АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/838/17 Справа № 710/888/17 Категорія: ч. 1 ст. 384 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 27.09.2017 року про затвердження мирової угоди про визнання винуватості від 22.08.2017 року, укладеної між начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 , у кримінальному провадження №0000652 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості від 22.08.2017 року, укладену між начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 у кримінальному проваджені № 0000652 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Визнано ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України і призначено їй узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 384 КК України у виді 1 (один) рік шість місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасували вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 27.09.2017 року та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині ухвалення місцевим судом рішення без участі захисника обвинуваченого, участь якого у кримінальному провадженні не забезпечено та таким чином порушено норму п.9 ч.2 ст.52 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг прокурора, колегія судді вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Таким чином, з аналізу вищезазначених вимог закону вбачається, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, яка була укладена відповідно до вимог глави 35 КПК, може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: 1) призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; 2) затвердження судом угоди в іншому кримінальному провадженні, ніж щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; 3) затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий. Наведений перелік підстав для оскарження прокурором вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є вичерпний.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суд першої інстанції, затверджуючи угоду між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості, врахував, що злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, є злочином невеликої тяжкості. При цьому суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд призначив ОСОБА_7 узгоджену сторонами міру покарання.

Тобто, обов`язкові умови розгляду справи на підставі угоди про визнання винуватості в порядку ст. 474 КПК України, судом першої інстанції дотримано в повному обсязі, а саме, судом призначено покарання, узгоджене сторонами угоди, та затверджено судом угоду у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода може бути укладена.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання ухвалено вирок без участі захисника обвинуваченого, участь якого у кримінальному провадженні не забезпечено та таким чином порушено норму п.9 ч.2 ст.52 КПК України, є необґрунтованими, так як вирок, оскаржуваний прокурором з даних підстав, не може бути оскаржений ним згідно з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, так як вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, що прокурором не оспорюється.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає можливості апеляційного оскарження зазначеного вище вироку з підстав, викладених прокурором в апеляційній скарзі. Однак, питання щодо закриття провадження з даних підстав належно не врегульовано КПК України, а отже реалізація права на закриття провадження підлягає регулюванню за аналогією закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2017 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст.384 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з моменту отримання її копії до Верховного Суду шляхом безпосереднього подання до вказаного суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :