н/п 1-кс/640/9191/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, раніше судимого 24.12.2009 року вироком Вовчанського районного суду Харківської області за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3, 296 ч.1, 122 ч.1, 70 КК України, до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з Холодногірської ВК №18 Харківської області за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2014 року на підставі ст. 4 п. А Закону України від 08.04.2014 року «Про амністію» та Закону України від 06.05.2014 «Про внесення змін про застосування амністії в Україні», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації на території Харківської області не має,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.3,4,6,12, ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України,-
15.11.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області, майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрювано му ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Харківської установи виконання покарань № 27 управління ДПС України в Харківській області в межах досудового розслідування до 05.01.2018.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді-грудні 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 , який на той час не мав постійного місця роботи та не бажав займатись суспільно-корисною діяльністю, став обмірковувати можливості швидкого збагачення, у тому числі шляхом вчинення злочинів.
Підшукуючи людину, щодо якої можна вчинити корисливий злочин, ОСОБА_8 згадав про ОСОБА_7 , з яким познайомився під час роботи в ТОВ «Кверікс Україна», та мав інформацію про наявність у нього значної суми грошових коштів на банківському рахунку. Вважаючи, що наявної у нього інформації про майновий стан ОСОБА_7 достатньо для планування та вчинення стосовно останнього злочину, ОСОБА_8 вирішив заволодіти грошовими коштами останнього шляхом вчинення розбійного нападу.
В той же період часу, точні обставини, час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яким запропонував прийняти участь у вчиненні умисного корисного злочину відносно ОСОБА_7 , на що отримав їх згоду. Вступивши таким чином у змову, ОСОБА_8 , як, організатор та активний учасник вчинення злочину: ініціював вчинення злочину та визначив майбутню жертву; підшукав співучасників та залучив останніх в якості виконавців скоєння злочину; особисто керував підготовкою злочину шляхом передачі виконавцям інформації щодо ідентифікаційних ознак жертви, даних про ймовірні маршрути пересування, місця проживання; погоджував з виконавцями механізм, дату та час вчинення злочину; особисто брав участь у викраденні людини та розбійному нападі, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; з метою отримання інформації щодо складу характеру, режиму, графіку роботи та розпорядку дня ОСОБА_7 особисто спостерігав за останнім. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 як виконавці вчинення злочину: з метою отримання інформації щодо складу характеру, режиму, графіку роботи та розпорядку дня ОСОБА_7 спостерігали за останнім; брали участь у викраденні людини та розбійному нападі, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_9 , крім того, на виконання укладеної домовленості надав свій автомобіль для перевезення ОСОБА_7 з місця викрадення у безлюдне місце, а також особисто керував ним під час скоєння злочину.
Для точної та повної реалізації злочинного умислу групи, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на підставі отриманої від останнього інформації щодо складу характеру, режиму та графіку роботи ОСОБА_7 розробили план реалізації їх злочинного умислу. Відповідно до розробленого плану у вечірній час вони дочекаються ОСОБА_7 за місцем роботи останнього та вибравши зручний момент викрадуть потерпілого після чого на автомобілі під керуванням ОСОБА_9 відвезуть його у лісопосадку неподалік від Дендра-Парку поблизу автодороги «Київ-Харків-Довжанський», де, застосовуючи тортури та фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволодіють банківською карткою ОСОБА_7 , отримають відомості щодо ПІН-коду до неї і, залишивши потерпілого у лісі, в одному із банкоматів, розташованих на території м. Харкова, знімуть з банківської картки гроші.
З метою узгодження дій кожного співучасника та детального планування механізму вчинення злочину 11, 12, 14, 15, 16 та 19 грудня 2016 року ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в вечірній час приїжджали до будівлі Бізнес-центру «Нобель», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 3-Б, де упевнились яким саме маршрутом потерпілий повертається до дому, визначили для себе місця знаходження як їх самих так і автомобіля в процесі очікування ОСОБА_7 , а також місця, де останній буде викрадений ними. Після проведення вищевказаних підготовчих дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вчинення злочину було заплановано на вечір 21.12.2016.
Біля 20.40 того ж дня ОСОБА_7 вийшов із будівлі бізнес-центру «Нобель» та пішов у напрямку пр. Науки м. Харкова. Реалізуючи злочинний умисел групи та діючи відповідно до відведених кожному ролей, ОСОБА_6 став переслідувати ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перегнали автомобіль до місця, в якому ними було заплановано викрадення потерпілого. Коли ОСОБА_7 опинився неподалік від автомобіля під керуванням ОСОБА_9 - в місці, де свобода його пересування обмежена наявними спорудами та відсутні сторонні особи, ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, заштовхнули потерпілого в салон вищевказаного транспортного засобу. ОСОБА_6 сів в автомобіль поруч із потерпілим, чим фактично обмежив свободу пересування останнього. ОСОБА_9 , діючи згідно з розробленим планом, почав рух автомобіля по раніше обраному маршруту.
