Провадження № 1-кс/522/418/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю по матеріалам досудового розслідування, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000948 від 05.12.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2017 о 20 год. 32 хв. каретою швидкої медичної допомоги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », наданою за договором медичного страхування (поліс OD № 0021715 від 18.05.2017), пацієнта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі скаргами на болі у животі доставлено до клініки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відділення якої розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Після обстеження цього ж дня хворого ОСОБА_3 госпіталізовано, що підтверджується відповідними записами медичної картки стаціонарного хворого № 3562 від 30.07.2017, в якій медичним закладом визначено ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі скорочено ЄДРЮО та ФОП) вбачається, що місцезнаходження ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

З реклами розміщеної у мережі Інтернет ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) вбачається, що у АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 діють медичні центри, які надають послуги під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Відповідно до витягу з ЄДРЮО та ФОП вбачається, що засновниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , є ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , учасниками та кінцевими бенефіціарними власниками яких є одні і ті самі особи.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » є власником нежитлових будівель, які складаються будівель літ. «А», «Б», «В» загальною площею 5158,8 кв.м, які розташовані у АДРЕСА_1 та розміщені на орендованій у ІНФОРМАЦІЯ_8 земельній ділянці з кадастровим номером :10:003:0006.

Допитана в якості потерпілої мати померлого пацієнта ОСОБА_4 повідомила, що її сина ОСОБА_3 у вечері 30.07.2017 госпіталізовано до медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Лікарями встановлено діагноз: гострий панкреатит, цукровий діабет II ступеню. Спочатку ОСОБА_3 поміщено до палати у хірургічному відділенні та 31.07.2017 його переведено до палати відділення Анестезії та інтенсивної терапії (реанімаційне відділення на 6 поверсі лікарні), де у ніч з першого на друге серпня 2017 року останній помер.

ОСОБА_4 разом із донькою ОСОБА_5 , невісткою ОСОБА_6 та онуком, з моменту доставлення до лікарні її сина ОСОБА_3 постійно перебували із ним у палаті, змінюючи один одного почергово або знаходячись там одночасно.

Лікарі та керівники медичного центру в особі головного лікаря ОСОБА_7 , начмеда ОСОБА_8 , керівників відділень та чергових лікарів, переконували рідних пацієнта ОСОБА_6 у контролі стану його здоров`я та життя.

Через постійне погіршення самопочуття ОСОБА_3 , його рідні почали радитись з лікарями з інших медичних закладів, у тому числі іноземними, при цьому знімаючи та відправляючи за допомогою сучасних інтернет-месенджерів, результати його медичних аналізів, досліджень та призначень.

Головний лікар ОСОБА_7 та заступник директора (начмед) ОСОБА_8 01.08.2017, дізнавшись про наміри рідних з переведення їх пацієнта до іншої клініки, запросили до службового кабінету, який розташований на 6 поверсі, матір пацієнта - ОСОБА_4 та його дружину ОСОБА_6 , яких стали переконувати у неможливості транспортування хворого. Використовуючи виключно медичну термінологію, яка не була зрозуміла рідним хворого, медики запропонували терміново застосувати комплекс додаткових медичних послуг, у тому числі сеанс плазмаферезу (очищення крові).

Утім, незважаючи на наявність визначених ІНФОРМАЦІЯ_9 протоколів до лікування, а саме «Стандартів надання медичної допомоги хворим з невідкладними хірургічними захворюваннями органів черевної порожнини», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2010 № 297, якими передбачено та визначені абсолютні показання для невідкладного медичного (оперативного) втручання при гострому панкреатиті, медиками розпочато сеанс плазмаферезу від якого стан хворого різко погіршився.

Без здійснення подальшого діагностування стану внутрішніх органів пацієнта, за умови розуміння постійного загострення перебігу хвороби, медиками продовжено введення медичних препаратів за попередньо визначеним переліком, у тому числі з переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що вочевидь, за переконанням потерпілої, мало на меті лише збереження можливості подальшого надання клінікою платних послуг.

