Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

09 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року, суд першої інстанції затвердив угоду від 16.03.2016 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 . Визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, та призначив йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 38250 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , подали апеляційні скарги, в яких просять поновити їм строк на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року; скасувати вказаний вирок у кримінальному провадженні № 0000030 від 14.03.2016 року про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_6 , якого свизнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу.

На підставі п. 7 ст. 474 КПК України відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000030 від 14.03.2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України.

Обґрунтовуючи можливість апеляційного оскарження зазначеного вище судового рішення, ОСОБА_2 посилається на те, що у тексті вироку, який міститься у Єдиному реєстрі судових рішень зазначено про те, що заступником директора начальник відділу матеріально-технічного забезпечення Державного підприємства «Житимирський бронетанковий завод» є Особа-9, а в тексті угоди однозначно є посилання на його прізвище ОСОБА_2 у зв`язку з чим, суд свідомо, назвавши його Особою-9, порушив його права та свободи.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , обґрунтовуючи можливість апеляційного оскарження вироку суду щодо ОСОБА_6 також посилається на те, що у тексті вироку Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року, який міститься у Єдиному реєстрі судових рішень міститься посилання на директора ТОВ «Укрвагонремтранс», яким являється ОСОБА_3 , а в тексті самої угоди є безпосереднє посилання на прізвище ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, суд свідомо порушив права та свободи ОСОБА_3 .
Перевіривши подані апеляційні скарги на предмет їх відповідності вимогам закону, зокрема вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України, та наявності перешкод для відкриття апеляційного провадження, вважаю, що зазначені апеляційні скарги підлягають поверненню особам, які їх подали, з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суду його було ухвалено на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, в порядку передбаченому Главою 35 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Тобто, вказаною нормою закону визначено не лише виключний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості, а й конкретні підстави, з яких такий вирок може бути оскаржений взагалі.

Незважаючи на обставини, наведені в апеляційних скаргах, ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не є особами, які, відповідно до вимог закону, а саме ч. 4 ст. 394 КПК України, мають право подавати апеляційну скаргу на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року, який було ухвалено на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, оскільки у згаданому вироку відсутні будь-які посилання на ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 , як осіб, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_6 або дані про те, що цим вироком зачіпаються чи порушуються їх права та свободи.

За таких обставин, виходячи з вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційні скарги ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 підлягають поверненню особам, які їх подали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 394, 399 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 повернути особам, які їх подали.

Копію ухвали про повернення апеляційних скарг надіслати особам, які їх подали, разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня винесення ухвали судом апеляційної інстанції.

Суддя апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/2106/2017