Справа № 1-9/2012
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2017 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Нікополь Дніпропетровської області в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України в редакції 2001 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_5 24 травня 2008 року близько 14 години в АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 з корисливою метою, обманним шляхом, під вигаданою метою придбати мед по ціні 74 грн. за трьохлітрову банку, дала останньому купюру номіналом 500 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_5 почала вимагати дати їй здачу купюрами великого номіналу. Потерпілий віддав у руки ОСОБА_5 пачку грошей різними купюрами, після чого, обманним шляхом, таємно від потерпілого з наданої їй пачки грошей заховала в своїй долоні нижні купюри номіналом 200 грн. одна купюра, номіналом 100 грн. дві купюри, 10 купюр по 50 грн., які поклала в карман, решту повернула потерпілому, чим завдала останньому матеріальної шкоди на суму 900 грн. Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Таке діяння дійсно мало місце, дії ОСОБА_5 містять склад злочину і дана особа винна у його вчиненні, що доведено матеріалами кримінальної справи.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, даний злочин скоєно 24 травня 2008 року.

Постановою Охтирського міськрайонного суду від 26.01.2009 року ОСОБА_5 оголошено в розшук, змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту (а.с.116).

Згідно листа Прокуратури Сумської області від 15.06.2010 року (а.с.119) 11.06.2010 року ОСОБА_5 була затримана правоохоронними органами Російської Федерації (УВС по міському округу Балашиха Московської обл.). Враховуючи, що вчинений ОСОБА_5 злочин не передбачає позбавлення волі строком не менше одного року чи більш тяжке покарання, тобто є неекстрадиційним, запит про видачу даної особи не був направлений до Генеральної Прокуратури Російської Федерації (ч.2 ст.56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних сімейних і кримінальних справах, 1993 року).

Згідно ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України в редакції 2001 року заволодіння чужим майном на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, тобто на підставі ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України даний злочин слід кваліфікувати як злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до положень п.2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Як передбачено ч. 2 ст. 49 Кримінального кодексу України в редакції 2001 року, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
У судовому засіданні прокурор Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 так як вважає, що кримінальну справу слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити ОСОБА_5 по ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України від кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення нею злочину минуло більше трьох років у відповідності до положень ст. ст. 49, 106 Кримінального кодексу України.

Вислухавши думку прокурора, захисника, проаналізувавши матеріали кримінальної справи, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 на території України не перебуває, даних про вчинення даною особою нових злочинів у суду немає, станом на 4 жовтня 2017 року минуло більше трьох років з часу вчинення нею злочину, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності по ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про винуватість особи у скоєнні вказаного злочину, суд виходив з того, що при здійсненні правосуддя судом можуть застосовувати норми міжнародних договорів безпосередньо як частину законодавства України, якщо вжиття відповідних заходів належить до компетенції суду або якщо вони сформульовані в міжнародному договорі як норми прямої дії.

У пункті 1 статті 14 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року передбачено, що без згоди запитуваної держави видана особа не може в запитуючій державі переслідуватися, засуджуватися або затримуватися з метою виконання вироку чи постанови про утримання під вартою ні за яке правопорушення, вчинене до її видачі, крім правопорушення, за яке вона була видана, і її особиста свобода ні з яких інших причин не може обмежуватися, за винятком передбачених цим пунктом випадків.

Якщо під час розгляду кримінальної справи щодо особи суд встановить, що вона видавалася з держави - сторони Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року за інший злочин, ніж той, що є предметом розгляду в суді, і є відмова органів держави, з якої вона була видана, щодо притягнення її до кримінальної відповідальності за цей злочин, суд повинен закрити кримінальну справу із застосуванням пункту 1 статті 14 цієї Конвенції про видачу правопорушників.

Норми міжнародних договорів України, які закріплюють права людини та основоположні свободи підлягають застосуванню як норми прямої дії.

Враховуючи, що санкція статті за злочин вчинений ОСОБА_5 не передбачає позбавлення волі на строк не менше одного року чи більш тяжке покарання, тобто є неекстрадиційним, запит до Генеральної прокуратури РФ (ч.2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року) не направлявся.

Відповідно до вимог ст.7-1 ч. 1 п.5 КПК України в редакції 2001 року провадження в кримінальній справі може бути закрито у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до п. 11 перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 року кримінальні справи, які надійшли до суду до дня набрання чинності цим кодексом від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судом в порядку, який діяв до набрання чинності цим кодексом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48,ст. ст. 49, 106 КК України в редакції 2001 року, ст.7-1, 11-1Кримінального процесуального кодексу України в редакції 1960 року,суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності по ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України в редакції 2001 року закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1