УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання представника Державного підприємства «Сільськогосподарського підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 8)» адвоката ОСОБА_2 про передачу майна, вилученого в ході обшуку, для реалізації,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 р. до суду надійшло клопотання представника Державного підприємства «Сільськогосподарського підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 8)» адвоката ОСОБА_2 про передачу майна, вилученого в ході обшуку, для реалізації, в якому просить в порядку статті 100 КПК України винести ухвалу, якою передати для реалізації сільськогосподарську продукцію, вилучену в ході проведеного 15 вересня 2017 р. обшуку, а саме: озима пшениця 1 669 930 кг, ярий ячмінь 215 160 кг, соняшник 266 630 кг, просо 52 670 кг.

Вивчивши клопотання, доходжу висновку про необхідність його повернення з таких підстав.

Як передбачено пунктом 2 частини шостої статті 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду передаються для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

За вимогами частини сьомої статті 100 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах якого здійснюється досудове розслідування.

Таким чином, за змістом вказаних вимог КПК України, рішення слідчим суддею про відповідну передачу товарів, що є речовими доказами, для реалізації приймається лише у разі відсутності на це згоди власника товарів.

Отже, виходячи з вказаних вимог, звертатися із відповідним клопотанням до суду має саме сторона обвинувачення, яка вилучила речові докази і не має можливості забезпечити їх зберігання через те, що такі речові докази піддаються швидкому псуванню, за відсутності згоди власника майна на передачу їх для реалізації, а не власник майна.

У даному випадку, заявник має звернутися до слідчого чи прокурора, надавши відповідну згоду на реалізацію товарів, для подальшої передачі їх для реалізації, а слідчий (прокурор) має вирішити зазначене питання відповідно до пункту 2 частини шостої статті 100 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст.ст. 100, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Державного підприємства «Сільськогосподарського підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 8)» адвоката ОСОБА_2 про передачу майна, вилученого в ході обшуку, для реалізації повернути заявникові.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала клопотання, разом із клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1