Справа № 359/2854/18
Провадження №1-КС/359/740/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю громадянина Грузії ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення ВП в а/п «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000053, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
16.04.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вище зазначене клопотання, яке погоджено прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

За змістом клопотання у провадженні слідчого відділення відділення поліції в а/п «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 13.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як зазначено в клопотанні, 13.04.2018 у ході проведеного огляду місця події за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ДП «МА «Бориспіль», термінал «Д», третій поверх, пункт пропуску через державний кордон України «Бориспіль», у громадянина Республіки Грузія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено паспорт громадянина Республіки Грузія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому знаходились відмітки про перетин державного кордону України, які не відповідають встановленому зразку.

Відповідно до висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 13.04.2018, проведеної інспектором ПС 2-ї категорії групи поглибленої перевірки документів відділення контролю 2лінії впс «Бориспіль» ОСОБА_7 , на сторінці 29 паспорту громадянина Республіки Грузія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присутні відмітки Держприкордонслужби України № 017 від 20.06.17 і від 27.11.17 ППр «Старокозаче», які не відповідають встановленому зразку.

Слідчий зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, яким є Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Зазначений матеріальний об`єкт може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Також зазначено, що з метою підтвердження викладених фактів, до суду буде подано клопотання про проведення експертизи, на виконання якої до експертної установи буде направлено паспорт громадянина Республіки Грузія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке буде перебувати у розпорядженні судового експерта.

У зв`язку з викладеним, слідчий стверджує, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, призведе до втрати речового доказу, а саме вилученого 13.04.2018 у ході проведеного огляду місця події за адресою Київська

У судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений, подав заяву з проханням слухати справу без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Громадянин Грузії ОСОБА_3 під час розгляду клопотання, просив не застосовувати арешт та повернути йому паспорт, який йому необхідний для повернення до Грузії. По суті клопотання пояснив, що приїхав в Україну 23 березня 2017 року, є військовим за професією. Українським військовим він завдячує своїм життям, тому приїхав в Україну, щоб надавати професійну допомогу українським військовослужбовцям, що перебувають в зоні АТО. За місцем знаходження йому запропонували зробити відмітку в паспорті, щоб термін перебування в Україні не був простроченим. Коли отримав паспорт назад, побачив, що це відмітки про перетин державного кордону України, хоча в цей період з України він не виїжджав. На даний час він хоче відвідати родину в Грузії, паспорт він хотів би здати до Консульства Грузії в Україні та отримати документ для повернення в Грузію.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, заслухавши пояснення особи, стосовно майна його вирішується питання про арешт, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що для збереження речових доказів, слід накласти арешт на вилучений у громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт. Строк звернення з клопотанням слідчим не пропущений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-174,309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 13.04.2018 у ході огляду місця події за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Гора вул.Бориспіль-7, ДП МА «Бориспіль», термінал «Д», третій поверх, пункт пропуску через державний кордон України «Бориспіль» у громадянина Республіки Грузія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорту громадянина Республіки Грузії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому знаходились відмітки про перетин державного кордону України, які не відповідають встановленому зразку.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 24 квітня 2018 року о 13.45 годині.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення, безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_9 -Лесів