справа № 332/2462/14-к
провадження № 51-313ск17
Ухвала

28 грудня 2017 року м. Київ
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду
у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржниця заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на її думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування вказаних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, зважаючи також на положення статей 84, 94, 370, 404, 407, 412, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Також прохання засудженої про скасування судових рішень за відсутності вказівки щодо подальшого руху кримінального провадження не узгоджується зі ст. 436 КПК (рішення, які суд касаційної інстанції вправі прийняти за наслідками розгляду скарги.
Поряд із цим скаржницею залишено поза увагою те, що зарахування на підставі ст. 72 КК строку попереднього ув`язнення у строк покарання стосується питання, пов`язаного із виконанням вироку, а тому може бути вирішено відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК (ст. 539 цього Кодексу).

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене і керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3