Справа № 403/192/18
Провадження №1-в/403/32/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
представника ДП "Устинівський виправний центр (№37)": ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка по кримінальному провадженню подання адміністрації Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" на засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панчеве Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, одруженого, жителя за адресою: АДРЕСА_1
про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 засуджено вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2014 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі на сім років, з конфіскацією всього майна, що належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_5 . Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 березня 2015 року, вирок суду першої інстанції змінено-виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку положення щодо конфіскації всього майна, що належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_5 . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2017 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на три роки чотири місяці двадцять вісім днів. Подання обґрунтовується тим, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановлено законом порядку.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що подання на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, як необґрунтоване.
В судовому засіданні представник адміністрації ДУ "Устинівський виправний центр (№37)" ОСОБА_4 вважає, що подання на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просить задовольнити клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Пунктами 2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за № 2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Засуджений ОСОБА_5 на протязі з 1994 року по 2014 рік за дев`яти обвинувальними вироками відбував міру покарання, в тому числі за тяжкі злочини та у вигляді позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_5 відбував міру покарання, в тому числі за: вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2007 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на три роки, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на два роки; вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2007 року за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на три роки шість місяців; вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2011 року за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на три роки; вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2014 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі на сім років.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Засуджений ОСОБА_5 на протязі з 1994 року по 2014 рік систематично вчиняв умисні злочини, які є тяжкими, і на підставі дев`яти обвинувальних вироків відбував призначену судом міру покарання у вигляді позбавлення волі. Згідно подання про застосування умовно-дострового звільнення, під час відбування покарання за обвинувальним вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2007 року за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на три роки шість місяців, до засудженого ОСОБА_5 застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на один рік сім місяців. Засудженим ОСОБА_5 за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2014 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі на сім років, не сплачено процесуальні витрати на користь держави за проведення судової експертизи в сумі 922.35 грн. При встановлених обставинах та кримінологічній характеристиці засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що відсутні підстави вважати про виправлення ОСОБА_5 сумлінною працею та перевиховання і подання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає відповідно до положень ч.2 ст.81 КК України, так як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у поданні адміністрації Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" на засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.
Суддя Устинівського районного суду: ОСОБА_1