Справа № 185/4292/17
Провадження № 1-кп/185/333/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з додатками, складений у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002209 від 28 квітня 2017 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в кв. АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10 серпня 2015 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 27.01.2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області штраф замінено на 30 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 10 серпня 2015 року був засуджений Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
27 січня 2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області покарання у вигляді штрафу 510 грн. замінено на 30 годин громадських робіт.
Зазначене судове рішення у відношенні ОСОБА_4 набрало чинності та надійшло на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області.

14 березня 2016 року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений під розписку про ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

В цей же день, начальником Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області було винесено постанову про встановлення дня явки ОСОБА_4 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, а саме: першого четверга кожного місяця, з якою останнього було ознайомлено під підпис.

Крім того, 14 березня 2016 року ОСОБА_4 було вручено направлення на громадські роботи до КП «Затишне місто» м. Павлограда, Дніпропетровської області, де він повинен був приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт з 21.03.2016 року по 4 години на день у вільний від роботи чи навчання час.

Однак, починаючи з 21.03.2016 року по 09.03.2017 року ОСОБА_4 , який був під розписку ознайомлений із необхідністю реєстрації в органах Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та виконання громадських робіт в КП «Затишне місто» , допустив порушення порядку відбування покарання у вигляді громадських робіт а саме, до КП «Затишне місто» для відбування покарання у вигляді громадських робіт, не з`явився, причину невиходу не повідомив, документів підтверджуючих поважну причину невиходу не надав, у зв`язку з чим були направлені матеріали до Павлоградського ВП для оголошення ОСОБА_4 у розшук.

08 грудня 2016 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.

10 березня 2016 року ОСОБА_4 вдруге був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений під розписку про ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

13 березня 2016 року ОСОБА_4 було складено графік виходу на громадські роботи в березні 2017 року, а саме з 18 березня 2016 року по 30 березня 2017 року з 08.00 год. до 12.00 год. 4 години в день, з якою останнього було ознайомлено під підпис.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`являвся до КП «Затишне місто» м. Павлограда, Дніпропетровської області, для відпрацювання громадських робіт, поважність причин своїх неявок не надавав, чим ухилився від відбування громадських робіт.

Станом на 18 травня 2017 рік ОСОБА_4 покарання у вигляді 30 годин громадських робіт не відбув, невідпрацьований час складає 30 години.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 30 годин громадських робіт, присуджених йому, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, про що був неодноразово попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилився від покладених на нього обов`язків та не відбував покарання у вигляді громадських робіт в комунальному підприємстві «Затишне місто» міста Павлограда, Дніпропетровської області, чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, заявив про каяття та дав показання про те, що 10 серпня 2015 року він був засуджений Павлоградським міськрайонний судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Штраф він не сплатив, а тому 27 січня 2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду покарання у вигляді штрафу 510 грн. було йому замінено на 30 годин громадських робіт. Зазначене судове рішення надійшло на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та його було ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Однак, в період відбування покарання у вигляді громадських робіт строком 30 годин, з 21.03.2016 року по 09.03.2017 року, він ухилявся від відбування зазначеного покарання про що був неодноразово письмово попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилився від покладених на нього обов`язків та не відбував покарання у вигляді громадських робіт в комунальному підприємстві «Затишне місто» міста Павлограда.

Додав, що він щиро розкаюється, жалкує про вчинене. Просить врахувати, що в нього на утриманні знаходиться хворий батько.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

30 листопада 2017 року, між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, та у виді 30 годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає вимогам КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахувуваннямнаведених вище обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступень тяжкості вчиненого, а також знаходження на утриманні хворого батька, визнаються судом виключними обставинами та приводять суд до висновку про можливість, затвердити угоду від 30 листопада 2017 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покаранняіз застосуванням та за правилами, передбаченими ст.69 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, та у виді 30 годин громадських робіт.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, та у виді 30 годин громадських робіт виконувати самостійно.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_6 .