Продовжуючи злочинні дії групи, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час руху автомобіля, з метою подолання волі потерпілого до опору, усвідомлюючи, що заподіяння тілесних ушкоджень в області голови і тулубу, де розташовані життєво важливі органи, може призвести до тяжких наслідків, стали наносити чисельні удари руками саме по цих частинах тіла ОСОБА_7 , тобто застосували відносно останнього насильство, небезпечне для життя та здоров`я. При цьому ОСОБА_8 і ОСОБА_6 вимагали від ОСОБА_7 передати їм гроші або повідомити інформацію про ПІН-код до банківської карти, яка перебувала у користуванні останнього. Крім того, з метою запобігання можливості покликати на допомогу сторонніх осіб ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , діючи узгоджено із ОСОБА_9 , відібрали у потерпілого мобільний телефон, який викинули поблизу будинку № 40 по пр. Л.Свободи м. Харкова.
Знаходячись у вказаному місці, у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 під час руху в автомобілі відмовився передавати їм гроші та не надав інформацію про ПІН-код до банківської карти, яка перебувала в його користуванні, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою реалізації їх злочинного умислу у повному обсязі, витягнули потерпілого із салону автомобіля. Оточивши потерпілого з різних сторін, чим фактично обмежили свободу його пересування та не давали можливості залишити місце події, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи відповідно до розробленого ними плану, одночасно стали наносити ОСОБА_7 чисельні удари руками та ногами по голові і тілу. Крім того, усвідомлюючи що на вулиці низька температура повітря, зняли з потерпілого взуття та весь одяг, крім майки. При цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розуміли, що від значної кількості нанесених тілесних ушкоджень і тривалого знаходження оголеним при низькій температурі повітря ОСОБА_7 відчуває значний фізичний біль, а також може настати переохолодження і смерть останнього, бажали настання саме таких наслідків та за мовчазною згодою усіх співучасників продовжували свої злочинні дії.
Таким чином, під час скоєння розбійного нападу ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили в злочинну змову, спрямовану на вбивство викраденого ними ОСОБА_7 з метою подальшого заволодіння його майном.
Діючи в межах злочинного умислу групи, з метою заподіяння смерті потерпілому та заволодіння його майном, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили наносити ОСОБА_7 удари руками та ногами по голові і тулубу. Від нанесених ударів ОСОБА_7 падав на сніг, низька температура якого завдавала йому додаткових страждань. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що потерпілий відчуває сильний фізичний біль, викликаний значною кількістю отриманих тілесних ушкоджень і дією низької температури, не тільки не припинили свої злочинні дії, а, навпаки, продовжували наносити ОСОБА_7 удари доки той не втратив свідомість.
Всього ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нанесли ОСОБА_7 не менше 47 ударів по тілу, а саме: не менше 8 ударів по голові, не менше 8 ударів по шиї, не менше 6 ударів по груді, не менше 8 ударів по лівій руці, не менше 3 ударів по правій нозі, не менше 11 ударів по правій руці, не менше 3 ударів по лівій нозі, чим заподіяли, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 90/17Д від 30.06.2017, тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер. Причиною смерті ОСОБА_7 став травматичний шок, що виник внаслідок зазначеної відкритої черепно-мозкової травми, закритих тупих травм груді та живота.
Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 заволоділи банківською карткою ОСОБА_7 фінансової установи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з номером НОМЕР_6 , що немає матеріальної цінності, якою з метою заволодіння грошима 22.12.2016 в 00.23, 00.31.33 та 00.32.37 намагались скористатись у банкоматах ПАТ «Мегабанк» і ТОВ «Euronet», розташованих за адресами: м.Харків, вул. Салтівське шосе, 262 і м.Харків, пр.Ювілейний, 89 відповідно, але не змогли їх отримати у зв`язку із недійсністю ПІН-коду доступу, названого потерпілим.
Після цього ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з викраденим залишили місце події.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 скоїли кримінальні правопорушення, передбачені п.п.3, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.146 та ч.4 ст.187 КК України, а саме умисне протиправне заподіяння смерті викраденій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, організація та участь у викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки та розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
04.07.2017 в 23.35 в порядку ст.208 КПК України затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.07.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України - викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки та п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
06.07.2017 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області у відношенні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 управління ДПС України в Харківській області строком до 01.09.2017 без визначення суми застави.
