н/п 1-кп/640/849/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, розлученого, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, 2006 р.н., не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України
ВСТАНОВИВ:
Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2008 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та стягнуто з останнього аліменти на користь позивача на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 25% усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 16.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, про що видано виконавчий лист № 2-4926/08/03 від 03.11.2008 року.
Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на ухилення на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , діючи з умислом, спрямованим на ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу №2-4926/08/03 від 03.11.2008 на користь колишній дружині ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки, будучи працездатним громадянином, не визнаним у встановленому законом порядку інвалідом, на облік до центру зайнятості не став та мав постійний заробіток (дохід), який повинен підлягати обліку при відрахуванні аліментів.
Таким чином, ОСОБА_4 протягом 65 (шістдесят п`ять) місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2008 коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , у зв`язку з чим утворилась заборгованість:
МісяцьНарахованоСплачено
Лютий 2012 року657,50,00
Березень 2012року657,50,00
Квітень 2012року6810,00
Травень 2012року6810,00
Червень 2012року6810,00
Липень 2012року698,750,00
Вересень 2012року698,750,00
Жовтень 2012року698,750,00
Листопад 2012року698,750,00
січень 2013 року 713,750,00
лютий 2013 року 713,750,00
Квітень 2013року737,50,00
Травень 2013року734,50,00
Червень 2013року765,250,00
Липень 2013року780,050,00
Серпень 2013року748,750,00
Вересень 2013року747,50,00
Жовтень 201Зроку755,00,00
Листопад 201Зроку754,250,00
Грудень 201Зроку812,50,00
січень 2014 року731,250,00
лютий 2014 року731,250,00
березень 2014 року731,250,00
квітень 2014 року749,750,00
травень 2014 року749,750,00
червень 2014 року749,750,00
липень 2014 року771,250,00
серпень 2014 року771,250,00
вересень 2014 року771,250,00
жовтень 2014 року785,750,00
листопад 2014 року785,750,00
грудень 2014 року885,750,00
січень 2015 року755,250,00
лютий 2015 року786,250,00
березень 2015 року839,250,00
квітень 2015 року860,500,00
травень 2015 року887,000,00
червень 2015 року948,750,00
липень 2015 року964,000,00
серпень 2015 року935,500,00
вересень 2015 року972,500,00
жовтень 2015 року1013,250,00
листопад 2015 року1004,500,00
грудень 2015 року1163,250,00
січень 2016 року945,000,00
лютий 2016 року1002,000,00
березень 2016 року1059,750,00
квітень 2016 року1052,500,00
травень 2016 року1074,750,00
червень 2016 року1150,750,00
липень 2016 року1161,250,00
серпень 2016 року1161,250,00
вересень 2016 року1133,500,00
жовтень 2016 року1185,500,00
листопад 2016 року1158,750,00
грудень 2016 року1059,750,00
січень 2017 року1315,750,00
лютий 2017 року1376,000,00
березень 2017 року1473,250,00
квітень 2017 року1462,000,00
травень 2017 року1486,250,00
червень 2017 року1617,000,00
липень 2017 року1617,000,00
Тобто, у вищезазначений період часу, а саме з 01.04.2013 року по 31.07.2017 року ОСОБА_4 , злісно ухиляючись від сплати аліментів у період часу не здійснював жодних виплат, які передбачені рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2008 та виданого на його виконання виконавчого листа, маючи дохід від виконання робіт, без укладання договору, та отримуючи за це заробітну плату, маючи при цьому можливість сплачувати кошти на утримання неповнолітньої доньки.
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, просить його строго не наказувати, подав заяву про застосування амністії.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч.1 ст. 164 КК України кваліфіковані правильно, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, зареєстрований в м. Харкові, де і проживає з сім*єю, за місцем мешкання характеризується нейтрально, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, 2006 р.н., офіційно не працевлаштований, однак з його слів працює неофіційно на будівництві.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї провини, дані про особу обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати покарання в межах санкції статей, інкримінованої йому.
Під час розгляду справи обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.
Прокурор та потерпіла заперечень проти застосування щодо обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» не надали.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Вимогами ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин (п.в).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в України» від 01 жовтня 1996 року зі змінами від 27.02.2014 року установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та не оспорюється сторонами.
ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав відносно цієї дитини станом на момент розгляду справи, що підтверджується відповіддю Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 23.11.2017 року.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року, а тому необхідно його звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Запобіжний захід по справі не обирався. Даних про речові докази суду не надано. Витрат по справі немає.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання по ч.1 ст. 164 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто (100) годин.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07.09.2017 року ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1