Справа № 368/244/18
провадження № 1-кс/368/73/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2018 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання в кримінальному провадженні № 0000077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :
Слідчий Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся з клопотанням про арешт майна по досудовому провадженню №0000077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, в якому вказав, що 17 лютого 2018 р. до чергової частини Кагарлицького ВП надійшов письмовий рапорт начальника СРПП № 2 Кагарлицького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що 17.02.2018 року о 02 годині 40 хвилин під час патрулювання вулиці Паркової м. Кагарлик були затримані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які самовільно відчинили люк комунікаційної шахти зв`язку, проникли в середину та пошкодили кабель зв`язку з метою його подальшого викрадення, але усіх необхідних дій щодо завершення цього злочину не вчинили, через появу службового автомобіля Кагарлицького ВП.
По даному факту 17 лютого 2018 року слідчим слідчого відділу Кагарлицького ВП Обухівського ГУ НП України в Київській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 17.02.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
17 лютого 2018 р. під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події, а саме: приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що проводився з письмового дозволу ОСОБА_7 , згідно ст. ч. 1 ст. 237 КПК України, виявлено два фрагменти кабелю зі слідами відокремлення - ТПП 100*2*0,5 та ТПП 100*2*0,4, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1752001, а також сліди взуття, які залито гіпсовою сумішшю та поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1958617, після чого вилучено до Кагарлицького відділення поліції, про що слідчий склав відповідний протокол.
Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.
Арештувати належить виявлені та вилучені 17.02.2018 р. під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події, а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , два фрагменти кабелю зі слідами відокремлення - ТПП 100*2*0,5 та ТПП 100*2*0,4, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1752001, а також сліди взуття, які залито гіпсовою сумішшю та поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1958617.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд задовольнити.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який клопотання підтримав, перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення :
1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Встановлено, що у провадженні слідчого слідчого відділення Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчим доведено, що предмети що мають ознаки предметів, обіг яких заборонено на території України, а саме: два фрагменти кабелю зі слідами відокремлення - ТПП 100*2*0,5 та ТПП 100*2*0,4, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1752001, а також сліди взуття, які залито гіпсовою сумішшю та поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1958617 та вилучені під час проведення огляду від 17.02.2018 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 17.02.2018 року, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення.
Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучені речі можуть бути предметом злочинного посягання, можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.
Згідно ст. 170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись 131, 132, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт на виявлені та вилучені 17.02.2018 р. під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області огляду місця події, а саме: приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , два фрагменти кабелю зі слідами відокремлення - ТПП 100*2*0,5 та ТПП 100*2*0,4, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1752001, а також сліди взуття, які залито гіпсовою сумішшю та поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 1958617.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим слідчого відділення Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1