30.08.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова строки тримання під вартою ОСОБА_6 продовжені до 28.10.2017 включно.
24.10.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова строки тримання під вартою ОСОБА_6 продовжені до 22.11.2017 включно.
13.11.2017 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, п.п.3,4,6,12 ч.2 ст.115 КК України.
Сторона обвинувачення вказала, що повідомлена ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_6 підозра підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події - ділянки місцевості, а саме лісосмуги поблизу автодороги «Київ-Харків-Довжанський», напроти повороту у Дендра-Парк, з лівої сторони в напрямку руху в бік м. Довжанського Харківської області; показами потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом огляду відеозаписів камер зовнішнього відео спостереження, встановлених на будівлі Бізнес-центру «Нобель» та у приміщенні ТОВ «Кверікс Україна»; протоколом огляду відеозаписів камер зовнішнього відео спостереження, встановлених на будівлі магазину, в поле зору яких попадає банкомат ТОВ «Euronet», розташований за адресою: м.Харків, пр.Ювілейний, 89; довідкою ТОВ «Euronet» про 2 спроби перегляду рахунку на банківській картці потерпілого в банкоматі, що розташований за адресою: м.Харків, пр.Ювілейний, 89, які не було здійснено у зв`язку з неправильним введенням ПІН-коду; протоколом огляду в порядку ч.2 ст.264 КПК України сторінки користувача під ім`ям « ОСОБА_12 » соціальної мережі «Facebook» всесвітньої інформаційної комп`ютерної мережі «Інтернет»; протоколом огляду в порядку ч.2 ст.264 КПК України Інтернет ресурсу, розташованого за адресою: «Auto.kharkiv.ua», а саме сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якій розміщено оголошення про продаж автомобілю ВАЗ-2101, 1975 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; витягом із Єдиного реєстру довіреностей, відповідно до якого автомобіль ВАЗ-2101, 1975 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , перебуває у користуванні ОСОБА_9 ; рапортом УКР ГУНП в Харківській області щодо аналізу інформації, отриманої під час досудового розслідування у кримінальному провадженні; висновком судово-медичних експертиз по трупу ОСОБА_7 , в тому числі висновком експерта № 90/17Дт від 30.06.2017; явкою з покутою ОСОБА_8 від 04.07.2017; явкою з покутою ОСОБА_9 від 04.07.2017; показами свідка ОСОБА_13 , наданими під час допиту та в ході слідчого експерименту; показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які підтвердили свідчення надані свідком ОСОБА_13 в ході допиту та слідчого експерименту.
Слідчий вказав, що результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менш ніж 30 діб.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вагомість наявних доказів, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому останньому повідомлено про підозру, а саме те, що санкцією п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у органа досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що ризики заявлені при обранні запобіжного заходу Дергачівським районним судом Харківської області у вигляді тримання під вартою та під час продовження строків тримання під вартою Київським районним судом м.Харкова на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.
Слідчий вказав, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з урахуванням наявності вагомих доказів вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, та репутацією підозрюваного, який раніше судимий, в тому числі за скоєння тяжких насильницьких злочинів. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у скоєння умисного вбивства із корисливих мотивів групою осіб.
Посилаючись на ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий вказав, що є достатні підстави вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою без обрання розміру застави.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що інкримінованого кримінального правопорушення не вчиняв. Крім того зазначив, що під час його затримання до нього застосовувалося насильство з боку працівників правоохоронного органу, які його затримували.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що стороною обвинувачення недоведена неможливість застосування відносно його підзахисного менш м`якого запобіжного заходу.
04.07.2017 о 23.35 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
05.07.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України - викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки та п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
06.07.2017 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області у відношенні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 управління ДПС України в Харківській області строком до 01.09.2017 без визначення суми застави.
24.10.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова строки тримання під вартою ОСОБА_6 продовжені до 6-ти місяців, тобто до 22.11.2017 року.
13.11.2017 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3,4,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 КК України.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.п.3,4,6,12, ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України.
Слідчий суддя також вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалася можливість щодо не продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з метою їх запобігання, а також забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи також, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких йому повідомлено про підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, даних про особу підозрюваного застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд вважає доцільним продовжити для нього дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування на строк 47 (сорок сім) днів, тобто до 05.01.2018 року.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.3, п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого п.п.3,4,6,12, ч.2 ст.115 КК України, тобто щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви ОСОБА_6 про застосування до нього насильства під час затримання.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27), в межах строку досудового розслідування на строк 47 (сорок сім) днів, тобто до 05 січня 2018 року включно, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про продовження тримання під вартою останнього.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви ОСОБА_6 про застосування до нього насильства під час затримання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1