Номер провадження:1-кс/521/4669/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000626 від 16.09.2015 року, за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2, ч. 4 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що невстановлені особи у невстановлений час підробили договір купівлі-продажу №99.11-1117 від 30.11.1999 укладений між представником ДСК «ЧМП» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до якого ДСК «ЧМП» продало ОСОБА_7 нежитлову будівлю розташовану по АДРЕСА_1 , а також рішення Приморського районного суду, без номеру від 23.11.2001 відповідно до якого визнано право власності вказаного нерухомого майна за ОСОБА_8 .

У липні 2015 року, невстановлена особа, знаходячись у приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_9 , надала неправдиві документи рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2001 за позовом ОСОБА_7 до Держаної суднохідної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нежитлове майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 8190,4 кв.м., яке відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок від 02.02.2006 знаходилось на балансі в ДСК «ЧМП».

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, з метою укриття слідів кримінального правопорушення, невстановлена особа 02 вересня 2015 року назвавшись слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області на підставі неправдивого документу ухвали Приморського районного суду м. Одеси про тимчасовий доступ вилучила у приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області документи щодо реєстрації та перереєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 (документи про реєстрацію на ОСОБА_7 та перереєстрацію з ОСОБА_7 на АлієваО.М).

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення за ч.4 ст. 190 КК України, виражається в прямому умислі особа, заволодіває чужим майном або придбає право на майно шляхом шахрайства.

Обов`язковим додатковим об`єктом злочину виступають відносини власності на нежитлові приміщення, що виникає між власником і не власником.

Предметом злочину є нежитлові приміщення,загальною площею 8190,4 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_4 , які відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування належать ОСОБА_10 .

Зазначені нежитлові приміщення, якими незаконно заволоділи невстановлені особи, являються об`єктом кримінально протиправних дій, можуть зберігати сліди злочину, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є доказом злочину, а тому відповідає критеріям визначеним у ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, що дає підстави для накладення арешту.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав, за необхідне його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ст. 170 ч. 2 арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення загальною площею 8190,4 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.03.2017 на підставі договору дарування належать ОСОБА_10 .

Позбавити права на використання, розпорядження та відчуження нежитлових приміщень, загальної площею 8190,4 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.03.2017 на підставі договору дарування належать ОСОБА_10 .

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1