експертизи, в результаті необгрунтованої видачі, неповернення кредиту». Відповіді на це питання експерт, який проводив експертизу одноосібно, цілком обґрунтовано не надав, пославшись на відсутність компетенції. Таким чином, прокурором було поставлено під сумнів висновок первинної експертизи щодо про розміру заподіяних кримінальним правопорушенням збитків. Проте, без призначення повторної експертизи щодо визначення розміру збитків, в той же час прокурором у постанові про закриття кримінального провадження не наводяться мотиви, з яких він не бере до уваги висновок експерта№ 908/909/12-45 від 01.02.2012 (первинний).

Прокурор відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги з тих підстав, що оскражувана постанова прийнята на підставі належного та об*єктивно проведеного досудового розслілдування, а в її обгрунтування покладені висновки останнього експертного дослідження.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, вивчивши матеріали, долучені до скарги, приходжу до висновку про наявність обґрунтованих підстав задоволення скарги виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відповідальною службовою особою органу досудового розслідування 29.11.2012 року за № 0000261 було внесено відомості до ЄРДР щодо дій службових осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», пов*язаних із заволодінням грошовими коштами ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особливо великих розмірах та попередньо кваліфіковано вказані дії за ч.5 ст. 191 КК України.

У подальшому, в ході даного досудового розслідування, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України ОСОБА_7 .

За результатами проведеного досудового розслідування 06.02.2017 року прокурорм відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000261 від 29.11.2012 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України, на підставі п.3 ч. ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.

Виносячи оскаржувану постанову прокурор посилається на те, що зібраних під час досудового розслідування доказів недостатньо для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за пред*явленою йому підозрою, що, на його думку, є належною підставою для закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

При цьому слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення особою, яка її подала, а також додаткових даних, отриманих в ході досудового розслідування, було надано оцінку тих обставин, на які посилається особа, що подала заяву про кримінальне правопорушення, проведено значний обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі тощо.

В той же час слід звернути увагу на те, що прокурором, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, прокурора, викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак прокурор, викладаючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінальних правопорушень, у тому числі і висновки проведених у цьому провадженні експертних досліджень, будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких ним було прийнято до уваги висновки, викладені у висновку експертизи № 94/7 від 11.11.2016 року та висновку судово-економічної експертизи №9844/16-45 від 29.09.2016 року, в той же час не враховано висновки, викладені у висновку експертизи № 537 від 30.05.2012 року, останнім у постанові не наведено та належним чином не обгрунтовано, що є неприпустимим.

Таким чином, не навівши обґрунтування жодного з наведених висновків, прокурор належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, приходжу до висновку, що прокурором належним чином у оскаржуваній постанові не наведено відомості про мотиви її прийняття з відповідним обгрунтуванням, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» В особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 06 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000261 від 29.11.2012 р., розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України - скасувати.

Зобов`язати відповідальну службову особу СУ ГУ НП в м.Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 29.11.2012 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1