УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про призначення експертизи в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 21.11.2016, -
ВСТАНОВИВ:
19.02.2018 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотання про призначення експертизи в порядку ст..244 КПК України, мотивуючи свої вимоги наступним.
В провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження №0000439 від 21.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 14.07.2017 було вручено повідомлення про підозру.
В рамках кримінального провадження було призначено та проведено комплексну судову автотехнічну, трасологічну та автотоварознавчу експертизи. Стороні захисту було дозволено розголосити частину відомостей досудового розслідування та надати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз копію висновків за для проведення та отримання рецензії на нього.
За твердженням адвоката отримана рецензія від 31.01.2018 підтверджує переконання сторони захисту у допущенні порушень методів та методик дослідження, обрання невірної схеми проведення дослідження під час проведення комплексної судової автотехнічної, трасологічної та автотоварознавчої експертизи. А тому за його переконанням це є підставою за для призначення повторної комплексної судової автотехнічної, трасологічної та автотоварознавчої експертизи в рамках даного кримінального провадження.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання про призначення повторної експертизи з викладених вище підстав та просив задовольнити.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Його неявка згідно не є перешкодою для розгляду клопотання. Разом з тим, надіслав до суду письмові заперечення, в яких акцентував увагу на тому, що сторона захисту вже неодноразово зверталась з аналогічними клопотаннями до слідчих суддів, які не знаходили підстав для їх задоволення, а тому такі дії є фактичним зловживанням своїми правами. Наполягав, що відповідно до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії в тому числі проведення експертизи не можуть бути проведені, адже досудове розслідування завершено та відповідні матеріали відкриті стороні захисту для ознайомлення. Виключення визначені ч.3 ст.333 КПК України. на цій підставі в задоволенні клопотання просив відмовити та його розгляд проводити за його відсутності.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Положеннями ст.242 КПК України встановлено, що на слідчого або прокурора покладений обов`язок по зверненню до експерта для проведення експертизи в рамках кримінального провадження щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
В свою чергу, в разі звернення з таким клопотанням сторони захисту до сторони обвинувачення, і відмови останньої в його задоволенні, нормами чинного КПК України встановлено право сторони захисту на звернення до слідчого судді за для вирішення наявних суперечностей та захисту свого права.
Частиною 6 ст.244 КПК України встановлено дві альтернативні підстави, в разі доведення яких стороною захисту, слідчий суддя може доручити проведення певної експертизи певній експертній установі або експерту (експертам), а саме:
-для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або на вирішення залученого стороною обвинувачення експерта були поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
-вона не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин;
Виходячи з аналізу обґрунтувань клопотання адвоката ОСОБА_4 підставою для звернення з ним було переконання сторони захисту у неправильності висновків наданих експертом, який був залучений стороною обвинувачення.
Разом з тим, положення §2 Глави 4 КПК України встановлено, що збирання доказів з метою подальшого їх надання суду за для повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, зокрема здійснюється і стороною захисту шляхом отримання висновків експертів, що за своєю суттю є повноцінним відображенням принципу змагальності в частині самостійного обстоювання власних правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається з наданих детективом документів, в ході розслідування кримінального провадження №0000439 на підставі відповідної постанови було призначено та в подальшому проведено ряд експертиз, зокрема судову автотоварознавчу експертизу двигунів, закуплених за договором №342/3/6/42 від 28.12.2015, та судово-економічну експертизу, і відповідно отримано ряд висновків №67 від 15.06.2017 та №9/271 від 18.08.2016.
Оскільки детектив як уповноважена особа сторони обвинувачення є самостійним у своїй процесуальній діяльності при здійсненні своїх повноважень визначених чинним КПК України, слідчий суддя в силу дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - правосуддя може лише здійснювати контроль за легітимністю прийняття рішення.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003№3 рп/2003)
Оцінюючи в сукупності всі наявні матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що будь-яких обґрунтованих підстав за для призначення у справі нової експертизи, останні не містять. Принцип дискреційності повноважень слідчого судді та самостійності детектива під час оцінки тих чи інших доказів в кримінальному провадженні, наявні висновки експертів з чіткими відповідями по поставлені питання, дають підстави стверджувати про необґрунтованість поданого клопотання.
Одночасно слідчий суддя критично оцінює твердження адвоката ОСОБА_4 в частині нібито наявних порушень стороною обвинувачення конституційних прав, свобод та інтересів підозрюваного, адже самостійно за власною ініціативою користуючись наданим правом на збирання доказів в рамках кримінального провадження сторона захисту вже зверталась до відповідних експертів та в свою чергу може в подальшому подати до суду дані висновку в обгрунтування своїх заперечень.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.22, 40, 91-94, 101, 242-244, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про призначення експертизи в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 21.11.2016, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1