1Справа № 334/976/17 1-кп/335/277/2017
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И Л А:
У судовому засіданні, на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор у судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні просилим вирішити дане питання на розсуд суду.
Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів від 2 листопада 2017 р. продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 2 листопада 2017 р. до 31 грудня 2017 р. включно.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 31 грудня 2017 р.
Проте, завершити судовий розгляд кримінального провадження не виявляється можливим.
Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.
Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, щодо ОСОБА_6 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, медичних довідок про стан здоров`я, інших матеріалів, на підставі яких суд при їх оцінки в сукупності з іншими обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, мав би можливість перевірити доводи сторони захисту.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою необхідності попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування такої особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Виходячи з правових позицій, викладених у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», яке застосовується судом як джерело права, суд вважає виправданим застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються обвинуваченому, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_6 , з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 30 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 (тридцять) днів з 21 грудня 2017 р. до 19 січня 2018 р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3