Справа №621/464/18
Пр. №1-кс/621/81/18
Ухвала
Іменем України
06 березня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту,

в с т а н о в и в:
До Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" та квартиру, розташовану зав адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 08.02.2018 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про службову недбалість вчинену державним реєстратором відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_6 .

08.02.2018 року відомості за вказаною заявою були внесені до Єдиного реєстру розслідувань за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 367 КК України та розпочато досудове розслідування.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що 17 жовтня 2007 року між ним та акціонерним комерційним банком «Правекс-банк» було укладено кредитний договір №12006-156/07р згідно якого ОСОБА_5 взяв в кредит грошові кошти в загальній сумі 63 тис. доларів США та 19.10.2007 року додатково було укладено договір іпотеки №12006-156/07р в забезпечення погашення ним вищевказаної суми кредиту згідно якого він передав свою квартиру розміщену за адресою : АДРЕСА_2 в іпотеку банку. Приблизно навесні 2014 року в зв`язку з погіршенням матеріального стану ,як пояснив ОСОБА_5 , він перестав сплачувати кредит , сума заборгованості яка залишилася складала на той час близько 50 тисяч доларів США ( основного зобов`язання та зобов`язання по відсоткам) Приблизно 1 рік назад ОСОБА_5 направив до центрального офісу банку в м.Київ лист про врегулювання сплати кредиту,а саме запропонував погасити кредитні зобов`язання з так званим «Дисконтом» в сумі 33 тисяч доларів , пропозиція суми була визначена просто по ринкові ціні квартири, приблизно через 1,5 місяця отримав відповідь із банку що їх дана пропозиція не влаштовує, приблизно через два тижні він направив ще один лист з аналогічною пропозицією та знову отримав відмову. В липні 2017 року йому зателефонувала спочатку дівчина потім телефонували чоловіки які назвалися співробітниками фінансової компанії «Довіра та Гарантія» та сказали про те, що права за кредитом та договором іпотеки перейшли їм , приблизно через два тижні після цього ОСОБА_5 отримав повідомлення ( рекомендований лист з рекомендованим повідомленням) із змісту якого слідувало що від 10 серпня 2017 року всі права вимоги ПАТ КБ «Правекс банк» були відступлені Фінансовій компанії «Довіра та гарантія»

Приблизно на початку грудня 2017 року в м. Харків ,як пояснив ОСОБА_5 він зустрівся із представником даної компанії і знову запропонував суму в 33 тисячі доларів або з передати у власність компанії квартиру з доплатою в 3тисячі доларів США та отримав відповідь що вони подумають. 30.01.2018 року до нього додому прийшли група невстановлених чоловіків було змінено замки двері, встановлено сигналізацію в даний момент доступу до квартири ОСОБА_5 не має.

Як повідомив потерпілий ОСОБА_5 05.02.2018 року він зробив офіційний запит в нотаріальній конторі та йому стало відомо що з листопада 2017 року державним реєстратором Зміївської міської ради ОСОБА_6 були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстроване право власності на квартиру розміщену за адресою : АДРЕСА_2 за Фінансовою компанією «Довіра та гарантія»

Крім того допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що 22.10.2008 року між ним та Акціонерним комерційним банком «Правекс-банк» було укладено ще один кредитний договір №6166-026/08р згідно якого ОСОБА_5 взяв в кредит грошові кошти в загальній сумі 48 тис. доларів США та 22.10.2007 року додатково було укладено договір іпотеки №6166-026/08р в забезпечення погашення мною вищевказаної суми кредиту згідно якого він передав свою квартиру розміщену за адресою : АДРЕСА_1 ( зараз АДРЕСА_3 в іпотеку банку, вказана квартира належала одноосібно ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу. Приблизно навесні 2014 року в зв`язку з погіршенням матеріального стану він перестав сплачувати кредит, сума заборгованості яка залишилася складала на той час близько 40 тисяч доларів США ( основного зобов`язання та зобов`язання по відсоткам) в зв`язку з чим в березні 2014 року він отримав повідомлення від банку про те що якщо протягом 30-ти календарних днів не буде задоволено вимоги банку ( Іпотекодержателя) щодо порушення зобов`язань то банк (Іпотекодержатель) набуває право на продаж предмету іпотеки , вказане повідомлення було отримане ОСОБА_5 поштою , заказним листом який отримав в поштовому відділенні №184 м.Харків.

Потім аналогічно вищевказаному ,як пояснив ОСОБА_5 він вів переговори і по цій квартирі та також 05.02.2018 року йому стало відомо що в листопаді 2017 року право власності на квартиру розміщену за адресою: : АДРЕСА_1 ( зараз АДРЕСА_3 ) було зареєстровано за Фінансовою компанією «Довіра та Гарантія» , реєстрація була здійснена також державним реєстратором Зміївської міської ради ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 22.10.2008 між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки №6166-026/08P, зареєстрований в реєстрі за №3132, посвідчений приватним нотаріусом Харківськогом міського нотаріального округу ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_5 передав в іпотеку АКБ «Правекс-Банк» належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний договір іпотеки укладено для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №6166-026/08 P від 22.10.2008, укладеного відповідно між позивачем та АКБ «Правекс-Банк». Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 48000 долларів США для придбання нерухомості..

В подальшому ПАТ «Правекс-Банк», яке є правонаступником АКБ «Правекс-Банк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 10.08.2017 відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги за кредитним договором №6166-026/08P від 22.10.2008. з усіма додатковими договорами та угода до нього.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19.10.2008 між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки №12006-156/07P, зареєстрований в реєстрі за №3132, посвідчений приватним нотаріусом Харківськогом міського нотаріального округу ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_5 передав в іпотеку АКБ «Правекс-Банк» належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаний договір іпотеки укладено для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №12006-1566/07 P від 17.10.2008, укладеного відповідно між позивачем та АКБ «Правекс-Банк». Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 63000 долларів США для придбання нерухомості..

В подальшому ПАТ «Правекс-Банк», яке є правонаступником АКБ «Правекс-Банк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 10.08.2017 відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги за кредитним договором №12006-156/08P від 17.10.2008. з усіма додатковими договорами та угода до нього.

Згідно інформації Зміївської міської ради Харківської області реєстрація права власності за товариством на вище вказані квартири здійснювалась на підставі кредитних договорів №6166-026/08P від 22.10.2008, №12006-156/07Р від 17.10.2008; договорів іпотеки №6166-026/08Р; №12006-/08P посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_8 22.10.2018 та зареєстрованими під 33132 та під №4108; вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 29.08.2017 б/н; вимоги ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» від 29.08.2017 б/н;рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №25;рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №017.

У клопотанні старший слідчий ОСОБА_4 посилається на ч. 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до п. 60 «Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Згідно п. 61 вищевказаного порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Про подання позовної заяви державний реєстратор невідкладно з моменту отримання такої заяви за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву (п. 11.1 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року № 1127).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документів; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Повідомлення власника об`єкта нерухомого майна здійснюється державним реєстратором у разі наявності в Державному реєстрі прав відомостей про електронну адресу власника як адреси для зворотного зв`язку шляхом надсилання на таку електронну адресу інформації в електронній формі про тип заяви, її реєстраційний номер, дату та час подання, прізвище, ім`я (за наявності) по батькові заявника з накладенням власного електронного цифрового підпису.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення основного зобов`язання.(відповідне застереження в іпотечному договорі прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя лише з 25.12.2008).

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог-іпотекодержателя.

Крім того, розділом 3.2.2 договору про іпотеку №6166-026/08P та договору іпотеки №12006-156/07Р «Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки» передбачено що в день переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя заборгованість іпотекодавця щодо погашення суми кредиту, процентів за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості та витрат повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також витрат, повязаних з утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрат на страхування переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, вважається погашеною повністю або в частині за рахунок вартості предмету іпотеки.

