Провадження № 11-кп/792/554/17
Справа № 671/608/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Волочиського районного суду від 03 липня 2017 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, із середньою освітою, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області:
- 30.12.1998 року за ч.3 ст.140, ст.44, ч.3 ст.141, ст.42 КК України (1960 року) на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 28.05.2002 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 25.07.2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ст.ст. 70, 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;
- 10.10.2008 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України на 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі постановлено обчислювати з 03.07.2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк його попереднього ув`язнення, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 19.04.2017 року по 20.06.2017 року день внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України на підставі Закону України № 2046 VІІІ опублікованого 20.06.2017 року і такого, що набрав чинності з 21.06.2017 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено без зміни тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 заподіяну матеріальну та моральну шкоду в сумі 34560 гривень, з яких: 19560 гривень - майнова шкода; 15000 гривень - моральна шкода.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 640 гривень на користь держави.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 527 гривень 76 копійок.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
За вироком суду, 01.03.2017 року в період часу з 17:00 по 21:00 годину ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, скориставшись тимчасовою відсутністю мешканців, шляхом витягування шибки скла вікна, проник в житловий будинок АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно, повторно викрав золоті ювелірні вироби, а саме: чоловічу обручку вагою 4 г, перстень з каменем смарагду, чистою вагою 4 г, перстень вагою 2 г, ланцюжок на руку, вагою 2 г та монету із зображенням царя Російської імперії Миколи ІІ, вагою 4,3 г, вартістю 1200 гривень за 1 грам золота у виробі на загальну суму 19560 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_9 , спричинивши останній майнової шкоди на вищевказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити йому покарання та врахувати, що свою вину він визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні дружину та малолітнього сина, а також сплачує кредит на автомобіль, який оформлений на його дружину.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Враховуючи, що фактичні обставини справи жодною стороною судового провадження не оспорюються, то висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених змістом ст.ст.66, 67 КК України.
Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний корисливий злочин.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд першої інстанції визнав щире каяття останнього.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені, що і стало підставою для призначення мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, з чим і погоджується колегія суддів. Саме таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для його зміни в сторону пом`якшення, не встановлено.
Таким чином, підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 за тяжкістю призначеного покарання, при перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2