АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/215/18 Справа № 172/926/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 30 червня 2017 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Манвелівка Васильківського району Дніпропетровської області, маючого середню технічну освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, ОСОБА_7 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь представника потерпілого ОСОБА_9 1000 гривень відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь представника потерпілого ОСОБА_9 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 гривень.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 11 червня 2017 року приблизно о 13 годині 25 хвилин, знаходився на території безхазяйного домоволодіння по вул. Польова с. Манвелівка Васильківського району Дніпропетровської області де побачив ОСОБА_10 , який проходив повз вказаної території та повернув на вул. Польова. У цей час, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, у обвинуваченого виник злочинний умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи вказаний злочинний намір та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_7 того ж дня близько 13 години 30 хвилин, наздогнав ОСОБА_10 по вул. Польова с. Манвелівка Васильківського району Дніпропетровської області, де, перебуваючи зі спини потерпілого накинув йому на шию мотузку, яку заздалегідь взяв із собою. Після чого здавив нею шию останньому та потримавши деякий час відпустив, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити та виключити рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., повернути сплачений судовий збір представнику потерпілого ОСОБА_9 .

В іншій частині вирок прокурор просить залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції частково задовольняючи заявлений цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_9 , стягнув з ОСОБА_7 судовий збір. Враховуючи п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, просить вирок змінити в частині стягнення судового збору.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив змінити вирок у частині стягнення судового збору, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та надав документи про сплату потерпілій в повному обсязі шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються,тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора, щодо порушення вимог кримінально процесуального закону при вирішенні питання стягнення судового збору колегія суддів вважає слушними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, представник потерпілого ОСОБА_9 звернулася до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню (а. п. 22-23).

Пунктом 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судові витрати - передбачені законом витрати сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе з вирішенням конкретної справи.

Крім того, ст.118 КПК України не передбачає стягнення процесуальних витрат у виді судового збору, тому на думку колегії суддів у цьому разі відсутні підстави для стягнення судових витрат з обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, виходячи з викладеного, доводи прокурора заслуговують на увагу та вирок, щодо ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає зміні, шляхом виключення з вироку суду посилання на стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 судового збору на користь представника потерпілого ОСОБА_9 , в іншій частині апеляційних вимог слід зазначити, що питання про повернення суми судового збору вирішується у порядку виконання вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України в частині стягнення судового збору з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь представника потерпілого ОСОБА_9 змінити.
Виключити з вироку суду посилання на стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь представника потерпілого ОСОБА_9 судового збору в розмірі 640 гривень.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду:
----------------------- ----------------------- ----------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4