Відповідно до п. 3.2.2.4 договору іпотеки вартість предмету іпотеки визначається шляхом здійснення незалежної експертної оцінки суб`єктом оціночної діяльності та зазначається у звіті про оцінку майна, що складається відповідно до Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на рівні не нижче звичайної.Висновок суб`єкта оціночної діяльності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Згідно із п.3.2.2.5 у разі перевищення вартості предмета іпотеки над сумою майнових вимог іпотекодержателя іпотекодержатель зобов`язується задовольнити вимоги інших осіб, що зареєстровані в установленому законом порядку, у межах перевищення вартості предмета іпотеки над майновими вимогами іпотекодержателя, решту різниці сплатити іпотекодавцю протягом 10 календарних днів від дня передачі іпотекодавцем іпотекодержателю предмета іпотеки.Така різниця сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день переходу права власності на предмет іпотеки.

В пункті 3.2.2.6 зазначено,що в разі перевищення суми заборгованості іпотекодавця перед іпотекодержателем над вартістю предмета іпотеки іпотекодавець зобов`язується сплатити іпотекодержателю різницю між сумою заборгованості і вартістю предмета іпотеки протягом 3 календарних днів від дня набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, у разі реалізації квартири, буде утруднене повернення вказаної квартири належному власнику, чим буде завдана значна матеріальна шкода.

В даному випадку потерпілий ОСОБА_5 не був належним чином, повідомлений про вартість набуття іпотекодержателем предметів іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на квартиру , розміщену за адресою: АДРЕСА_4 та квартиру розміщену за адресою: АДРЕСА_2 була здійснена із порушенням вимог чинного законодавства.

Старший слідчий ОСОБА_4 вказує, що в даному випадку право власності на квартиру розміщену за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру розміщену за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок можливого вчинення державним реєстратором відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.367 КК України, тобто службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам громадян та вищевказана квартира є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Істотною шкодою, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вартість вищевказаної квартири на багато більша.

Також, в даному випадку існують всі підстави вважати, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» може відчужити вищевказані квартири, які набуті ними у власність можливо за рахунок службової недбалості державного реєстратора ОСОБА_6 .

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказані квартири належить ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія`на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ОСОБА_6 .

Із вказаних підстав, старший слідчий ОСОБА_4 просить суд задовольнити клопотання та постановити ухвалу про арешт майна.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Особа у володінні якої знаходиться майно та потерпілий на розгляд клопотання не з`явились.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані до клопотання докази, встановив, що Зміївським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні за №0000126 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

На підтвердження обставин, викладених в клопотанні, старшим слідчим ОСОБА_4 надано копії наступних документів: заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 08.02.2018 року; договору іпотеки №6166-026/08Р від 22.10.2008 року; заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 08.02.2018 року; договору іпотеки №12006-156/07Р від 19.10.2008 року; повідомлення ТОВ ФК "Довіра та Гарантія" про відсутплення права вимоги; кредитного договору № 12006-156/07Р від 17.10.2007 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 13.02.2018 року; листа начальника відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_6 від 21.02.2018 року; листа начальника відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради про направлення документів від 22.02.2018 року; картки прийому заяви №103505796; заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; квитанції про сплату збору за державну реєстрацію; заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; картки прийому заяви №103502874; квитанції про сплату збору за державну реєстрацію; заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; Довідки про реєстрацію юридичної особи ТОВ ФК «Довіра та гарантія».

Старшим слідчим ОСОБА_4 доведено, що майно, зазначене в клопотанні, має значення для забезпечення даного кримінального провадження та існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вищевказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалось, оскільки клопотання про застосування технічних засобів фіксування не заявлялось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження за №0000126 від 08.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

1) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" шляхом заборони її відчуження.

2) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", шляхом заборони її відчуження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчий суддя: