Справа № 569/3649/18
УХВАЛА

22 березня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого СВ УСБУ України в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з зазначеною скаргою, у якій вказує, що СВ УСБУ України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004922 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України (далі це ж кримінальне провадження), у якому один з учасників, в якості свідка, є ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21.12.2017, № 569/19595/17, у кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення - Міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » імені Ігоря Сікорського (Жуляни) та приналежних підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, під час перебування у зазначеному аеропорту ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення речей, перелік яких наведено в ухвалі.

Інших ухвал слідчим суддею на проведення обшуку в межах кримінального провадження в аналогічний проміжок часу, в інших місцях, в т.ч. за адресою АДРЕСА_2 не виносилось, що слідує з відповіді Рівненського міського суду від 11.01.2018 №5/8/18 на адвокатський запит ОСОБА_6 .

Обшук ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження, фактично був проведений в приміщенні Міжнародного терміналу «А», за адресою м. Київ, вул. Медова, 2, а не вказаною в ухвалі м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 79.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Міжнародний термінал «А», належить ТзОВ «Мастер Авіа», а не Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, а відтак обшук проведений за адресою м. Київ, вул. Медова, 2, проведений без дозволу (ухвали) слідчого судді.

Крім цього, в період часу з 23.12.2017 24.12.2017, слідчим на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області було проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , під час якого вилучено ряд речей ОСОБА_5

25.12.2017, слідчим на підставі ст. 233 КПК України, проведено повторний обшук за цією ж адресою, під час якого також вилучено речі ОСОБА_5 .

Доводить, що вилучені в ОСОБА_5 речі (перелік яких наведено у скарзі), під час обшуку в приміщенні Міжнародного терміналу «А» в м. Київ, вул. Медова, 2, є недопустимими доказами, оскільки здобуті в незаконний спосіб та підлягають поверненню.

Також, орган досудового розслідування, з клопотанням про проведення обшуку 25.12.2017 у квартирі АДРЕСА_3 в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, до суду не звертались, що стверджується згаданою відповіддю Рівненського міського суду, а отже, вилучені в ОСОБА_5 речі (перелік яких наведено у клопотанні), є недопустимими доказами, оскільки здобуті в незаконний спосіб та також підлягають поверненню.

Крім цього, в період часу 23.12.2017-24.12.2017 слідчим УСБУ в Рівненській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області проведено обшук квартири АДРЕСА_4 , під час якого вилучено належний ОСОБА_5 ноутбук «Asus» US00V s/n CCNOAS068478 та сумку до нього коричневого кольору.

Відсутність на відкритому сайті Єдиного реєстру судових рішень ухвали слідчого судді про арешт майна, свідчить про те, що вилучене майно має статус тимчасового вилученого, а тому підлягає негайному поверненню особі, у якого воно було вилучено.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна вилученого у вищевказані періоди часу та адресами, та зобов`язати слідчого, повернути ОСОБА_5 :

1.квиток на авіарейс сполученням «Київ Дубаї» на 22.12.2017 на ім`я ОСОБА_5 ;

2.планшет «Apple» s/n DLXLNCIRFLML.;

3.мобільний телефон «Apple Iphone A1688» ІС6 579С С3085А з сім карткою;

4.сумку чорного кольору з металевими вставками, у якій містились пластикова картка «Приватбанк» НОМЕР_1 ; пластикову картку «Приватбанк» НОМЕР_2 ; гроші в сумі 4 749 доларів США; належні ОСОБА_5 .

5.пластикову картку «Приватбанк» НОМЕР_3 ;

6.посадочний талон на ОСОБА_5 на 22.12.2017;

7.два ключі і магнітний пристрій;

8.мобільний телефон «Apple» ІМЕІ НОМЕР_4 та чохол чорного кольору;

9.пластикова картка «Райффайзен Банк Аваль» НОМЕР_5 ;

10.ноутбук «Apple»;

11.ноутбук марки «Asus» US00V s/n CCNOAS068478 та сумку до нього коричневого кольору.

