Справа № 169/476/17
Провадження № 1-кп/169/5/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

педагога ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

представника уповноваженого підрозділу

органів внутрішніх справ старшого

інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 2 курсу Оваднівського професійного ліцею, що в с. Овадне Володимир - Волинського району Волинської області, не одруженого, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у маршрутному транспортному засобі, що рухався за маршрутом Ковель-Володимир-Волинський по автодорозі Ковель-Володимир-Волинський-Жовква, між населеними пунктами смт Турійськ Волинської області та с.Мокрець Турійського району Волинської області, сидячи на сидінні вищезазначеного транспортного засобу поряд з неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно викрав належний його опікуну - бабі ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J100» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , залишкова вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 30 червня 2017 року № 411 становить 1 173 гривні 33 копійки, із сім-картою оператора мобільного зв`язку товариства з обмеженою відповідальністю «лайфселл» № НОМЕР_3 вартістю 35 гривень 00 копійок, на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 60 гривень 00 копійок, та накопичувачем пам`яті об`ємом 4 Gb вартістю 150 гривень 00 копійок, який випав з кишені куртки останнього, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 418 гривень 33 копійки.

Також він 17 серпня 2017 року в післяобідню пору, знаходячись у житловому будинку своєї баби ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів таємно повторно викрав належні його дядькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 6000 гривень 00 копійок, які зберігалися у шафі, що у спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку, чим завдав останньому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 23 серпня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у житловому будинку своєї баби ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів таємно повторно викрав належні його дядькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 5000 гривень 00 копійок, які зберігалися у шафі, що у спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку, чим завдав останньому майнову шкоду на вказану суму.

Він же, 22 вересня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись у житловому будинку своєї баби ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів таємно повторно викрав належні його дядькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 7000 гривень 00 копійок, які зберігалися у шафі, що у спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку, чим завдав останньому майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що дійсно 28 березня 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин він їхав у маршрутному транспортному засобі, що рухався за маршрутом Ковель-Володимир-Волинський по автодорозі Ковель-Володимир-Волинський-Жовква, разом з ОСОБА_12 і побачивши, що в останнього з кишені випав мобільний телефон, забрав його собі, а коли приїхали працівники поліції, то повернув потерпілій ОСОБА_4 .

Також, 17 серпня 2017 року у післяобідню пору, знаходячись у житловому будинку своєї баби ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_1 , викрав належні дядькові ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 гривень 00 копійок, які зберігалися у шафі для одягу, що у спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку. Гроші витратив на власні потреби.

Після цього, 23 серпня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись у житловому будинку своєї баби ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_1 , знову викрав належні дядькові ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 гривень 00 копійок, які зберігалися у шафі, що у спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку, які також витратив на власні потреби.

22 вересня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись у житловому будинку своєї баби ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вкотре викрав належні дядькові ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7000 гривень 00 копійок, які зберігалися у шафі, що у спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку, та витратив на власні потреби.

У вчиненому ОСОБА_6 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується й перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що дійсно 28 березня 2017 року її внук ОСОБА_12 поїхав в смт Турійськ Волинської області на заняття в гурток по різьбі. Коли вона через деякий час зателефонувала до нього, то він повідомив, що вже сідає у маршрутне таксі, щоб їхати додому, а коли приїхав додому, то повідомив, що в автобусі у нього викрали телефон. Спочатку вона зателефонувала на номер внука і обвинувачений відповів на дзвінок та пообіцяв повернути телефон, проте не зробив цього і вона змушена була звернутися із відповідною заявою в поліцію.

На даний час мобільний телефон їй повернуто і при обранні міри покарання останньому посилається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 у своїх показаннях підтвердив факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_6 крадіжки належних йому грошей в сумі 18000 гривень 00 копійок з житлового будинку його матері ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час претензій до обвинуваченого він не має і просить суворо його не карати.

