Провадження №1-кп/761/168/2017
В И Р О К
іменем України
27 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого та засудженого останнього разу вироком раніше судимого та засудженого останнього разу вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , маючи не зняту та не погашену, у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності та будучи особою, що 10 травня 2015 року вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся з своїм знайомим ОСОБА_10 , з яким розпочав розмову про можливе працевлаштування останнього. При цьому перебуваючи в під`їзді ОСОБА_11 звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1202», який тримав у руках ОСОБА_10 і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «GT-E1202», який належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 при розмові з ОСОБА_10 попрохав у останнього дати йому свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1202», щоб зателефонувати. ОСОБА_10 , будучи введеним в оману щодо дійсності намірів ОСОБА_11 , передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1202». ОСОБА_11 , після того як ОСОБА_10 добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1202», вийняв з нього сім картку оператора мобільного зв`язку «Лайф» номер НОМЕР_1 , яку передав ОСОБА_10 і повідомив, що він буде телефонувати за допомогою своєї сім картки, оскільки там зберігаюсь необхідні йому номера мобільних телефонів. Після цього ОСОБА_11 вставив в мобільний телефон свою сім картку та, здійснюючи або імітуючи телефонний дзвінок, швидкою ходою вийшов з під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та тим самим, шляхом обману, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «GT-E1202», вартістю 126 гривень 21 копійка. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_11 прокурором кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні за епізодом шахрайських дій, щодо потерпілого ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчинені інкримінованого йому даного кримінального правопорушення заперечив та показав наступне:

Влітку 2015 року він зайшов до ОСОБА_10 та вони почали розмовляти на сходинках на тему роботи. ОСОБА_11 йому казав що може взяти ОСОБА_10 підсобником, після чого попросив в нього мобільний телефон до 18-00 чи 19-00 вечора, оскільки в ОСОБА_11 не було телефону, тому що один він позичив товаришу, другий був зламаний, а третій в ломбарді. Телефон ОСОБА_10 надав добровільно. Сім картку він змінив при ОСОБА_11 , після чого останній взяв телефон та вони розійшлися. Увечері він не встиг повернути ОСОБА_10 телефон. В подальшому телефон ОСОБА_11 дійсно віддав у ломбард, з метою у майбутньому викупити його.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_11 , щодо часткового визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає цілком зрозумілою, оскільки обвинувачений таким чином здійснює свій захист та бажає уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Проте сукупність інших належних та допустимих доказів, наведених нижче у вироку, створює в суду об`єктивне та чітке переконання про наявність в діях ОСОБА_11 складу інкримінованого йому кримінально-караного діяння.
Так, наявність в діях обвинуваченого вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується наступними доказами.
Показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, пояснив, що 05 липня 2015 року, приблизно об 11.00 годині до нього додому прийшов його знайомий ОСОБА_12 . Вийшовши з квартири, вони зупинилися на сходовому майданчику. ОСОБА_11 попрохав мобільний телефон, під приводом необхідності комусь терміново зателефонувати з приводу роботи, оскільки свій мобільний він заклав до ломбарду. ОСОБА_10 сказав, що в нього на карточці немає грошей, на що ОСОБА_13 повідомив, що вставить свої карточки. ОСОБА_10 , вважаючи, що ОСОБА_11 поверне йому мобільний після здійснення дзвінку, довіряючи останньому, добровільно надав свій мобільний телефон. ОСОБА_11 , отримавши в руки телефон ОСОБА_10 , вийняв з нього сім-картку та віддавши її потерпілому, вставив свої сім-картки та почав здійснювати дзвінок, після чого з телефоном швидко попрямував по східцям до виходу з під`їзду та втік. ОСОБА_10 , зрозумівши, що ОСОБА_11 обманув його та не збирається повертати його телефон, лишень встиг викрикнути в бік останнього: "Стій, куди?" Спустившись до виходу з під`їзду, ОСОБА_10 зрозумів, що ОСОБА_11 зник. У зв`язку з цим, цього ж дня, ОСОБА_10 пішов до ОСОБА_11 додому, проте його родичі повідомили, що дома його немає та й взагалі він з`являється рідко. У подальшому ОСОБА_10 пішов до райуправління міліції та подав заяву про вчинення ОСОБА_11 щодо нього злочину. Крім того, знаючи репутацію ОСОБА_11 , потерпілий також хвилювався за те, що його телефон може "засвітитися" при вчиненні якогось іншого злочину. Пізніше ОСОБА_10 , приблизно через два тижні, телефон було повернуто слідчим. (т. 1, а.с. 175-177)

Показання потерпілого ОСОБА_10 суд вважає логічними, достовірними, послідовними та такими, що відповідають іншим зібраним, за даним епізодом злочинної діяльності ОСОБА_11 , доказам, які в комплексі у повній мірі викривають обвинуваченого у шахрайському заволодінні телефоном Samsung "GT-T1202", шляхом обману ОСОБА_10 та спростовують версію ОСОБА_11 про те, що телефон він начебто взяв у потерпілого в тимчасове користування за його згодою.
Показаннями, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, пояснила, що в один з днів влітку 2015 року її знайомий ОСОБА_11 , який в неї проживав декілька останніх днів та з яким вони неодноразово вживали алкоголь, попрохав допомоги, а саме попросив, щоб вона на свій паспорт заклала два мобільні телефони до ломбардного відділення. ОСОБА_11 пояснив це тим, що в нього паспорт відсутній та сказав що телефони є його особистою власністю. Вона погодилася та вони пішли до ломбарду, де заклали телефони, отримавши гроші приблизно в сумі 150 гривень за кожний, які забрав ОСОБА_11 та у подальшому гроші вони витратили на спиртне. Пізніше до неї додому прийшли співробітники міліції та повідомили, що дані телефони викрадені у власників. ОСОБА_14 за власні кошти викупила ці телефони з ломбарду, та передала їх міліції, про що слідчим складено відповідний протокол. (т. 1, а.с. 190-192)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання та фототаблицею до нього, проведеного у встановлений вимогами ст.ст. 228, 231 КПК України спосіб, за участю свідка ОСОБА_14 від 09 липня 2015 року, відповідно до якого остання в числі інших осіб впізнала та вказала на ОСОБА_11 як на особу, яка 05 липня 2015 року попросила закласти в ломбарді "Скарбниця" мобільні телефони, що ОСОБА_14 і зробила. (т. 1, а.с. 228-232)

Протоколом огляду від 09 липня 2015 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, за участю понятих та громадянки ОСОБА_14 , слідчим було оглянуто телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1202» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , який викупила громадянка ОСОБА_14 у відділенні мережі ломбардів "Скарбниця", розташованому за адресою: м. Київ, вул. О.Теліги, 17. Крім того оглянуто фіскальний чек № …..35172 від 09.07.15, що підтверджує викуп громадянкою ОСОБА_14 даного мобільного телефону, також оглянуто копію договору застави № 024-15031323 від 05.07.15, укладеного між ОСОБА_14 та ПТ ЗТ "Скарбниця". (т. 1, а.с. 221-225)

Долученими до матеріалів провадження фіскальним чеком № …..35172 від 09.07.15, що підтверджує викуп громадянкою ОСОБА_14 мобільного телефону «Samsung» моделі «GT-E1202» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , та копією договору застави № 024-15031323 від 05.07.15, укладеного між ОСОБА_14 та ПТ ЗТ "Скарбниця". (т. 1, а.с. 227)

Вказаний договір застави № 024-15031323 від 05.07.15 зокрема містить оціночну вартість мобільного телефону «Samsung» моделі «GT-E1202» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , яка дорівнює 126 гривень 21 копійку і саме з цієї оцінки суд виходить при ухваленні вироку і приймає її як встановлену вартість зазначеного телефону, оскільки будь-яких інших доказів в цій частині суду сторонами не надано. Зазначена вартість перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, встановленого на 2015 рік та є достатньою для кваліфікації дій ОСОБА_11 саме за ч. 2 ст. 190 КК України.
Постановою про визнання речовим доказом мобільного телефону «Samsung» моделі «GT-E1202» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 від 09 липня 2015 року, згідно якої предмет злочинного посягання ОСОБА_11 визнано речовим доказом у справі та передано власнику ОСОБА_10 на відповідальне зберігання. (т. 1, а.с. 226)

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні докази в рамках епізоду по заволодінню майном ОСОБА_10 та прийшов до переконання, що вина ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом. На думку суду по справі зібрано достатня кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини.

На підставі викладеного, судом достовірно встановлено, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_11 скоївкримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_11 є раніше засудженою особою за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, формально-посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, утриманців не має, продовжив злочинну діяльність, не зважаючи на розгляд щодо нього зазначеного кримінального провадження, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 судом також не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_11 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання саме у виді позбавлення волі, проте в розмірі, не наближеному до максимальної межі санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Саме таке покарання є на переконання суду необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не тягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.

Крім того у засіданні встановлено, що ОСОБА_11 вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року, який набрав законної сили, засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. У зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_11 , необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений. Арешт на майно обвинуваченого не накладено. Запобіжний захід не обрано. Процесуальні витрати в рамках висунутого обвинувачення відсутні.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung» моделі «GT-E1202» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 (переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 ) - підлягає залишенню у володінні та розпорядженні власника ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_11 , частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року, призначивши таким чином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 27 лютого 2017 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 05 серпня 2015 року по 10 лютого 2016 року та з 27 лютого 2017 року і до 20 червня 2017 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, що діяли на момент чинності ЗУ №838-VІІІ, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили, щодо обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід не обирати.
Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung» моделі «GT-E1202» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 (переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 ) - залишити у володінні та розпорядженні власника ОСОБА_10 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1 .