Справа №359/778/18
Провадження №1-кп/359/279/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 березня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, українця, працюючого виконробом ТОВ «Юрал-СБ», з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
Так, 12.12.2017 року, близько 07 години 25 хвилин, в світлий період доби, водій ОСОБА_5 перебував за кермом технічно-справного автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на прилеглій території Привокзальній площі (вул. Привокзальна, 1), м. Бориспіль, Київської області.
В цей час, керуючи автомобілем «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на вказаній прилеглій території, водій ОСОБА_5 , проявляючи злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (введені в дію з 01.01.2002 року) (далі ПДР), виїжджаючи з місця паркування, розпочав рух заднім ходом зі швидкістю близько 5 км/год., не звернувшись за допомогою до інших осіб та не переконавшись в безпечності маневру.
Після час руху заднім ходом водій ОСОБА_5 здійснив наїзд задньою частиною автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала позаду автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді вивиху головки правої плечової кістки, уламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, які згідно висновку експерта №4Д від 17.01.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_5 , який грубо порушив Правила дорожнього руху України:
п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1 ПДР, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 10.9 ПДР, згідно якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Порушення ОСОБА_5 п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та отриманням ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
Зважаючи на заявлення цивільного позову до участі в справі судом залучено в якості співвідповідача ПрАТ «СК «Галицька».
З урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілого і прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, місця, часу, способу скоєння злочину, порушення пунктів правил дорожнього руху та наявність причинного зв`язку між порушенням цих правил та тілесними ушкодженнями потерпілої тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому. Цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі.
Показав, що дійсно 12.12.2017 року він вчинив із-за власної неуважності, він вчинив наїзд на потерпілу рухаючись заднім ходом на власному автомобілі, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого, речові докази у справі, обґрунтування цивільного позову.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 суд вважає правильною, оскільки обвинувачений під час керування автомобілем, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, допустив бездіяльність, яка полягає у тому, що він рухаючись заднім ходом на власному автомобілі в м. Борисполі Київської області, проявляючи злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, не був уважним та не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснено наїзд на потерпілу ОСОБА_4 , яка отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Додаткові обставини, які сприяли настанню цих наслідків, суд не встановив. Тому між діяннями ОСОБА_5 та цими наслідками існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості. Вчинений злочин є закінченим.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 повинен бути засуджений:
- за ч. 1 ст. 286 КК України, за порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються лише з позитивного боку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особу.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
З урахуванням викладеного вище та особи обвинуваченого, а також відсутності тяжких наслідків від дій обвинуваченого та те, що останній в судовому засіданні засуджував власний вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки, визнання цивільного позову, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілого, які просили не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання.
Обвинувачений цивільний позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення.
Цивільний відповідач ПрАТ "СК "Галицька" в судове засідання свого представника не направив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки представника відповідача в судове засідання суду не відомі.
Прокурор вважав за доцільне вказаний цивільний позов задовольнити в межах доведених вимог.
Даний цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК/3852153, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 , як власника транспортного засобу автомобіля марки "FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час ДТП 12.12.2017 р., була застрахована в приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Галицька".
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в період дії договору і є страховим випадком, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну здоров`ю становить 200 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну потерпілого 100 000 грн., розмір франшизи 0 грн.
Статтею 23 вищевказаного закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражда ннях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до п. 24.1. ст. 24 зазначеного закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_4 , внаслідок чого остання понесла вимушені матеріальні витрати на: невідкладну медичну допомогу, проведення діагностики стану здоров`я, на курс лікування, придбання лікарських препаратів, а також необхідність ендопротезування, а також на реабілітацію, що підтверджується наданими копіями товарних чеків, квитанцій та консультативних висновків. Дані витрати понесені в період лікування потерпілою ОСОБА_4 та відповідно до медичних призначень, тобто вони направлені на відновлення стану здоров`я, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП. Крім того, суд звертає увагу на те, що обвинувачений не оспорював підставність та належність понесення даних витрат. В той же час, суд вважає за необхідне стягнути вартість ендопротезування потерпілої, зважаючи на необхідність оперативного втручання для відновлення повноцінного функціонування плечового суглобу згідно медичних показань, висновків лікарів та консультативних заключень.
Оскільки цивільна правова відповідальність власника автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , була застрахована, тому відповідно ПрАТ "СК "Галицька" має нести відповідальність, у зв`язку з чим суд вважає, що витрати потерпілої ОСОБА_4 , пов`язані з лікуванням, підлягають стягненню з ПрАТ "СК "Галицька", в заявленій сумі 125620 грн.25 коп.
Також в ст. 26.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Так, страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілої становить 125620 грн. 25 коп., отже моральна шкода становить 6281 грн. 01 коп. (125620 грн. 25 коп. *5%/100%), яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ПрАТ "СК "Галицька" на користь потерпілої. У задоволенні іншої частини вмог потерпілої слід відмовити.
Так, згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Таким чином позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 2 574 грн. 00 коп.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи не обирались, підстав для їх обрання судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст.ст. 217, 373 ЦПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: автомобіль марки FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути в користування ОСОБА_5 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , - задовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» (м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, ідентифікаційний номер 22186790), - на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), - 125620 грн. 25 коп. відшкодування завданої матеріальної шкоди та 6281 грн. 01 коп. відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 131901 (сто тридцять одна тисяча дев`ятсот одна) грн. 26 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 , - відмовити.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1