Справа № 461/2848/17
Провадження № 1-кп/461/297/17
У Х В А Л А
14.12.2017 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2017 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.12.2017 року
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 не заперечив протии продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, інші, більш м`які види запобіжного заходу не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили.
Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_4 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань (№19).
Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, потерпілого, продовжувати злочинну діяльність, тобто продовжують мати місце ризики враховані при обранні та продовженні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особам обвинувачених, а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, виключають можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.
Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 334 КПК України, суд,-
продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» строком на 60 днів, тобто до 12.02.2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та скерувати до Державної установи Львівської установи виконання покарань (№19).
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .