Справа № 333/6388/17
Справа № 333/6388/17
УХВАЛА
27.11.2017 р. м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Україна, громадянина України, українця, з освітою середньою спеціальною, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 року до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 09.11.2016 року вироком Ленінського районного суду м. Астрахані, Російської Федерації за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, до 12 років позбавлення волі з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вирок іноземної держави набрав законної сили 06.12.2016 року, ОСОБА_7 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області», кінцевий строк відбування покарання 14 березня 2028 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_7 в Україні АДРЕСА_1 . Міністерством юстиції України вирішено прийняти в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання на території України, у зв`язку з чим Міністерство звернулось до суду з даним клопотанням.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник наполягав на задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників процесу, які вважали за можливим задовольнити клопотання, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією, зокрема за таких умов: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо рішення є остаточним; якщо на передачу згодна засуджена особа ; якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.

Відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_7 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України - ч.2 ст.15 ч.2 ст.307 та ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України.

Згідно ст.10 Конвенції у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Статтею 11 Конвенції встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган, зокрема не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

За положеннями ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, зокрема крім такого випадку, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України суд враховує наступні положення законодавства України.

Визначаючи статтю закону України про кримінальну відповідальність, якою передбачена відповідальність за кримінальний злочин, вчинений засудженим, суд виходить з того, що ОСОБА_7 , засуджений вироком Ленінського районного суду м. Астрахані, Російської Федерації від 09.11.2016 року до наступного покарання:

за ч.3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ у вигляді 9 років позбавлення волі.

за ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ у вигляді 9 років позбавлення волі

за ч.3 ст.30 п.г, ч. 4 ст. 228.1 КК РФ у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі

На підставі ст. 69 ч.2 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, ОСОБА_7 , визначене покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі в виправній колонії суворого режиму.

Санкція ч. 5 ст.228.1 КК РФ передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років з позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 20 років або без такого та зі штрафом в розмірі до 1000000 рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до 5 років або без такого обо пожитеве позбавленням волі.

Санкція ст. 228.1 ч.4 п. "г" КК РФ передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 20 років з позбавленням права займатись визначені посади або займатися визначеною діяльністю на строк до 20 років або без такого та з штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до 5 років або без такого.

ч. 3 ст. 30 КК РФ передбачає замах на злочин, яким визнаються навмисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо направленні на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця від незалежних від особи обставинами.

Відповідно до Кримінального кодексу України дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за наступними статтями КК України:

ч. 2 ст. 15 КК України - замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала всі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причинин, які не залежали від її волі.

ч.2 ст. 307 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, сбут, зберігання наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою осіб, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України ОСОБА_7 судом Російської Федерації, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.606-610 КПК України, суд повинен розглянути клопотання з визначенням строку покарання для засудженого на території України з дотриманням тривалості призначеного таким вироком покарання, у разі якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що вироком суду Російської Федерації ОСОБА_7 засуджено за вчинення замаху на злочин, а тому для нього слід визначити покарання за кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.307 КК України дві третини від максимального строку, що становить шість років і шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання за вироком суду іноземної держави не призначалося, та за кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України що становить 8 (вісім) років без конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання за вироком суду іноземної держави не призначалося.

Визначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд вважає за доцільним застосувати принцип часткового складання покарання

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.372, 602, 603, 609- 610 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Привести у відповідність із законодавством України вирок Ленінського районного суду м. Астрахані Російської Федерації постановлений 09.11.2016р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Визначити, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 15 ч.2 ст.307 та ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.307 КК України.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців, без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 років, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього тримання під вартою ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 15.03.2016 по день набрання вироком законної сили 06.12.2016.

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь федерального бюджету Російської федерації (УФК по Астраханской области (УМВД Росиии по Астраханской области, л/с 03251А23130, ИНН , КПП 301501001, р/с , БИК 041203001, Отделение Астрахань, ОКТМО 12701000 КБК ) процесуальні витрати в розмірі 7220 рублів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3