АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1293/2018 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,
За участю адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду матеріали судової справи за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 10 жовтня 2017 року про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 10 жовтня 2017 року про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.
На обґрунтування слідчий суддя послалася на положення ст. ст. 2, 21, 26 40, 303 КПК України та констатувала, що постанова заступника Генерального прокурора України про доручення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування не входить до кола дій, бездіяльності та рішень слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені протягом досудового розслідування до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, але можуть бути оскаржені за правилами ст. ст. 314-316 КПК України.
Не погодившись зі вказаним рішенням, адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянти вважають, що у цьому конкретному випадку слідчий суддя занадто суворо застосувала положення ч.3 ст. 309 КПК України, чим обмежила заявникам право на доступ до правосуддя, а також їм та їхньому довірителю право на ефективний спосіб правового захисту, посилаючись при цьому на положення ст. 13 Європейської Конвенції в правах людини та рішення Європейського Суду в правах людини конкретних справах, ст. ст. 8, 19, 22, 68 Конституції України, ст. ст. 7, 8, 9, 21, 24, 94, 117, 304, 370 КПК України.
Будь-яких інших доводів на обґрунтування своїх апеляційних доводів по їх суті адвокати в апеляційній скарзі не наводять.
Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, в якому він акцентував увагу на тому, що, на його думку, кримінальне провадження № 0001998 відносно його довірителя належало проводити не слідчим прокуратури Черкаської області, як помилково, як вважає апелянт, визначив заступник Генерального прокурора в оскаржуваній постанові від 10 листопада 2017 року, а детективам НАБУ, бо це кримінальне провадження виділене з кримінального провадження відносно особи, яка займала відповідне становище державного посадовця, що вже саме по собі ставить під сумнів легітимність, належність та допустимість доказів, які ці слідчі збирають; звернення ж із заявами та скаргами до слідчих та слідчих суддів, дислокованих у місті Черкасах, апелянтам та їхньому довірителю ускладнене значними відстанями та іншими подібними причинами, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апелянтів, в тому числі й висловлені в апеляційному засіданні усно, судова колегія визнає наступне.
Як правильно визначила слідчий суддя, ст. 303 КПК України визначила вичерпний перелік дій, бездіяльності чи рішень слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового провадження і постанова заступника Генерального прокурора України про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, винесена в межах його компетенції, передбаченої ч.5 ст. 36 КПК України, до категорії таких дій, бездіяльності, рішень не відноситься, а відтак, це рішення може бути предметом розгляду та оцінки в порядку, передбаченому положеннями ст. ст. 314-316 КПК України, але не під час досудового розслідування слідчим суддею.
Отже слідчий суддя прийняла законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 10 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0001998.
При цьому судова колегія також має на увазі, що ОСОБА_7 не відноситься до осіб, досудове розслідування стосовно яких повинні здійснювати детективи НАБУ, і в рамках кримінального провадження відносно нього такі особи участі не приймають.
В силу викладеного інші доводи адвоката ОСОБА_6 , усно висловлені в апеляційному засіданні, істотного значення не мають, як не ґрунтуються на чинному КПК України і доводи апелянтів щодо закриття їм та їхньому довірителю доступу до правосуддя та обмеження права на ефективний захист.
Таким чином в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а тому, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, якою відмовлено у відкритті провадження за їхньою скаргою в інтересах ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 10 жовтня 2017 року про визначення підслідності кримінального провадження № 001998 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: