АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" жовтня 2017р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000003 від 09.01.2017 року щодо,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.08.2017 року, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
ЄУНСС 721/256/17
Провадження №11-кп/794/364/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч 2 ст. 286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у виді утримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 15.08.2017 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_8 56702,03 грн. (п`ятдесят шість тисяч сімсот дві гривні 03 коп.) матеріальної шкоди, 160000,00 грн. (сто шістдесят тисяч гривень 00 коп.) моральної шкоди, завданих злочином та 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_6 , в дохід держави 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_6 , витрати на залучення експертів для проведення експертиз технічного стану транспортного засобу та авто-технічної експертизи в сумі 1935,12 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять п`ять гривень 12 коп.) на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_8 витрати на правову допомогу в сумі 20800,00 грн. (двадцять тисяч вісімсот гривень 00 коп.) та 1916,85 грн. (одну тисячу дев`ятсот шістнадцять гривень 85 коп.) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження представника потерпілого.
Вирішена доля речових доказів.
В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 09.01.2017 року, біля 04.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21106», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 40 км/год. на 24+750 км автомобільної дороги сполученням «Криворівня-Чернівці» зі сторони ресторану «Тиса» в с. Розтоки Путильського району Чернівецької області в напрямку свого будинку, помітивши на відстані приблизно 40 метрів від автомобіля перед собою двох пішоходів, не впорався з керуванням автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в приміщенні КУ «Вижницька ЦРЛ».
Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України - в разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що згідно висновку експерта №185-А від 10.03.2017 року з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить, вирок районного суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, в частині цивільного позову вирок також змінити та стягнути з нього на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди гроші в сумі - 4671, 42 грн. та на відшкодування моральної шкоди гроші в сумі - 5000 грн., дослідити в суді апеляційної інстанції докази які він не міг надати раніше, оскільки не міг передбачити, що суд не візьме до уваги покази свідків щодо поганих погодних умов і стану сп`яніння потерпілого, які підтверджують той факт, що здійсненню ДТП сприяли погані погодні умови, а також, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння станом на час здійснення ДТП, а потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, що також могло вплинути на результати ДТП, а саме довідку Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 31.08.2017р., інформацію про погоду із офіційного українського інтернет - ресурсу «pogoda.meta.ua» із архівними даними про стан погоди на час ДТП, а також таблиці виведення алкоголю із організму і крові людини, копії яких додаються
Посилається на те, що районний суд вийшов за межі обвинувального акту, оскільки в основу вироку поклав таку обтяжуючу обставину, як перебування у стані алкогольного сп`яніння, а згідно обвинувального акту обставин які обтяжують покарання не виявлено, тому суд незаконно вийшов за межі висунутого обвинувачення, що на думку апелянта призвело до постановлення суворішого покарання, висновки суду щодо обтяжуючої обставини не підтвердженні належними доказами, тому вирок в цій частині є необґрунтованим, вказує, що жодним належним доказом не доведено той факт, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння на час здійснення ДТП, також вказує, що районний суд при призначенні покарання не врахував того, що потерпілий ОСОБА_10 в момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, крім того вважає покарання невиправдано суворим за наявності наступних об`єктивних причин ДТП та пом`якшуючих обставин, а саме: несприятливі погодні умови, ділянка дороги де сталось ДТП не освітлювалась, смерть потерпілого могла б не настати, якби медики вчасно встановили правильний діагноз і правильно його транспортували, що також на думку апелянта впливає на постановлення менш суворого вироку щодо нього, вважає, задоволений районним судом цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в повному об`ємі, необґрунтованим та незаконним, при цьому посилається на те, що позовні вимоги є обґрунтованими частково, оскільки згідно позовної заяви та доданих до неї доказів, позивач підтвердив належними і допустимими доказами свої витрати лише на суму в розмірі 1786, 42 грн. витрат на лікування у Вижницькій ЦРЛ та 2885 грн. витрат на придбання костюму класичного, що разом складає 4671,42 грн., а решта сум на думку апелянта належними доказами не підтверджена, просить суд не брати до уваги в якості доказів оплати товарів/послуг - накладні, рахунки та записи самого позивача, оскільки дані документи не є належними доказами оплати сум вказаних у них, а тому обґрунтованою на думку апелянта є сума матеріальної шкоди в розмірі 4671,42 грн., яку він визнає,на думку апелянта стягнена моральна шкода в розмірі 160000 грн., є також необґрунтованою, яку суд задовольнив в супереч ст. 59-60 ЦПК України п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди суд безпідставно не взяв до уваги те, що вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, з місця ДТП не зникав, на місці ДТП намагався надати помірну допомогу потерпілому, поїхав за потерпілим до Путильської ЦРЛ, придбав всі необхідні ліки, вибачився перед батьками потерпілого, пропонував їм матеріальну допомогу, від якої вони відмовились, щиро кається, при визначенні остаточної суми моральної шкоди суд не врахував його тяжке матеріальне становище, що на утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, стан здоров`я, який незадовільний, потребує постійних витрат на лікування, під час здійснення ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння, також вказує, що суд при визначенні розміру моральної шкоди безпідставно не врахував висновки судово-медичного експерта №3 від 13.01.2017р., з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_10 під час проведення судово-токсологічної експертизи виявлено в крові етиловий спирт в кількості 0.23%, перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння також могло бути причиною ДТП.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку підтверджується дослідженими в суді доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вирок районного суду є обґрунтованим, ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду і оціненими відповідно до ст.94 КПК України з наведенням належних мотивів та підстав його ухвалення, з дотриманням норм матеріального та кримінально-процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються правильними висновками районного суду.

Апеляційний суд вважає, безпідставними доводи апеляції про те, що районний суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, та не вірно вказав у вироку суду таку, що обтяжує покарання ОСОБА_6 обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вважає безпідставними, у зв`язку з наступним.

Районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про перебування ОСОБА_6 у момент скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння на підставі показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також на підставі даних із запису відеозапису з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який був досліджений під час судового розгляду, з правовою оцінкою вказаних доказів погоджується апеляційний суд.

Крім того, районним судом надано вірну оцінку висновку №3 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складеного черговим лікарем Путильської центральної лікарні ОСОБА_15 , та журналу реєстрації медичних оглядів, визнано їх належними доказами, так як вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак враховуючи довідку департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації за результатами за результатами службового розслідування, та наказ Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА №25 від 04.05.2017р., «Про усунення недоліків та притягнення до дисциплінарної відповідальності» вірно визнав їх недопустимими доказами, як такі, що складені з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Апеляційний суд погоджується із критичною оцінкою районним судом показань свідка ОСОБА_15 .

Висновок районного суду про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджено, як встановлений факт на підставі досліджених районним судом доказів, належним чином мотивований із врахуванням позиції учасників судового розгляду, в тому числі державного обвинувача, який брав участь у судовому розгляді даного кримінального провадження, і просив суд вважати встановленою обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , перебування його в стані алкогольного сп`яніння, та самого обвинуваченого ОСОБА_6 .
Доводи апеляції про те, що прокурором не було змінено обвинувачення у районному суді є безпідставними, так як у відповідності до ст.338 КПК України зміна обвинувачення в суді допускається з метою зміни правової кваліфікації або обсягу обвинувачення, при встановленні нових фактичних обставин справи, оскільки вказаних підстав не було, доводи апеляції є необґрунтованими.
У відповідності до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди можуть визнати обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, які не зазначені в обвинувальному висновку.
Вимоги апеляції про дослідження нових доказів апеляційним судом, колегія суддів у відповідності до вимог ч.3 ст.404 КПК України, не приймає до уваги, як такі що не були предметом дослідження районним судом, клопотань з цього приводу до районного суду не надходило, що підтверджує сам апелянт.
Доводи апеляції про наявність алкоголю у крові померлого потерпілого ОСОБА_10 , не є підставою для підтвердження факту, що впливає на правомірність дій обвинуваченого ОСОБА_6 , та не впливає жодним чином на кваліфікацію дій чи доведеність вини обвинуваченого, так як і органом досудового розслідування так і районним судом встановлено і доведено порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_6 , та не встановлено такого порушення цих правил померлим потерпілим ОСОБА_10 .
Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що районний суд призначив йому надто суворе покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, районний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є необережним тяжким злочином, особу ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, стан його здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставинами, що обтяжують покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував усі обставини справи та прийшов до правильного висновку про те, що покаранням, яке буде необхідним і достатнім щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , сприятиме виправленню і перевихованню, є позбавлення волі, обране обвинуваченому не в максимальних розмірах, передбачених санкцією ч.2 ст. 286 КК України, що вказує на врахування усіх можливих обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі тих, що зазначені в доводах апеляційної скарги, а також позиції потерпілого.
Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи, в тому числі визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, не спростовують правильності визначення ОСОБА_6 судом першої інстанції кримінального покарання, оскільки попри їх сукупність та зміст, вони не зменшують ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення настільки, щоб можна було прийняти рішення про пом`якшення йому покарання навіть в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 286 КК України, враховуючи те, що даним злочином, незважаючи на те, що він вважається необережним, позбавлено життя - найбільшої соціальної цінності, молоду особу, потерпілого ОСОБА_10 .
Апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, про відсутність підстав застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69, 75 КК України.

Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання, є справедливим, повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті відображеній у положеннях ст. 50 КК України.

Щодо доводів апеляції обвинуваченого про необґрунтоване та незаконне задоволення районним судом цивільного позову потерпілого, апеляційний суд вважає безпідставними у зв`язку з наступним.

Районний суд у відповідності до вимог ст.22, ст.1166, ст.1201 ЦПК України дав оцінку понесеним витратам потерпілого в наслідок втрати сина, та стягнув розмір матеріальної шкоди відповідно до понесених витрат та представлених документів про такі витрати.

У відповідності до ст.23, ст.1167 ЦК України районний суд оцінив моральну шкоду спричинену потерпілому на засадах розумності та справедливості, з врахування невідворотної втрати спричиненої злочином смерті сина, оцінивши, переживання, страждання, погіршення здоров`я, та зміну звичного способу життя. Апелянтом не наведено доводів, яким чином суд має оцінити страждання від понесеної втрати потерпілим внаслідок смерті сина, щоб зменшити розмір моральної шкоди, з яких засад і критеріїв у даному випадку слід переоцінити понесені ним страждання, та відобразити їх у зменшеному грошовому виразі.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок районного суду - без зміни.
Апеляційним судом не встановлено порушень матеріального та процесуального закону, які дають підстави для скасування чи зміни оскаржуваного вироку районного суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення, вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в цей строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

24.10.2017 року

(дата засвідчення копії)