ОСОБА_4 , отримуючи протилежну інформацію від лікарів медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та лікарів інших медичних клінік, з якими перебувала на зв`язу та радилась її донька, поставила аналогічне запитання про можливість зміни медичного закладу лікарю реанімаційного відділення - АІТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_9 , у якого під наглядом та на лікуванні перебував її син, який у свою чергу не був присутнім при її розмові з медичним керівництвом клініки. Вказаний лікар запевнив ОСОБА_4 та її чоловіка про відсутність будь-яких медичних перешкод до направлення хворого на лікування за кордон та обіцяв на ранок 02.08.2017 передати її хворого сина для відправки у іншу клініку.

Після 23 год. 01.08.2017 лікар реанімаційного відділення, незважаючи на стрімке погіршення стану здоров`я хворого ОСОБА_3 , діючи у порушення вимог ч. 1 ст. 52 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачено, що медичні працівники зобов`язані надавати медичну допомогу у повному обсязі хворому, який знаходиться в критичному для життя стані, без урахування необхідності належного ставлення до своїх професійних обов`язків, не провівши обстеження стану внутрішніх органів, не визначивши результатів їх змін та перетворень, аналізів крові та інших медичних показників стану здоров`я, наполіг на черговому та додатковому застосуванні молодшим медичним персоналом медпрепаратів.

Також, потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що перебуваючи у палаті поруч із сином вона помітила стрімку зміну кольору шкіри на його обличчі, через що сповістила про це медичній персонал.

Утім, останні лише через деякий час оглянули пацієнта та розпочали реанімаційні заходи, не зважаючи на які о 2 год. 10 хв. 02.08.2017 наступила смерть її сина.

Саме неналежна методика лікування, невиконання медичним персоналом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » своїх професійних обов`язків та неналежні реанімаційні заходи, за переконанням потерпілої, стали причиною смерті її сина.

Лише через декілька місяців, після ознайомлення та дослідження наданої її родині копії історії хвороби, порівняння її з наявними у них примірниками цифрових копій медичних документів, виявлення фактів внесення змін до документів, явної протидії від медиків з надання для огляду оригіналів вказаної історії хвороби, укриття відеозаписів з камер відеоспостереження, якими обладнано палату для спостереження за хворим, у тому числі процесом проведення окремих медичних маніпуляцій та реанімаційних заходів, нею та близькими усвідомлено, що медичний центр намагається навмисно укрити вказані документи, цифрові носії інформації, з метою приховування справжньої причини смерті ОСОБА_3 та ухилення медиків від відповідальності.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів та просить розглянути клопотання без його участі та участі осіб у володінні яких знаходяться інформація та документи, так як існує реальна загроза зміни або знищення оригіналів документів.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотання зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що міститься в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Керуючись ст.ст. 159-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю задовольнити.

Надати прокурору ОСОБА_2 , слідчому СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та за їх дорученням співробітникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 тимчасовий доступ до інформації, які містять охоронювану законом таємницю, а саме зобов`язати оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , надати доступ до відомостей у паперовому та електронному вигляді щодо телефонних дзвінків абонентських номерів НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_9 , НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_13 , НОМЕР_6 , яким користувався ОСОБА_14 , НОМЕР_7 , яким користувалася ОСОБА_15 , у період з 30.07.2017 по 15.08.2017, із зазначенням:
-адреси розташування та номерів базових станцій,
-типу з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація)
-дата, час та тривалість з`єднання,
-ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-карти, ІМЕІ),
-ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості,
-за наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації, надати відомості про абонента та копії відповідних документів.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя відповідно до положень ст. 166 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, згідно з положеннями КПК з метою відшукання та вилучення зазначених речей.

Встановити строк дії ухвали протягом 1 (одного) місяця з дня її постановлення.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

12.01.2018