АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/9260/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/147/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року місто Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000003 від 22.11.2012 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаїв, Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України повернуто прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені в ЄРДР за №0000003 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України повернуто до Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.
Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить анкетні дані потерпілого, проте за вказаною адресою, АДРЕСА_3 , потерпілий ОСОБА_8 не отримує судові виклики, тому у зв`язку з неявкою потерпілого та не можливістю отримання відомостей про належність його повідомлення про час та місце проведення підготовчого судового засідання, вони неодноразово були відкладені. Оскільки місце проживання потерпілого ОСОБА_8 належним чином не встановлено, це унеможливлює належне виконання судом вимог щодо виклику потерпілого до суду.
Крім цього, обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 366 КК України службове підроблення це складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Проте, зазначаючи в обвинувальному акті правову кваліфікацію дій обвинуваченого, слідчий допустив її викладення не у відповідність до диспозиції ч.1 ст. 366 КК України, а саме відсутні посилання на те, що злочин вчинений саме службовою особою і шляхом видачі завідомо неправдивих офіційних документів.
Також у доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, не зазначено їх реквізити, а саме відсутні відомості про ознайомлення потерпілого ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження, що у зв`язку із його неявкою у підготовче судове засідання не дає можливості суду встановити забезпечення прав потерпілого на стадії досудового розслідування.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Так, органом досудового розслідування у обвинувальному акті від 25.09.2014 року викладено обвинувачення, яким стверджується про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366 КК України та вказане обвинувачення викладено з дотриманням вимог закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дій. В обвинувальному акті чітко і конкретно викладено обставини, які відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченого.
Стосовно висновку суду про те, що адреса, зазначена у обвинувальному акті, не відповідає фактичному місцю проживання потерпілого ОСОБА_8 , прокурор вказує, що суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. Як вбачається із матеріалів підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , вимоги кримінального процесуального законодавства України щодо належного повідомлення потерпілого про дату, час і місце підготовчого судового засідання, та в порушення вимог ч.2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання проведено судом без участі потерпілого ОСОБА_8 .
Що стосується доводів суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, то прокурор наголошує, що зазначений реєстр являється додатком до обвинувального акту і нормами діючого кримінального процесуального законодавства не передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту. На думку прокурора, реєстр матеріалів досудового розслідування не є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду та визначення його меж.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції і просила колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пунктом 2 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Зі змісту п.1.ч.1 ст. 411 КПК України вбачається що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України при проведенні підготовчого судового засідання, за умови, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого, а також не може містити положень, що суперечать одне одному.

З обставин, викладених в обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими вбачається, що потерпілим є ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, відповідно до вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначено місце мешкання потерпілого ОСОБА_8 .

Отже, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що та обставина, що після неодноразових викликів потерпілого ОСОБА_8 до суду для участі у підготовчому судовому засіданні, останній не з`явився в судове засідання, може свідчити про те, що адреса потерпілого, зазначена в обвинувальному акті, не відповідає фактичному місцю проживання потерпілого ОСОБА_8 та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору .

Суд апеляційної інстанції, звертає увагу не те, що ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року вказаний обвинувальний акт вже було повернуто прокурору для усунення недоліків та судом вже було зазначено, що в підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`являвся, місце проживання його встановлено не було та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року зазначена ухвала була скасована та кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд .
Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин справи та правової кваліфікації дій останнього дотримано. Обставини, які відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень), винуватість обвинуваченого у їх вчиненні викладено чітко і конкретно.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною 2 статті 42 КПК України визначено, що обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України є однією з форм закінчення досудового розслідування. На стадії досудового розслідування, обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Ст. 374 КПК України передбачено, що питання формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення можуть бути предметом розгляду і оцінки під час судового розгляду.
Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, про те що вказані в ухвалі суду першої інстанції недоліки можливо усунути під час судового розгляду кримінального провадження без проведення додаткових слідчих дій, шляхом уточнення обвинувачення після проведення судового слідства, оскільки відповідно до вимог ст.338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується особа.
За таких обставин, хибними слід визнати висновки суду першої інстанції, що зазначаючи в обвинувальному акті правову кваліфікацію дій обвинуваченого, слідчий допустив її викладення не у відповідність до диспозиції ч.1 ст. 366 КК України, а саме відсутні посилання на те, що злочин вчинений саме службовою особою і шляхом видачі завідомо неправдивих офіційних документів, оскільки питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого можуть вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, слушними слід вважати доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору з підстав невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування, так як зазначена обставина не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, оскільки не перешкоджає призначенню провадження до розгляду по суті.
Також колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.07.2017 року вказаний обвинувальний акт вже було повернуто прокурору для усунення недоліків та судом вже було зазначено про неправильну правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 та невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2017 року зазначена ухвала була скасована та кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд .
Суд першої інстанції не виконав вимог ч.3 ст. 415 КПК України, при винесенні ухвали щодо ОСОБА_6 не врахував, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Зазначені обставини свідчать про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, на думку колегії суддів, обставини, які суд зазначив в ухвалі про повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального закону, доводи щодо порушення процесуального характеру також не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту для усунення недоліків.
Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було враховано те, що зазначене кримінальне провадження перебуває на розгляді у судах тривалий час, з 2014 року і суд вчетверте необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду на підставі п.1 ч.1 ст. 415 КПК України. При цьому, суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно відповідно до ст.23 КПК України безпосередньо дослідити всі докази у кримінальному провадженні, та з урахуванням встановленого під час судового розгляду прийняти рішення про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, суд апеляційної інстанції в черговий раз зазначає про те, що суду першої інстанції при новому розгляді необхідно врахувати, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складений та затверджений ще 25 вересня 2014 року, тобто понад три роки провадження перебуває в суді першої інстанції.
Неодноразово, 15.10.2014 року, 01.02.2017 року та 03.07.2017 року суддями першої інстанції приймалися рішення про повернення цього обвинувального акту прокуророві, і ці рішення були скасовані Апеляційним судом Дніпропетровської області відповідно 27.11.2014 року, 09.03.2017 року та 01.08.2017 року, де колегія суддів неодноразово зазначала, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України і кримінальне провадження треба призначити до розгляду по суті з огляду на розумність строків розгляду кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції - задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000003 від 22.11.2012 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України повернуто прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4