Єдиний унікальний номер 236/1253/17 Номер провадження 11-кп/775/454/2018

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0000171 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та прокурора на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 січня 2018 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ханимій Пуровського району Тюменської області РФ, громадянина України, який має середню освіту, є студентом ВП «Слов`янський технікум Луганського національного аграрного університету» ЛНАУ, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Цивільний позов потерпілої у кримінальному провадженні задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 17230 (сімнадцять тисяч двісті тридцять) гривень 68 копійок матеріальних збитків, а також 110000 (сто десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на загальну суму 1759(одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку, 19.02.2017 року приблизно о 03 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, державний р/н НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Державної у сел. Дробишеве Лиманського району Донецької області у напрямку від будівлі кафе «Релакс» до вул. Степовій.

Під час руху ОСОБА_9 , не впевнившись у безпеці дорожнього руху, не дотримуючись безпечного інтервалу руху, маючи при цьому об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, діючи необережно, не помітив на лівому узбіччі проїзної частини по ходу руху керованого ним транспортного засобу (поблизу домоволодіння № 121 по вул. Державній) потерпілу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час перебувала без руху у положенні «сидячи» на узбіччі дороги, зачепив потерпілу лівою частиною кузова зазначеного автомобіля.

Внаслідок первинного контакту лівої частини кузова автомобіля ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося зачеплення за окремі частини одягу ОСОБА_11 , з подальшим волочінням тіла потерпілої за автомобілем, що продовжував рух, на відстань 1300 м. до буд. АДРЕСА_3 . Після повної зупинки транспортного засобу біля вказаного домоволодіння водій ОСОБА_9 вийшов із салону автомобіля і помітив тіло потерпілої під лівою задньою частиною автомобіля.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження (струс головного мозку; переломи 10-го,11-го, 12-го ребер зліва; незначний посттравматичний гідроторакс: великі садна 15% тіла, обличчя зліва, волосистої частини голови, грудної клітини, передньої черевної області, передпліччя праворуч, верхніх і нижніх кінцівок; забиті рани чола, верхньої повіки лівого ока, лівого стегна; крововилив в білкову оболонку обох очей; синці повік обох очей; травматична екстракція 1-го зуба на верхній щелепі справа). Вказані тілесні ушкодження віднесені до середнього ступеню тяжкості як такі, що потребують для свого лікування строк понад 21 добу.

На вказаний вирок суду надійшли апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню через призначення покарання, яке явно несправедливим внаслідок м`якості. Зауважує, що суд належним чином не врахував ступінь тяжкості злочину та особу обвинуваченого, який не усвідомив протиправність своєї поведінки, про що свідчить як його поведінка на протязі всього судового розгляду в суді першої інстанції, так і відсутність будь-якого каяття у вчиненому. Цивільний позов обвинувачений не визнав, намагався перекласти провину на потерпілу. Крім того, покарання не відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_9 , який офіційно не працює, доходу не має, проживає за рахунок коштів батьків, тому покарання у виді штрафу самостійно сплатити не зможе. Просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 за ст.286 ч.1 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з доведеністю вини ОСОБА_9 зауважує, що суд не врахував показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , які нічого про обставини ДТП та її механізму пояснити не змогли. Крім того, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на висновках автотехнічних експертиз, які є неналежними доказами. Також, суд першої інстанції безпідставно відмовив захиснику в задоволенні клопотання про проведення транспортно-трасологічної експертизи, без проведення якої неможливо стверджувати про доведеність вини ОСОБА_9 . Просив вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор, потерпіла та її представник підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_14 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що виразились у ігноруванні п.п. 11.1,11.3,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, та про кваліфікацію таких дій обвинуваченого за ст.286 ч.1 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами. При цьому, суд правильно оцінив докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про недоведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_11 , свідків та іншими доказами.

Сам обвинувачений підтвердив, що в той вечір вжив 75-100 гр. горілки, після чого вирішив відвезти друзів на автомобілі. Після того, як приїхали до двору будинку ОСОБА_15 почули стони та виявили під задньою частиною автомобіля потерпілу з тілесними ушкодженнями.

Факт того, що автомобілем керував обвинувачений ОСОБА_16 підтвердили свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які на час ДТП перебували в салоні цього автомобіля в якості пасажирів.

Доводи захисника про недоведеність місця та обставин ДТП спростовуються сукупністю доказів.

Так, мотивуючи свої висновки суд обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілої, що вона пошкодила ногу і сиділа на узбіччі проїзної частини чекаючи допомогу, за якою пішов ОСОБА_6 . Момент ДТП не пом`ятає, оскільки прийшла до свідомості лише в будинку ОСОБА_15 без одягу з множинними тілесними ушкодженнями.

Її показання підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_19 , який, окрім іншого пояснив, що коли повернувся до місця де залишив потерпілу, її там не було. Коли він пішов по дорозі в бік будинку ОСОБА_15 , на дорозі знайшов жіночу сумочку потерпілої з порваним рішенцем. Перед будинком ОСОБА_17 побачив автомобіль з увімкненими габаритними ліхтарями та плями крові на снігу. Зайшовши у будинок ОСОБА_17 побачив потерпілу з тілесними ушкодженнями, яка казала, що не відчуває ніг. В цей час в будинку були ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Пізніше приїхали ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та його мати. Коли приїхала карета ШМД потерпілу забрали.

