АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

22 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

перевіривши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу міжнародної співпраці прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_5
особи, яка взята на особисту поруку ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою і продовження екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який народився ст. Нестерівській, Сунженського району, ЧІАРСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки народного депутата України ОСОБА_9 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Одночасно на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, було покладено наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати до прокурора або слідчого судді за їхнім викликом та вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або слідчого судді;
- повідомляти прокурора або слідчого суддю про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання прокурору свій паспорт громадянина Російської Федерації, і в разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу.

Строк дії ухвали слідчого судді було встановлено до 31 грудня 2017 року, включно.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки, враховуючи критичний стан здоров`я ОСОБА_6 і міцні соціальні зв`язки останнього в м. Києві, є достатнім і законним, оскільки буде гарантувати попередження втечі і забезпечить в подальшому його видачу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурор відділу міжнародної співпраці прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити. Визнати наявність підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до рішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, прокурор вказує на те, що слідчим суддею не було враховано вимоги ст. 585 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею під час постановлення рішення не враховано тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_6 в разі притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, за які здійснено запит на його видачу, а саме у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років та від 10 до 20 років. Крім того, слідчим суддею не враховано факт відсутності на території України у ОСОБА_6 родини або інших соціальних зв`язків, офіційного джерела доходів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 30 червня 2017 року старшим слідчим з ОВС слідчого відділу по Сунженському району слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Республіці Інгушетія було винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 205.5, ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

26 вересня 2016 року ОСОБА_6 був оголошений в міжнародний розшук.

Ухвалою судді Сунженського районного суду Республіки Інгушетія від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

05 червня 2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_6 було застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до отримання запиту про його видачу.

10 липня 2017 року прокуратурою міста Києва отримано запит Генеральної прокуратури України про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дорученням про проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час не закінчена.

11 липня 2017 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 було задоволено та щодо ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації на строк 60 днів, тобто до 03 години 15 хвилин 08 вересня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 5 вересня 2017 року було визнано наявність підстав для продовження щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , екстрадиційного арешту до фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, а саме до 5 листопада 2017 року.

01.11.2017 р. заступник прокурора міста Києва старший радник юстиції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого утримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до рішення Генеральної прокуратури України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

02.11.2017 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки народного депутата України ОСОБА_9 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Розглядаючи клопотання про продовження застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, слідчий суддя, виходячи з наявних, в наданих матеріалах, даних прийшов до висновку про застосування альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки, враховуючи критичний стан здоров`я ОСОБА_6 і міцні соціальні зв`язки останнього в м. Києві, який буде достатнім і законним, оскільки буде гарантувати попередження втечі і забезпечить в подальшому його видачу.

Відповідно до закону лише зазначення в клопотанні про продовження застосування екстрадиційного арешту про те, що особа може здійснити дії щодо ухилення від правоохоронних органів, без достатнього обґрунтування є недостатнім.

З урахуванням положень ст. 585 КПК України суд належно з`ясував чи продовження тримання ОСОБА_6 під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

За таких обставин, суд вірно встановив, що обмеження права особи на свободу, в контексті зазначеного провадження немає.

Отже, розглядаючи клопотання прокурора та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, слідчий суддя врахував, зокрема, наявність ризику ухилення останнього від правоохоронних органів, обставини справи, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується, міцність соціальних зв`язків особи, а тому відповідно до статті 585 КПК України виключив наявність підстав для продовження екстрадиційного арешту, з чим погоджується колегія суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави щодо порушень кримінального процесуального закону України, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні обставини та законні підстави, при наявності яких щодо ОСОБА_6 неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва,
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою і продовження екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органа Російської Федерації та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки народного депутата України ОСОБА_9 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, строком до 31 грудня 2017 року, з покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародної співпраці прокуратури міста Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 с і к