Справа № 404/4001/17
Номер провадження 1-кп/404/485/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0001971, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.05.2016 Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1360 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
В період часу з 01.04.2017 року по 03.04.2017 року, ОСОБА_3 , перебував за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме комп`ютерного монітору марки «Samsung 943 N», котрий належить ОСОБА_5 .

У вказаний проміжок часу ОСОБА_3 , перебуваючи за вище вказаною адресою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи та самозбагачення, розуміючи, що його протиправні дії ніким не будуть помічені, таємно, викрав належний ОСОБА_5 комп`ютерний монітор марки «Samsung 943 N», серійний номер НОМЕР_1 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 277 від 09.06.2917 року становить 1100 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1100, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів визнав повністю та показав суду, що в період часу з 01.04.2017 року по 03.04.2017 року, він перебував у своєї співмешканки ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник намір на крадіжку комп`ютерного монітору марки «Samsung». Тому скориставшись тим, що його дії ніким не будуть помічені, він викрав належний ОСОБА_5 комп`ютерний монітор марки «Samsung». Після чого, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, кількість та вартість викраденого, просить суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінальних правопорушень. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений до категорії середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на диспансерному обліку в КЗ «Кіровоградській обласній психіатричній лікарні» не перебуває, перебуває на обліку в КЗ «Обласному наркологічному диспансері» з приводу вживання опіоїдів, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Із врахуванням всіх обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкцій як за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні двох малолітніх дітей та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі та від інших видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, якщо вказані засуджені не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Також, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Разом з тим, до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставини вказаних у клопотанні, зокрема того, що він має на утриманні двох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав або захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у зв`язку з чим клопотання про застосування амністії є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнення від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1