УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні спільну касаційну скаргу засуджених

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 30 березня 2017 року, а також їх клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень,
в с т а н о в и л а:
За вироком Новопсковського районного суду Луганської області

від 28 грудня 2016 року засуджено: ОСОБА_4

за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн; ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу у розмірі

60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн. Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на користь ОСОБА_6 у солідарному порядку: 4 838,39 грн. матеріальної шкоди; 2 500 грн. моральної шкоди, а також стягнено з ОСОБА_4

та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу

у сумі 13 000 грн. з кожного.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 30 березня

2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено, відмовлено ОСОБА_6 у задоволені цивільного позову в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 4 838,39 грн.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У спільній касаційній скарзі засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати постановлені щодо них судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Крім того, в своїй касаційній скарзі засуджені клопочуть про поновлення їм строку на касаційне оскарження постановлених щодо них судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу, наведені доводи на обґрунтування необхідності поновлення засудженим строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а тому касаційна скарга підлягає поверненню особі яка її подала на таких підставах.
В межах строку на касаційне оскарження, засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , неодноразово зверталися до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами.
Зокрема, 14 вересня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Засуджені, повторно звернулись до касаційного суду з касаційною скаргою, проте знову вимог ст. 427 КПК не дотрималися, вказані в ухвалі суду касаційної інстанції від 14 вересня 2017 року недоліки не усунули, тому ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ

від 17 жовтня 2017 року касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами було повернуто засудженим.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як убачається з інформації, що міститься у провадженні за скаргою,

ухвала Апеляційного суду Луганської області щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була проголошена 30 березня 2017 року, тобто останній день подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції є 30 червня 2017 року.
Однак, в черговий раз засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду касаційної інстанції зі скаргою 23 листопада 2017 року (згідно вказаній на касаційній скарзі дати), тобто після закінчення строку на касаційне оскарження постановлених щодо них судових рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Наведені у клопотанні доводи засуджених про необхідність поновлення їм строку на касаційне оскарження постановлених щодо них судових рішень, колегія суддів не визнає поважними, оскільки засуджені не навели обґрунтування на те, як відсутність у них юридичної освіти та тяжке матеріальне становище, завадило у визначений законом трьох місячний строк подати касаційну скаргу, з огляду на те, що вони не були позбавлені можливості, звернутись до центру з надання безоплатної правової допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» при поданні касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в поновлені строку на касаційне оскарження постановлених щодо них судових рішень.
Спільну касаційну скаргу засуджених ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області

від 30 березня 2017 року, з усіма доданими до неї матеріалами повернути останнім.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3