Справа № 523/2730/18
Провадження №1-кп/523/619/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
04 квітня 2018 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0000012, внесеному до ЄРДР 02.01.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бородіно Тарутінського району Одеської області, гагауза за національністю, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого та маючого неповнолітню дитину 2005 року народження, працюючого за наймом реалізатором ФОП ОСОБА_6 на ринку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26.02.2018 року на адресу Суворовського районного суду м.Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли зазначений обвинувальний акт й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , які ухвалою судді від тієї ж дати призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.
З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 щодо можливості призначення судового розгляду обвинувального акту або його повернення прокурору, заслухавши з цих же питань думку потерпілої ОСОБА_4 та вислухавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши надані до суду відповідні процесуальні документи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Положення ст.291 цього ж Кодексу встановлюють, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, та у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, дату та місце його складення та затвердження.
З огляду на ст.ст.110, 283 зазначеного Кодексу, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.
За ч. 2 ст.9, ч.1 ст.91 означеного Кодексу, під час кримінального провадження прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства, а у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, а формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, згідно з диспозицією певної статті КК України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Як слідує з ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.
Проте, при складенні й погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 , ані слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , ані прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 наведені вище вимоги закону дотримані не були, оскільки викладені у розглядуваному акті фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містять суперечливі відомості щодо осіб відносно яких зазначений обвинувачений, за версією досудового розслідування, вчиняв висловлення нецензурною лайкою (прізвища яких, до того ж, зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування як свідків), а у самому обвинувальному акті та у доданому до нього реєстрі матеріалів досудового розслідування не визначено дати складення цього акту, які за своєю сукупністю свідчать про недотримання положень п.п.5, 9 ч.2 ст.291 КПК України та ще на стадії підготовчого провадження негативно впливають на визначені законом межі судового розгляду, що за переконанням суду, є неприпустимим.
Зазначені вище обставини суперечать завданням та загальним засадам кримінального провадження, закріпленим в ст.ст.2, 7, 9, 26 КПК України, зокрема й принципам законності тощо, а відтак викладене у означеному обвинувальному акті формулювання обвинувачення, з огляду на його невідповідність вимогам ст.ст.3, 91, 291 вказаного Кодексу та на невизначеність дати складення розглядуваного обвинувального акту, неможливо визнати таким, що висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.
Наведені вище обставини невідповідності обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 вимогам ч.2 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст.ст.2, 3, 7, 9, 26, 91 цього ж Кодексу, визнаються судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично перешкоджають призначенню судового розгляду означеного обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, а відтак єдиним можливим й законним судовим рішенням, уявляється повернення зазначеного акту прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення протягом розумного строку виявлених судом недоліків.
Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 9, 26, 91, 291, 314, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт й додатки до нього у кримінальному провадженні №0000012, внесеному до ЄРДР 02.01.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення в розумні строки виявлених судом порушень вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині ухвали.
Копії повного тексту ухвали направити для виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1