Справа № 182/5940/17
Провадження № 1-кп/0182/691/2017
У Х В А Л А
Іменем України
22.11.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2017 року за №0003777 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження №0003777 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 листопада 2017 року, включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою ще на строк не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини та ризики, які були під час обрання запобіжного заходу досі наявні. Зокрема обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила проводити підготовче судове засідання без її участі .

Обвинувачений ОСОБА_3 від участі в судовому засіданні в режимі відеокнференції відмовився, без пояснення причин.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у розгляд клопотання полягався на розсуд суду.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд, вивчивши наявні матеріали справа суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання прокурора з наступних підстав.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» випливає, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою. Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Суд приймає до уваги те, що відсутні ризики на які посилається прокурор, а саме те, що ОСОБА_3 може ухилитися від суду, однак після скоєння злочину він не переховувався та відносно нього не застосовувалися заходи примусового приводу. Також в матеріалах справи наявні документи, надані матір`ю обвинуваченого, з яких вбачається, що ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем свого проживання обвинувачений позитивно характеризується та скарг від сусідів на нього не надходило. Ризик того, що ОСОБА_3 може впливати на потерпілу не найшов свого підґрунтя, оскільки згідно заяви потерпілої, остання до обвинуваченого претензій не має та не наполягає на його позбавленні волі. Також вбачається, що ОСОБА_3 має захворювання і потребує лікування. Таким чином стороною обвинувачення не наведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, який є доведеним. Тому, на думку суду, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і забезпечить швидкий розгляд кримінального провадження.

Керуючись ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И Л А :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатися в період часу з 18.00 год. до 08.00 год. наступної доби з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду,

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду,

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 18 січня 2017 року, включно.

Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт направити начальнику Дніпропетровської УВП Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору для здійснення контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1