Неповнолітній свідок ОСОБА_12 , будучи допитаним у присутності педагога, у судовому засіданні показав, що дійсно 28 березня 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин він приїхав додому в с. Мокрець Турійського району Волинської області із смт Турійська Волинської області та виявив, що у нього зник мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J100», належний його опікуну - бабі ОСОБА_4 . Згодом пізніше він дізнався, що телефон у нього викрав ОСОБА_7 , який сидів поруч з ним на сидінні маршрутного транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що гроші у сумі 18000 гривень 00 копійок, які її син ОСОБА_5 влітку 2017 року залишив їй на зберігання і які вона заховала у шафі для одягу, що у спальній кімнаті житлового будинку, в якому вона проживає по АДРЕСА_1 , викрав її внук ОСОБА_6 , про що вона дізналася в жовтні 2017 року.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що у вересні 2017 року він спілкувався із обвинуваченим ОСОБА_6 та іншими хлопцями в с. Блаженик Турійського району Волинської області у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де ОСОБА_6 пригощав їх кавою, купував сік. На питання звідки у нього гроші, останній відповів, що заробив.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_6 навчається в Оваднівському професійному ліцеї, що в с. Овадне Володимир-Волинського району Волинської області, отримує стипендію, а тому, коли він купив собі одяг, то вона вирішила, що він отримав стипендію і придбав собі речі. Про те, що він викрав гроші, вона дізналася від працівників поліції на початку жовтня 2017 року.

Наведені вище показання обвинуваченого, потерпілих та свідків є послідовними, такими, що не суперечать один одному й фактичним обставинам справи, а тому суд покладає їх в основу вироку нарівні з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, що підтверджують їх достовірність.

Так, зокрема, із заяви ОСОБА_4 від 30 березня 2017 року вбачається, що вона просить встановити особу, яка 28 березня 2017 року викрала мобільний телефон марки «Samsung» у її внука ОСОБА_12 (а.с. 72).

Із протоколу огляду та вилучення предметів і фототаблиць до нього від 20 червня 2017 року видно, що об`єктом огляду є бувший у використанні сенсорний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J100» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у чохлі типу накладки-бампера чорного кольору із сім-картою мобільного оператора товариства з обмеженою відповідальністю «лайфселл» № НОМЕР_4 і є саме тим телефоном, якого 28 березня 2017 року викрав у неповнолітнього ОСОБА_12 ОСОБА_6 (а.с. 76-79).

Відповідно до висновку експерта від 30 червня 2017 року № 411 та ілюстративної таблиці до нього (додатки 1, 2), який суд оцінює як належно вмотивований, науково обґрунтований та переконливий, вбачається, що станом на березень 2017 року вартість бувшого у вжитку мобільного телефона марки «Samsung Galaxy J100», модель «SM- J100H/DS», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , без врахування вмісту у ньому сім-карти мобільного оператора, могла складати 1 173 гривні 33 копійки (а.с.86-90).

З протоколу прийняття заяви ОСОБА_5 від 05 жовтня 2017 року вбачається, що в період з 20 вересня до 29 вересня 2017 року з будинку АДРЕСА_1 , були викрадені належні йому грошові кошти приблизно в сумі 20 000 гривень 00 копійок купюрами номіналом по 500 гривень 00 копійок, які знаходилися у шафі вищевказаного будинку (а.с. 126-127).

Протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до ньоговід 23 жовтня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника підозрюваного - ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 стверджується, що підозрюваний вказав спосіб, час та місце вчинення ним крадіжок грошових коштів у будинку АДРЕСА_1 17 серпня 2017 року, 23 серпня 2017 року та 22 вересня 2017 року ( а.с.128 132).

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя і виховання обвинуваченого, вплив на нього дорослих, його рівень розвитку.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів, а також вчинення злочинів неповнолітнім.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд враховує те, що хоча вчинені ОСОБА_6 злочини і є злочинами середньої тяжкості, однак потерпілі на суворій мірі покарання обвинуваченому не наполягають. Крім того, ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та за місцем навчання характеризується позитивно, є фізично здоровим, проживає й виховується у задовільних матеріально-побутових умовах у благополучній повній сім`ї, дані про вплив на нього дорослих підмовників відсутні. Згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк, а ризик його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 70, 75, 76, 104 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, становлять 395 гривень 48 копійок і вони підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Речові докази по справі, а саме :

мобільний телефон марки марки «Samsung Galaxy J100» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку товариства з обмеженою відповідальністю «лайфселл» № НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити у користуванні останньої;

-мобільний телефон марки «S-tell»,

-наручний годинник « Rolex»,

-додаткову портативну акумуляторну батарею до мобільних телефонів (повербанк) марки «Defender»,

поміщені в спеціалізований пакет № 4322649, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Турійського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 395.48 (триста дев`яносто п`ять гривень сорок вісім копійок).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий