Справа № 670/878/17
№ 1-кп/680/69/17
УХВАЛА
"16" листопада 2017 р.смт. Нова Ушиця

Новоушицький районний суду Хмельницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 21 липня 2017 року, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с.Слобідка Охрімовецька, Віньковецького району, Хмельницької області, зареєстрованого та жителю АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючому, не одруженому, утриманців немає, військовозобов`язаному, в силу 89 КК України раніше не судимому,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
15 листопада 2017 року до Новоушицького районного суду Хмельницької області від Апеляційного суду Хмельницької області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 листопада 2017 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що будь-яких підстав для скасування та зміни запобіжного заходу не має, вказуючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти продовження строку застосування запобіжного заходу, тому що не має наміру переховуватись, у зв`язку з тим, що він є заявником в іншому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 і для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні бажає бути присутнім на всіх процесуальних діях на досудовому розслідуванні.

Захисник ОСОБА_8 заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив замінити на цілодобовий домашній арешт, у зв`язку з тим, що ризики прокурором в судовому засіданні не доведені, трьом братам інкриміновано однакове обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, однак всім обрані різні запобіжні заходи, що ставить його підзахисного у нерівні умови.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу підтримав.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного.

Ухвалою слідчого судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 17 листопада 2017 року.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Прокурор у судовому засіданні не довів, що на момент розгляду кримінального провадження продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України і обвинувачений в разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на його особу, може під час розгляду судом кримінального провадження впливати на потерпілого та свідків, які не допитані в судовому засіданні, що дає підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на зазначене суд вважає, що обов`язок обґрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту лежить на прокуророві і не може бути лише формальним посиланням на це, без надання суду належних та допустимих доказів по справі про наявність інших підстав або ризиків (п.60 рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що є інше кримінальне провадження заявником у якому є ОСОБА_7 те, що перебування під вартою може бути перешкодою для здійснення всіх процесуальних дій на стадії досудового розслідування і забезпечення належної реалізації своїх прав. Інші більш м`які запобіжні заходи не будуть перешкодою для впливу на потерпілого та свідків. Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням строку тримання під вартою. Прокурором, як стороною обвинувачення не доведено реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, а в строк до 17 листопада 2017 року неможливо закінчити судове провадження, тому суд приходить до висновку про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком два місяці.

Керуючись ст.ст. 27, 177, 183, 197, 314-316, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відмовити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, із застосуванням електронних засобів контролю, який встановити за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом надісланим поштою, або в телефонному режимі;
- цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів, тобто до 14 січня 2018 року включно.
Копію ухвали для виконання та контролю за поведінкою ОСОБА_7 направити до Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , захиснику та прокурору після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1