Іванківський районний суд Київської області
Справа № 1-245/10р.
ВИРОК

Іменем України

07 грудня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гавриленка В.Т., при секретарі Онищенко В.В., з участю прокурора Іващенка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 26.04.1975 р . н . , уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлучений, пенсіонер, раніше не судимий, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст.185 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ

16.08.2010 року, близько 22-ї години, гр.ОСОБА_1, 26.04.1975 р.н,, неофіційно працюючи охоронцем на свинофермі у с.Коленці Іванківського району Київської області, що належить ОСОБА_2, вирішив вчинити крадіжку зерна з приміщення вказаної ферми. З цією метою ОСОБА_3, маючи вільний доступ та ключ від вхідних дверей ферми, ключем відчинив вхідні двері та проник до приміщення ферми, звідки таємно з корисливих мотивів викрав вісім мішків зернової суміші пшениці із ячменем, загальною вагою 251 кг. 800 гр. , вартістю 1 грн. 40 коп. за 1 кг. на суму 352 грн. 52 коп., чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в скоєнні

інкримінуємого йому злочину за ч.І ст.185 КК України визнав повністю і показав суду, що 29.04.2010 року, його на роботу запросив ОСОБА_2, який у с.Коленці Іванківського району має ферму, де розводить свиней. З того часу він працював у ОСОБА_2 охоронцем тієї ферми. Працював він не офіційно і ОСОБА_2 йому обіцяв платити 2000 грн. гривень щомісяця, але своєї обіцянки не виконав і платив менше, в результаті чого ОСОБА_2 заборгував йому гроші по зарплаті. 14.08.2010 року, біля магазину у с Коленці він зустрів місцевого жителя ОСОБА_4, який запитав у його, чи можна на свинофермі, де він працює охоронцем придбати зерна. ОСОБА_4 він відповів, що можна і що він в рахунок своєї заробітної плати, що йому не виплатив ОСОБА_2 візьме на фермі зерна і продасть йому. Він сказав ОСОБА_4 щоб він приїхав до свиноферми через декілька днів. У приміщенні свиноферми, де він працював знаходилися мішки із зерном - пшеницею перемішаною із ячменем. З метою щоб продати декілька мішків зерна ОСОБА_4 він вирішив декілька мішків із зерном викрасти, 16.08.2010 року, близько 19-ї години ОСОБА_4 зателефонував йому і запитав чи можна приїжджати по зерно. Він відповів, що можна так-як: в цей час він знаходився на робочому місці і в його були ключі від приміщення ферми і тому він відкрив ключем приміщення свиноферми та виніс звідти вісім мішків зерна, а саме: пшениці перемішаної з ячменем, які залишив з тильної сторони свиноферми біля стіни. Цього самого дня, близько 22-ї години на своєму автомобілі марки 3A3-1103 до свиноферми приїхав ОСОБА_4 і зони вдвох погрузили мішки із зерном в салон автомобіля ОСОБА_4 і той поїхав. ОСОБА_4 він сказав, що зерно виписав у ОСОБА_2 в рахунок заробітної плати. Коли вони вантажили у автомобіль зерно, то на території свиноферми нікого не було. ОСОБА_5 він домовився, що той розрахується пізніше, зараній ціну не обговорювали. У ОСОБА_2 вік не

просив зерно, щоб виписати та продати ОСОБА_5. Він розкаюється у скоєному.

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора та

підсудного визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази

стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються,

при цьому сторонам роз'яснено, що в такому випадку вони позбавляються

права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку. Вказані

учасники судового розгляду вважають, що фактичні обставини справи

доведені наявними в справі доказами.Судом роз'яснено зміст цих обставин

та встановлено, що визнання учасниками судового розгляду фактичних

обставин справи є добровільним та істинним. Суд обмежився в судовому засіданні тільки допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризуються особу підсудного. Суд вважає, що фактичні обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку,вина підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Згідної характеристик, що маються в справі., за місцем проживання

підсудний, характеризується негативно , на обліках у лікарів нарколога

і психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена, а його

злочинні дії органами досудового слідстві вірно кваліфіковані за ст. 185

ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, яка пом'ягшує покарання

підсудного, суд вважає його щире каяття. Обставин, передбачених ст. 67

КК України, що обтяжують покарання підсудного не встановлено.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і

характер скоєного злочину, особу підсудного, обставину, що пом'ягшує

покарання, і вважає що йому слід обрати шокаїрання у вигляді штрафа в

межах санкції ст.185 ч.1 КК України.

Мірою запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: (вісім мішків із зерносумішшю пшениці та ячменю

загальною вагою 251 кг. 800 гр.) слід повернути потерпілому ОСОБА_2

С.О.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафа у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят грн.)

Мірою запобіжного заходу, підсудному до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази: вісім мішків із зерносумішшю пшениці та ячменю

загальною вагою 251 кг. 800 гр - повернути потерпілому ОСОБА_2,

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з дня його оголошення в суді.

Суддя: