Справа № 549/86/18
Провадження № 1-кп/549/22/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року Чорнухинський районний суд Полтавської області:

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000006 від 02 січня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця. Громадянина України, уродженця с.Пацали Чорнухинського району, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 01.01.2018 року близько 19 год. 40 хв. прибув до АЗС №56 «TATNEFT», що розташована за адресою: вул.Центральна,1, с.Галяво Чорнухинського району Полтавської області, з метою придбання спиртних напоїв у борг. Отримавши відмову від оператора АЗС №56 ОСОБА_5 обвинувачений, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в публічно-доступному місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, за допомогою керамічної статуетки, яку знайшов поряд із заправкою, розбив склопакет в дверях даного приміщення та одночасно спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 , оскільки статуетка влучила останньому в праву руку. Після цього ОСОБА_4 продовжував свої протиправні дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, погрожуючи фізичною розправою, виражаючись нецензурною лайкою та ображаючи працівника АЗС.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, доведеною, оскільки він своїми діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив злочин невеликої тяжкості, особу винного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриття злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі, оскільки згідно ст. 61 КК України він не є військовослужбовцем строкової служби та не є інвалідом І або ІІ групи, та таке покарання йому може бути призначене.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

В силу ст.100 КПК України речові докази: статуетку (лев) - повернути власнику і дозволити використовувати на свій розсуд.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, та на підставі ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази статуетку (лев) передану на зберігання до камери зберігання речових доказів при Чорнухинському відділенні поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повернути власнику - ОСОБА_7 і дозволити використовувати на свій розсуд.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Чорнухинському районному суді Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_1