Слідчий вказав, що скарга до задоволення не підлягає, оскільки решта майна визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників розгляду скарги та дослідивши додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Правовий статус майна, яке вилучене в ході обшуку,залежить від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування (ст.ст. 167, 236 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Постановами слідчого від 22.02.2018, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема: посадковий квиток на установчі дані Teslenko Volodymyr, на якому наявні записи «FROM KIEV TO DUBAI Flight FZ 744 EK 2354 DATE 22 DEC 2315», а також пластикова картка «Приватбанк» НОМЕР_6 ; пластикова картка «Приватбанк» НОМЕР_7 , пластикова картка «Приватбанк» НОМЕР_8 , пластикова картка «Райффайзен Банк Аваль» НОМЕР_9 .

З часу вилучення майна до моменту винесення зазначених постанов слідчого постанови відповідно до статті 303 КПК України не оскаржувалися. Доказів того, що ці предмети належать ОСОБА_5 - не подано.

Як слідує з постанови слідчого від 12.03.2018 задоволено частково клопотання ОСОБА_6 і інтересах ОСОБА_5 про повернення майна, останньому повернуто серед іншого два ключі і магнітний пристрій (майно, які просить ОСОБА_3 у п.7), у задоволенні клопотання про повернення - мобільного телефону «Apple» ІМЕІ НОМЕР_4 та чохла чорного кольору; пластикової картки «Райффайзен Банк Аваль» НОМЕР_5 ; ноутбуку «Apple»; ноутбуку марки «Asus» US00V s/n CCNOAS068478 та сумку до нього коричневого кольору, відмовлено.

Постанова на даний час є чинною, і у порядку ст.ст. 303, 304 КПК України не оскаржувалась. Доказів того, що ці предмети належать ОСОБА_5 - не подано.

Підстав для повернення майна, зокрема ( п.п. 2, 3, 4) планшету «Apple» s/n DLXLNCIRFLML; мобільного телефону «Apple Iphone A1688» ІС6 579С С3085А; сумки чорного кольору з металевими вставками, у якій містились пластикова картка «Приватбанк» НОМЕР_1 ; пластикова картка «Приватбанк» НОМЕР_2 та гроші в сумі 4 749 доларів США; слідчий суддя не вбачає, оскільки не подано оригіналів документів та відповідних доказів, які вказують на належність майна ОСОБА_5 .
Про належність ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 4 749 доларів США, жодних доказів також не надано, а тому вони поверненню не підлягають.
Посадковий талон за своїм призначенням є документом, який надається до квитка на авіарейс, що надає право на посадку на повітряне судно на відповідний рейс, у ньому відображається аналогічна квитку інформація і є документом авіаперевізника.
Посадковий талон (п.6), постановою слідчого від 22.02. 2018 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, підстав для його повернення, відсутні.
Відповідно до статті 23 КПК України - докази суд досліджує безпосередньо.
У скарзі не містилось клопотання про допит ОСОБА_8 , і під час розгляду скарги таке клопотання не заявлялося. Тому письмове пояснення ОСОБА_8 слідчому судді, суд до уваги не бере, адже суд не вимагав від останньої пояснення, остання утримуєтьсяв Рівненському слідчому ізоляторі, і її пояснення не містить відомостей, хто і для чого відбирав це пояснення.
Під час розгляду скарги не подано оригіналів документів, зокрема платіжних доручень, замовлення, тарифного чеку, тому відповідно до статті 23 КПК України суд не вважає їх доказами права на вище вказане майно.
Квиток на авіарейс сполученням «Київ Дубаї» на 22.12.2017 на ім`я ОСОБА_5 (п.1) підлягає поверненню ОСОБА_5 , оскільки він не визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, жодних інших заходів забезпечення кримінального провадження до нього не застосовано.

З огляду на наведене, скарга підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 303, 306, 307 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна задоволити частково.

Повернути ОСОБА_5 квиток на авіарейс сполученням «Київ Дубаї» на 22.12.2017 на ім`я ОСОБА_5 .

У решті задоволенні скарги щодо повернення майна відмовити.

Ухвала відповідно до ст.303 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1