Справа № 206/6588/17
Провадження № 1-в/206/28/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий-суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про зміну примусових заходів медичного характеру , -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 .
Згідно постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2008 року до ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в Українській психіатричній лікарні суворого нагляду.
Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2015 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного харктеру і переведено для подальшого примусового лікування до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.
Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2017 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного харктеру в умовах відділення з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_6 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 235 від 08.12.2017 року, вказано, що за час перебування в стаціонарі стан хворого ОСОБА_6 покращився і набув стабільного характеру, про що свідчить спокійна впорядкована поведінка, відсутність афективних розладів з агресивними тенденціями, психопродуктивної симптоматики на тлі змін особистості за органічним типом. Адекватної оцінки свого стану не має. Висловлює жаль про скоєне, позитивні соціальні установки на майбутнє. Комісією лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 , задовольнити, та змінити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд
УХВАЛИВ:
Письмову заяву представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 про зміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Змінити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1