Справа № 359/7428/17
Провадження № 1-в/359/419/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською виправною колонією № 119 клопотання засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого за вироком Богуславського районного суду Київської області від 23.12.2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до восьми років позбавлення волі, -
в с т а н о в и в :
22.09.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що він вже був 1/2 строку покарання та за час відбування покарання він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення, оскільки має одне заохочення, а стягнення відсутні. Також зазначив, що він з перших днів перебування в БВК № 119 був працевлаштований на промисловій зоні, де працює і по теперішній час. Роботу завжди виконує якісно та вчасно. Враховуючи вищезазначене просив суд замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив суд задовольнити його.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів, що став на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації БВК заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Богуславського районного суду Київської області від 23.12.2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. За ч. 3 ст. 135 КК України ОСОБА_5 виправдано за відсутністю у його діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.02.2015 р. вирок Богуславського районного суду Київської області від 23.12.2014 року залишено без змін.

Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно вироку Богуславського районного суду Київської області від 23.12.2014 року, ОСОБА_5 засуджено до 8 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислюється з 18.05.2014 р., при цьому зараховано його строк перебування під вартою в порядку затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2016 р., засудженому ОСОБА_5 було зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 18.05.2014 р. по 26.02.2015 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а всього 9 місяців 8 днів.

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент розгляду даного клопотання ОСОБА_5 відбув 1/2 строку призначеного покарання, оскільки засуджений за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної ППВСУ передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Висновок суду про те що засуджений став на шлях виправлення повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений знаходиться у місцях позбавлення волі з 18.05.2014 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 04.04.2015 р. відбуває покарання в БВК № 119. За час перебування в установі зарекомендував себе посередньо, розпорядку дня дотримується, вимог режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці за підсумками 3-ого кварталу 2015 р. має одне заохочення правами начальника установи.

На даний час не працевлаштований на виробництві установи, у зв`язку з відсутністю виробничого навантаження. До майна установи відноситься бережно.

У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Товаришує із засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень, та отримання від них посилок та передач.

За вироком суду вину не визнав, цивільного позову не має.

При цьому, як вбачається з матеріалів особової справи, а саме характеристики засудженого ОСОБА_5 від 17.08.2017 р., затвердженої начальником Бориспільської виправної колонії № 119 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , та витягу із протоколу від 17.08.2017 р. на заміну покарання на Б/М, комісією установи було прийнято рішення про відмову у застосуванні відносно нього вимог ст. 82 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має певні позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, однак така його поведінка ще не може свідчити про те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_5 є тяжким злочином. При цьому суд звертає увагу, що даний злочин є умисним та спрямований проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю в державі.
Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його поведінку за період відбування покарання, і те, що на даний час він лише стає на шлях виправлення та пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 82 КК України та керуючись ст. ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1