Справа № 544/1193/17
№ пров.1-кп/544/171/2017
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
іменем України
08 грудня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000454 від 15.11.2017, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, розлученого, такого, що має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , невійськовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого,
якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділення Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто підозру про те, що 15.09.2017 приблизно 02 год 00 хв з метою крадіжки металевих решіток зливоприймальників прибув до підземного скотопрогону розташованого під автомобільною дорогою М-03 Київ - Харків Довжанський, що на 146 кілометрі + 700 метрів даної дороги, у с. Олександрівка Пирятинського району Полтавської області, де реалізовуючи свій злочинний умисел, демонтував і таємно викрав 4 металеві решітки зливоприймальників вартістю 400 грн за одну решітку на загальну суму 1600 грн.

Цього ж дня ОСОБА_3 прибув до підземного скотопрогону розташованого під автомобільною дорогою М-03 Київ - Харків Довжанський, на 149 кілометрі + 370 метрів даної дороги, у с. Могилевщина Пирятинського району Полтавської області, де реалізовуючи свій злочинний умисел, демонтував і таємно викрав 4 металеві решітки зливоприймальників вартістю 400 грн за одну решітку на загальну суму 1600 грн.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський автодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», яка здійснює експлуатаційне утримання автомобільної дороги М-03 Київ Харків Довжинський, майнову шкоду на загальну суму 3200 грн.

Між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 27 листопада 2017 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана учиненням обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), відшкодована потерпілому Філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський автодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» у повному обсязі.

В угоді зазначається також узгоджене її сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 850 гривень.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України відповідає змісту обвинувального акта.

Кримінальне правопорушення (злочин), учинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Суд також упевнився, що представник потерпілого ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов заявлено не було.

Питання речових доказів належить вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 27 листопада 2017 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 11 листопада 2017 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі: полімерний мішок з частинами металевих решіток, що знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Пирятинського ВП повернути потерпілому Філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський автодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1