Справа № 386/1234/17
Провадження № 1-кп/386/29/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000520 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого разом зі співмешканкою ОСОБА_6 , маючого неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших утриманців не маючого, інвалідності не маючого, військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, судимого 11 травня 2017 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді штрафу у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що сплатив штраф 21.12.2017 року,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за таких обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленої в ході досудового слідства особи, ОСОБА_5 на центральному ринку в смт. Голованівськ Кіровоградської області придбав сім паперових сувенірів у вигляді п`ятисот гривень кожна, на кожному з яких було написано «500 сувенірів, деньги это грязь, но иногда полезные». 14 листопада 2017 року близько 16 годин ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, взявши з собою гаманець, в якому знаходились куплені сувеніри, ззовні схожі на грошові купюри по 500 грн. та пішов до свого знайомого ОСОБА_8 , що мешкає по АДРЕСА_2 . У вказаному домоволодінні ОСОБА_5 виявив ОСОБА_9 та чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , які очікували господаря домоволодіння. В даний момент у ОСОБА_5 виник корисливий умисел направлений на отримання прибутку шахрайським шляхом, з метою реалізації якого, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, дістав зі свого гаманця та надав ОСОБА_9 один сувенір у вигляді 500 грн. та попросив його піти до магазину, з метою придбати горілку та цигарки, про те не повідомив останньому, що гроші не дійсні, а сувенірні. ОСОБА_9 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 , пішов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований по АДРЕСА_3 , в якому продавцем працює ОСОБА_11 та власницею якого є ОСОБА_4 , подав продавцю ОСОБА_11 надані йому ОСОБА_5 сувенірні гроші, на які ОСОБА_11 надала ОСОБА_9 пляшку горілки «Пшенична» ємністю 0,5 літрів, вартістю 50 грн. та дві пачки цигарок «Прилуки червоні» вартістю 24 грн. 50 коп. за кожну, а також видала здачу в розмірі 401 грн. ОСОБА_5 отримавши у ОСОБА_9 здачу у розмірі 401 грн., віддав придбані горілку та цигарки ОСОБА_9 , таким чином шляхом обману незаконного заволодів грошима в сумі 401 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
21 грудня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000520 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, потерпіла від висунення вимог та претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовилася, у зв`язку з відсутністю таких. При цьому, обвинувачений та потерпіла між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням 1 року іспитового строку. Сторони угоди домовились покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаних у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілою, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони примирилися.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, має судимість, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття; обставини, що обтяжують покарання, до яких відноситься рецидив злочинів, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілою міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів, і таке виправлення можливе без відбування покарання, що передбачено ст. 75 КК України.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілою виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від відбування покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 грудня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000520 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 листопада 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання по ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
сім сувенірів у вигляді грошей номіналом по 500 грн., що знаходяться в матеріалах справи - залишити при справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя ОСОБА_1