УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
На розгляді у суді на стадії підготовчого судового засідання перебуває дане кримінальне провадження, у ході якого представником потерпілого було заявлено письмове клопотання про призначення комплексної судової медико-психологічної експертизи, оскільки, на думку сторони потерпілого, наявний, на цей час, у справі висновок щодо ступення тяжкості тілесних ушкоджень сформовано експертом через виконання дослідження поверхнево, непрофесійно, без залучення лікаря-травматолога, а тому вони з ним не згідні, тож з метою повного та всебічного дослідження обставин провадження, встановлення об`єктивної існити, з урахуванням принципу змагальності, є доречним провести таку експертизу, бо це дасть змогу прийняти суду законне та обґрунтоване рішення.
Також автор звернення мотивує його і тим, що для визначення розміру моральної шкоди у потерпілого слід провести вказане дослідження.
Сторона захисту та прокурор заперечували проти задоволення клопотання, оскільки заявник на жодну з обставин регламентованих КПК України для проведення експертизи не послався, а необхідність проведення експертизи обумовлює тим, що, на його суб`єктивну оцінку, наявні докази висновок експертизи є суперечливим.
Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові доводи клопотання сторони потерпілого та безпосередньо матеріали самого провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.
Частиною 1 статті 242 КПК України регламентовано, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що представник потерпілого просить призначити проведення комплексної судової медико-психологічної експертизи, оскільки, на думку сторони потерпілого, наявний, на цей час, у справі висновок суперечить дійсним обставинам провадження та містить неточності, що в свою чергу, на їх думку, не дає змоги суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.
За таких умов, на думку суду, дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не містить, у відповідності до ст. 332 КПК України, в собі відомостей передбачених ст. 242 вказаного Кодексу, для з`ясування, яких саме обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, необхідно спеціальні знання, оскільки саме до компетенції суду, а не експерта, належить питання оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості згідно положень ст. 94 КПК України, а саме за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення з урахуванням того, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Щодо питання доцільності проведення судово-психологічно експертизи, то слід вказати на таке, з Розділу VI - психологічна експертиза Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) слідує, що об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку); психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки; основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей, однак у цьому випадку звернення подане заявником, з вищевказаними данами не поєднане, а зазначені у ньому підстави не є тим, що у світлі норм діючого крімнального процесуального законодавства України, обумовлюють доцільність првоедення такого роду експертиз.
Апріорі, незалежно від того, чи було б це клопотання умотивованим, чи ні, останнє не підлягає задоволенню на цій стадії процесу так як, у світлі норм ст.. 332 КПК України, експертиза судом може бути призначена на стадії судового розгляду, а не на етапі підготовчих дій до нього.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242, 332 350, 369-372, 376 КПК України, Законом України "Про судову експертизу", Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про призначення комплексної судової медико-психологічної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15:00 год. 11.09.2017.

С у д д я: ОСОБА_1