Справа № 562/3095/16-к
У Х В А Л А
"04" січня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці, мотивуючи тим, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що у випадку скасування або зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник за призначенням ОСОБА_6 щодо продовження строку тримання під вартою заперечують, просять змінити запобіжний захід на інший, не повязаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду суд дійшов до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , слід повторно продовжити, оскільки судове провадження не закінчене та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.

До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що на час розгляду клопотання ризики, що були враховані при обранні 23 вересня 2016 року слідчим суддею відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились і жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час встановленого вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2016 року іспитового строку зі звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців, що свідчить про наявність ризику переховуватись від суду, можливості здійснення тиску на свідків та перешкоджати розгляду даного кримінального провадження з метою уникнення від відповідальності.

Зважаючи на викладене, з урахуванням віку та стан здоров`я обвинуваченого, його поведінки, що є одним з визначальних критеріїв розумності строків кримінального провадження, наявності у нього судимостей, відсутності постійного місця роботи та наявність повідомлень про підозру у вчиненні низки інших тяжких кримінальних правопорушень, які знаходяться на розгляді в суді, у тому числі в іншій області, а також те, що завершити судове провадження до цього строку з причин неявки у судове засідання захисників та обвинувачених не видається можливим, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.181, 183, 195, 331, 350 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 02 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: