Справа № 686/2651/18

УХВАЛА

«22» лютого 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке надійшло до суду з клопотанням слідчого з яким погодився прокурор відносно
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого,
про застосування примусових заходів медичного характеру,-
ВСТАНОВИВ:
До Хмельницького міськрайонного суду на розгляд надійшли матеріали вищевказаного кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Таке провадження підсудне Хмельницькому міськрайонному суду, підстав для закриття провадження не має.
Прокурор, якого підтримали потерпілі просив призначити судовий розгляд на підставі вищевказаного клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Захисник заперечував щодо призначення судового розгляду, посилаючись на невідповідність вказаного клопотання вимогам КПК України, через відсутність у такому клопотанні відомостей про законного представника особи відносно якої порушено питання про застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки судовий розгляд без законного представника проводити не можливо.
Прокурор, посилаючись на ч.1 ст.44 КПК України, пояснив, що оскільки ОСОБА_7 у встановленому законом порядку не визнавався недієздатною чи обмежено дієздатною особою, законний представник у даному кримінальному провадженні не залучався.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження суд приходить до висновку, що судовий розгляд не може бути призначено на підставі вказаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю такого клопотання вимогам КПК України, а саме відсутністю відомостей про законного представника - особи відносно якої порушено питання про застосування примусових заходів медичного характеру, а також порушенням органом досудового розслідування вимог цього ж Кодексу, в частині забезпечення можливості реалізації ОСОБА_7 своїх прав, через не залучення законного представника.
При цьому суд виходить з наступного:
Відповідно до ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадку, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться:1)верховенство права; 2)законність …
При цьому, відповідно до ст.ст.8,9 того ж Кодексу кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики європейського суду з прав людини. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
Як вбачається зі змісту вищевказаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , під час досудового розслідування встановлено, що останній вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності у зв`язку із чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки під час вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь та на даний час він страждає психічним захворюванням, внаслідок чого не може відповідати за свої ді та керувати ними.
Згідно ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:
1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;
2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Відповідно до ч.1 ст.504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. А ч.1 ст.506 КПК України передбачено, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричного експерта, та здійснює їх через законного представника, захисника.
За змістом ч.1 ст.512 КПК України слідує, що судовий розгляд у вказаному провадженні здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
З наведеного, на переконання суду, слідує - вимога закону щодо обов`язкової участі у зазначеній категорії кримінальних проваджень законного представника.
Однак, вищевказаних вимог КПК України в ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_7 органом досудового розслідування не виконано чим порушено право останнього на захист.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, оскільки порушує право на захист особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та позбавляє суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст.314, 371,372,503, 504,506 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу та про виклик свідків залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1