Зазначені обставини узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які показали що перебували у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_23 запропонував відвезти їх додому. Погонцев сів за кермо автомобіля ВАЗ 21063 і вони поїхали до будинку ОСОБА_17 . Коли доїхали і вийшли з автомобіля, виявили потерпілу з тілесними ушкодженнями під задньою частиною транспортного засобу. Потерпілу занесли у будинок, в неї була істерика. Пізніше ОСОБА_24 занесла з вулиці у будинок один чобіт та джинси потерпілої.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_16 підтверджені показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в цій частині.

Показаннями свідка ОСОБА_25 ці показання також підтвердились. Окрім іншого, вона зазначила, що 19 лютого 2017 року вона перебувала у будинку по АДРЕСА_3 . Близько 3 години 30 хвилин її розбудив ОСОБА_18 і повідомив, що вони когось збили. Після цього в будинок занесли потерпілу без одягу з тілесними ушкодженнями на голові, руках, ногах, тулубі. ОСОБА_17 з ОСОБА_16 поїхали за батьками ОСОБА_16 .

Окрім наведених показань, розташування місця ДТП, підтверджується протоколами слідчих дій:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 19 лютого 2017 року з таблицею ілюстрацій, з яких вбачається дорожня обстановка в районі будинку АДРЕСА_4 , осип брудного снігу на місці контакту транспортного засобу з потерпілою, сліди бурого кольору схожі на кров, сліди протектору шин, жмут темного довгого волосся (т.1 а.с.161-173);

- протоколом огляду транспортного засобу - легкового автомобіля марки ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 19 лютого 2017 року з таблицею ілюстрацій, з якого вбачається, що транспортний засіб знаходиться біля двору будику №57 по вул. Кооперативній смт. Дробишеве, ділянка місцевості позаду автомобіля вкрита снігом з плямами бурого кольору схожими на кров. (т.1 а.с.174-177);

- протоколами огляду предметів від 07.04.2017 року одягу та речей, які були при потерпілій на час ДТП, що сталась за її участю (т.2 а. с. 1-25);

Характер, локалізація та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_6 також вказує на їх отримання за обставин встановлених судом першої інстанції та у повній мірі підтверджується доказами: фотознімками (т.1 а.с.198-208); виписним епікризом пацієнта ОСОБА_6 , складеному 19.03.2017 року за № 22 лікарем КЗ «Лиманський центр медико-санітарної допомоги імені М.І. Лядукіна» з зазначенням діагнозу (т.1 а.с.215); копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 2729 від 19.02.2017 року (т.2 а.с.29-30), листом головного лікаря НДІ травматології і ортопедії Донецького національного медичного університету від 10.04.2017 року № 208 (т.2 а.с.32), копією виписки з історії хвороби № 1486 потерпілої ОСОБА_26 (т.2 а.с.33-34); копією акта № 7 від 19.02.2017 року медичного огляду потерпілої ОСОБА_26 (т.2 а.с.42-43); висновками судово-медичної експертизи №33 (т.2 а.с.48-49).

Висновки суду першої інстанції про механізм заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок волочіння потерпілої також узгоджуються і з пошкодженнями одягу потерпілої (джинсів, светру, бюстгальтеру, взуття, шарфу, куртки, жіночої сумочки) який був оглянутий протоколами від 7 квітня 2017 року (т.2 а.с.1-8, 9-10, 11-13, 14-17, 18-19, 20-22, 23-25)

Доводи захисника про неможливість встановлення всіх обставин ДТП без проведення судової транспортно-трасологічної експертизи не ґрунтується на вимогах ст.242 КПК України, оскільки сукупність доказів у кримінальному провадженні є достатньою для з`ясування всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Факт того, що ОСОБА_9 під час керування транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, підтверджується висновком експерта, згідно якого, з технічної точки зору дії обвинуваченого не відповідали вимогам п. п. 11.1, 11.3 та п. 13.1, 13.3 ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП, оскільки він міг виконуючі вимоги вищевказаних пунктів ПДР запобігти ДТП. (т.2 а.с. 61-65, 117-122).

Що стосується апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Призначаючи покарання ОСОБА_16 у виді штрафу, судом першої інстанції не в повній мірі було враховано всі обставини вчиненого злочину та його суспільно-небезпечні наслідки, наявність обставини, що обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину та незастосування ним заходів спрямованих на відшкодування завданої злочином шкоди.

За таких обставин оскаржуваний вирок підлягає скасуванню в частині покарання та ухваленню в цій частині нового вироку.

Вирішуючи питання про вид та розмір кримінального покарання, апеляційний суд керується вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує встановлені судом обставини вчинення злочину, його ступінь тяжкості, суспільно-небезпечні наслідки злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання не працює. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом`якшують покарання не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів буде покарання передбачене санкцією ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

В іншій частині вирок підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 за ст.286 ч.1 КК України скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_9 за ст.286 ч.1 КК України покарання у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його прибуття та постановки на облік в установі відбування покарання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення. На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: