Справа № 317/301/18
№/п 1-в/317/59/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної установи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 засуджений 30.01.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком цього ж суду від 08.11.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Знов засуджений 05.06.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та зараховано у строк відбування покарання час тримання під вартою з 15.11.2013 року по 26.03.2014 року.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано строк тримання під вартою з 15.11.2013р. по 26.03.2014 р. та 26.03.2014 року по 17.09.2014 року(включно) на підставі ст.72 ч.5 КК України.

Початок строку : 26.03.2014 року Кінець строку : 13.07.2020 року

Станом на 14.02.18 року ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання

ОСОБА_5 місцях позбавлення волі знаходиться з 16.11.2013 року. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 2 порушення режиму відбування покарання, заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 07.10.2014 року. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 7 заохочення правами начальника установи та 3 заохочення правами начальника відділення СПС.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці столярна майстерня. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Вказані завдання виконує якісно та вчасно. За вироком суду має цивільний позов на суму 16 454,86 гривень, але в бухгалтерії установи на виконанні знаходяться виконавчі листи лише на суму 3745,92 гривень. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

Прокурор не заперечував проти подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», просив його задовольнити.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку представника адміністрації, засудженого, висновок прокурора, вважає подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99) таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Як зазначено в поданні, засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на дільниці столярна майстерня, однак довідка про працевлаштування засудженого, свідчить про зворотнє, засуджений ОСОБА_5 не працює з вересня 2017 року.

Крім того, суд зауважує на тому, що в бухгалтерії виправної установи містяться виконавчі листи на стягнення боргу на користь потерпілої ОСОБА_6 з виконавчим збором на загальну суму 3745,92 гривень, однак засудженим за умови, що він працював на виробництві установи в період часу з листопада 2016 року по серпень 2017 року, не була відшкодована шкода потерпілій.

Характеристики на засудженого, які містяться в особовій справі (а.с.105, 120) суперечать характеристиці, яка була надана суду станом на 16.01.2018 року (а.с.6), а саме стосовно того, який саме цивільний позов має ОСОБА_5 за вироком суду.

Також суд зазначає, що довідка про стягнення та заохочення суперечить особовій справі засудженого, а саме в особовій справі міститься постанова про накладення дисциплінарного стягнення від 17.11.2016 року (а.с.123), яка не відображена в довідці про стягнення, яка міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Всі наявні недоліки подання ДУ «Біленьківської виправної колонії (№99)» заважають суду повно та всебічно розглянути та дати оцінку наданим доказам. Особі залишилося до закінчення строку відбування покарання 2 роки 4 місяці 29 днів, а суд не має право на формальний підхід до розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1