Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/78/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвокатів: ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7

ОСОБА_9 представника третьої особи ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про накладення арешту на грошові кошти,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі прокурор просить повністю скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2017 року, задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про накладення арешту на грошові кошти та накласти арешт на грошові кошти, а саме: 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які належать ОСОБА_7 та вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а, заборонивши йому розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Апелянт зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Також прокурор послався на те, що 27.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя проведено тимчасовий доступ до грошових коштів, які знаходились в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а, який орендований клієнтом ОСОБА_7 , в ході якого із сейфу вилучено 51 750 доларів США та 6 250 Євро.

Враховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, а також з метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зазначені вище грошові кошти, які належать підозрюваному ОСОБА_7 , підлягають арешту.

Однак, 27.12.2017 року, не пересвідчившись у підставах внесення клопотання та необхідності застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, всупереч вимогам ст. 170 КПК України, слідчим суддею було залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про накладення арешту на грошові кошти, а саме: 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які належать ОСОБА_7 та вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, представника третьої особи ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , який також заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

За змістом оскаржуваного судового рішення, до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про накладення арешту на грошові кошти, а саме 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а.

Слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 15.09.2016 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

23 травня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27 червня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя проведено тимчасовий доступ до грошових коштів, які знаходилися в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а, який орендований клієнтом ОСОБА_7 , в ході якого із сейфу вилучено 51 750 доларів США та 6 250 Євро.

Враховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, а також з метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зазначені вище грошові кошти, вилучені із орендованого підозрюваним ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу, як вважає старший слідчий, підлягають арешту, у зв`язку з чим він звернувся з клопотанням про накладення арешту на зазначені грошові кошти.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання, пославшись на те, що матеріали клопотання не містять доказів того, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_7 .

Також слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на нечинність договору про відповідальне зберігання грошових коштів, укладеного 20.11.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , є безпідставним, оскільки даний договір ніким нечинним не визнавався і є дійсним в силу положень Цивільного кодексу України, ці доводи стороною обвинувачення не спростовані, доказів протилежного слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки грошові кошти не належать підозрюваному, то на них не може бути накладено арешт з підстав забезпечення конфіскації майна.

Поміж іншого, на думку слідчого судді, відсутні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладання арешту на майно, а клопотання подано з пропущенням встановленого КПК України строку.

За наслідками розгляду апеляційної скарги встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вважає, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся з порушенням строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки фактичне вилучення майна відбулось 27.06.2017 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду лише через 6 місяців після його вилучення 11.12.2017 року, при цьому питання про поновлення строку звернення до суду з даним клопотанням слідчий та прокурор у клопотанні, а також у судовому засіданні, не порушували.

Проте, цей довід слідчого судді колегія суддів вважає неспроможним, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Системний аналіз ст. ст. 159-166; 167-169; 170-175 КПК України свідчить про те, що речі, на вилучення яких під час обшуку чи огляду дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими. Не являються такими й речі та документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого у порядку ст. 164 КПК України (ухвала про тимчасовий доступ до речей і документів).

Відповідно до матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2017 року старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 або іншій уповноваженій особі за їх дорученням був наданий дозвіл, у тому числі, на тимчасовий доступ до грошових коштів, які є предметом кримінального правопорушення та зберігаються в індивідуальному банківському сейфі, який орендує ОСОБА_7 у приміщенні відділення ПАТ «Промінвестбанк», розташованого з адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А, із можливістю їх вилучення.

На підставі зазначеної ухвали, 27.06.2017 року старшим слідчим СУ ГУНП ОСОБА_11 був здійснений тимчасовий доступ до речей і документів, в ході якого з індивідуального сейфу № НОМЕР_1 , який орендований ОСОБА_7 у приміщенні відділення ПАТ «Промінвестбанк», розташованого з адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20-А, були вилучені: сумочка чорного кольору із шкірозамінника із надписом «HEALTCARE», а також 51 750 доларів США та 6 250 Євро.

Отже, вилучення грошових коштів відбулося під час тимчасового доступу до речей і документів відповідно до вимог ст. 159 глави 15 КПК України, а тому ці грошові кошти не є тимчасово вилученими та на них не розповсюджуються строки звернення з клопотанням про накладення арешту, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, як помилково вважає слідчий суддя.

Також в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про те, що оскільки грошові кошти не належать підозрюваному, то на них не може бути накладено арешт з підстав забезпечення конфіскації майна.

Проте, слідчий суддя на даній стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, зокрема про встановлення остаточного права власності на вищевказані грошові кошти, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Крім того, слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на нечинність договору про відповідальне зберігання грошових коштів, укладеного 20.11.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , є безпідставним, оскільки даний договір ніким нечинним не визнавався і є дійсним в силу положень Цивільного кодексу України, та ці доводи стороною обвинувачення не спростовані, доказів протилежного слідчому судді не надано.

Згідно з положенням ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Отже, на думку колегії суддів, виходячи з вимог ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про те, кому належать грошові кошти у сумі 51 750 доларів США та 6 250 Євро, може бути вирішений у порядку цивільного судочинства після прийняття остаточного рішення по даному кримінальному провадженню, у разі застосування конфіскації майна, яка передбачена санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_7 .

З урахуванням зазначених вище обставин колегія суддів вважає, що судове рішення є незаконним, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не перевірив повною мірою правові підстави для накладення арешту, передбачені ст. 170 КПК України, неправильно тлумачив кримінальний процесуальний закон, а також вдався до оцінки доказів, що є неприпустимим на даному етапі провадження, у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого про накладення арешту на грошові кошти, підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про накладення арешту на грошові кошти, а саме 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про накладення арешту на грошові кошти, а саме 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_11 про накладення арешту на грошові кошти, а саме 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме: 51 750 доларів США та 6 250 Євро, які належать ОСОБА_7 та вилучені 27.06.2017 року в ході тимчасового доступу до орендованого ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20-а, заборонивши йому розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: