Справа № 373/1497/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому в

режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000006

по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика дорога Ніжинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, курсанта четвертої навчальної артилерійської батареї другого навчального артилерійського дивізіону у військовому званні старшина військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.09.2015 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців арешту, 23.12.2015 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до трьох років та одного місяця позбавлення волі, відбуває покарання за цим вироком в Державній установі «Сумська виправна колонія (№116)»,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем у військовому званні старшина, призваним під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (на даний час правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 ), що дислокується у АДРЕСА_1 , на посаді курсанта четвертої навчальної артилерійської батареї другого навчального артилерійського дивізіону, у період з 14.04.2015 по 26.11.2015, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, будучи придатним до військової служби, самовільно залишив місце служби в умовах особливого періоду. У період ухилення від виконання своїх службових обов`язків з 14.04.2015 по 26.11.2015 ОСОБА_4 постійно перебував за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 . Час він проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи заходів для повернення до військової частини. 26.11.2015 ОСОБА_4 було затримано Прилуцьким відділом поліції ГУНП Чернігівської області на виконання вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, зазначив про те, що будучи призваним на військову службу по мобілізації в в/ч, що розташована в АДРЕСА_1 , отримавши дозвіл від командирів про звільнення від несення служби на Великодні свята, поїхав додому і на службу не повернувся. Про протиправність своїх дій щодо ухилення від несення військової служби знав, розумів значення своїх дій у повному обсязі. За період ухилення від служби був двічі судимий, зараз відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування ОСОБА_4 давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом в ході судового розгляду стороною обвинувачення не виявлені, в судовому засіданні іншого не встановлено.

Вчиненим кримінальним правопорушенням (злочином), передбаченим ч. 4 ст. 407 КК України, майнова шкода не завдана.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання, проходження військової служби характеризується посередньо, його позитивну характеристику з місця відбування покарання, наявність судимості, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання і приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі.

Визначаючи строк покарання суд виходить з того, що мінімальний строк, що передбачений санкцією ч. 4 ст. 407 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Сумська виправна колонія (№116)» за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.12.2015 за ч.2, ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі. Таке покарання було визначено йому відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

За цим вироком ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статті 72 цього Кодексу.

Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 395 КПК України, суд,
засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуте частково за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.12.2015 за ч. 4 ст. 70, ч.ч. 2,3, ст. 185 КК України і остаточно призначити йому покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 23 грудня 2015 року, як початок строку відбування покарання за попереднім вироком, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування під вартою в період з 26 листопада 2015 року, коли засудженого було затримано на виконання вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2015 року, по 23 грудня 2015 року.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1