Справа № 500/7201/17
Провадження № 1-кп/500/535/17
УХВАЛА

про призначення судового розгляду
28 грудня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області в підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000767 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, молдованина, із середньою освітою, не працюючий, без реєстрації місця проживання, та раніше проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 13.06.2007 Кілійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 17.04.2013 Кілійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- на теперішній час на розгляді в Кілійському районному суді перебуває кримінальне провадження №0000736 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 22 грудня 2017 року було призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення судового розгляду.

Враховуючи те, що угод про визнання винуватості чи про примирення до суду у порядку ст.ст. 468-475 КПК України не надійшло, підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається, підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Під час підготовчого судового засідання від прокурора надійшло клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту обвинуваченого, потерпілого, та після допиту в судовому засіданні обвинуваченого та потерпілого, вирішити питання про можливість виклику свідків.

Суд, заслухавши думки учасників процесу про заявлене клопотання, які не заперечували проти його задоволення, вважає, що вищезазначені особи підлягають виклику для допиту під час судового розгляду.
Також прокурор надав клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, має не погашену та не зняту судимість, вчинив тяжкий злочин протягом короткого проміжку часу, тобто продовжив злочинну діяльність, може може вчинити інше кримінальне правопорушення, винним себе не визнає, а тому може впливати на свідків з метою зміни їх показань, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 ніколи не переховувався від суду, не має даних про те, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, проживає з бабусею та не має наміру переховуватися від суду.

Суд, заслухавши думки про заявлене клопотання, дійшов висновку, що в клопотанні прокурора слід відмовити, а клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст.331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У відповідності до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), викладений у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року ( заява № 42310/04), згідно якій зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправленням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.
З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, встановленим під час досудового розслідування, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово не залишати житло, а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду.
Від учасників судового провадження інших клопотань не надійшло.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 331, 370 372, 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, в залі судових засідань № 2 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Клушина, 2, на 02 лютого 2018 року, на 10.00 годину.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , яких викликати в судове засідання.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 задовольнити, а у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 відмовити.
Змінити ОСОБА_4 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду.
Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 26 лютого 2018 року.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1