Справа № 283/1709/17
Провадження №1-кс/283/342/2017
У Х В А Л А
19 вересня 2017 року м. Малин
Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
встановив:
Згідно повідомлення про підозру від 18.09.2017 року ОСОБА_4 20 червня 2017 року близько 02 години проник в приміщення магазину «Корчма», який знаходиться по АДРЕСА_1 , і звідти повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав товар на суму 8058 гривень 10 копійок.
20 червня 2017 року Малинським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В поданні слідчий СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області порушив питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будучи раніше судимим, під час іспитового строку ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім того під час проходження іспитового строку обвинувачений не з?являвся на реєстрацію до органу пробації.
Отже підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та ухилитись від слідства і суду, що свідчить про неможливість запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України при застосуванні більш м?яких запобіжних заходів.
Прокурор просить подання задовольнити.
Підозрюваний вважає, що відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши підозрюваного, думку прокурора і слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує наведене вище, положення ст. 194 КПК України, вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На нього покладені наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Під час проходження іспитового строку ОСОБА_4 знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Крім того ОСОБА_4 не з?являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції і був відсутній за місцем свого проживання. У зв?язку чим був оголошений в розшук і відносно нього було внесене подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Дане подання судом задоволене. Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність та ухилитись від слідства і суду.
Тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки підозрюваного та застосовує до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням досліджених обставин розмір застави визначається у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50520 гривень.

Одночасно суд зобов`язує підозрюваного у разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, а також виконувати наступні обов`язки а саме: не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177,182,183,193,194,196 КПК України,-

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу з 19.09.2017 року по 18.11.2017 року.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим кодексом у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52520 гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-Прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора чи суду;

-Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого прокурора чи суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Повідомити під розпис ОСОБА_4 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1