УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утриманні малолітню динину, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, з застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що в другій половині червня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 домовився зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно вчинити розбійний напад на знайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою заволодіння золотим ланцюжком та хрестиком останнього.

Вступивши в злочинну змову ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спланували день, час та місце вчинення нападу на ОСОБА_8 , а саме: гаражне приміщення, що розташоване в дворі будинку АДРЕСА_2 , яким користувався ОСОБА_7 і підшукали особу, якій можна збути золоті вироби, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому не було відомо про злочинний намір останніх.

Реалізовуючи спільний злочинний намір, керуючись жагою наживи, 27.06.2017 близько 11:00 год. ОСОБА_5 на автомобілі марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до ОСОБА_7 , який в цей час знаходився у гаражному приміщенні, розташованому у дворі будинку АДРЕСА_2 , де очікували на появу ОСОБА_8 , із яким ОСОБА_7 попередньо домовився про зустріч.

Близько 11:40 год. до вище вказаного гаражного приміщення прийшов ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запропонували пройти в середину, на що останній погодився. Перебуваючи в приміщення гаражу, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено, з метою заволодіння належним майном ОСОБА_8 , стали вимагати у останнього передати їм золотий ланцюжок з хрестиком, на що отримали відмову, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння майном, ОСОБА_7 почав наносити ОСОБА_8 удари руками по голові та тулубу, а ОСОБА_5 в цей час взяв до рук дерев`яну биту, яка знаходилася в гаражі та з метою подолання опору потерпілого при протиправному заволодінні його майном, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння, наніс три удари по голові ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав на землю.

Після чого, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 може заявити на них до правоохоронних органів, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою приховання вчиненого ними із корисливих мотивів розбійного нападу на останнього та незаконного заволодіння золотим ланцюжком і хрестиком потерпілого, вирішили вчинити його умисне вбивство.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 . ОСОБА_5 , залишаючись при вході в гаражне приміщення, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі потреби повідомити ОСОБА_7 , який в цей час взяв до рук шкіряний ремінець та накинув на шию потерпілому і прикладаючи значну фізичну силу, почав здавлювати його до того часу, поки останній не перестав подавати ознаки життя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 517 від 11.09.2017 смерть ОСОБА_8 наступила в результаті механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї зашморгом, про що свідчить наявність прижиттєвої странгуляційної борозни на шиї ОСОБА_8 , крововиливів у м`які тканини шиї по ходу вказаної странгуляційної борозни, а також підтверджується наявністю ознак характерних для механічної асфіксії від здавлення органів шиї зашморгом та загальноасфіктичних ознак. Вказана механічна асфіксія від здавлення органів шиї зашморгом у ОСОБА_8 виникла від накладання та затягування зашморгу на шиї ОСОБА_8 сторонньою рукою (руками). Механічна асфіксія від здавлення органів шиї зашморгом у ОСОБА_8 належить до тяжких тілесних ушкоджень, як така, що має ознаки небезпеки для життя та стоять у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 . Крім того, на тілі ОСОБА_8 виявлено черепно-мозкову травму, яка утворилася від дії твердого тупого предмету, належить до тяжких тілесних ушкоджень, як така що має ознаки небезпеки для життя в момент спричинення та в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 не стоїть. Окрім черепно-мозкової травми на тілі ОСОБА_8 виявлені численні садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), незадовго до настання смерті ОСОБА_8 та в причинному зв`язку зі смертю не стоять.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 обшукали тіло останнього, в результаті чого заволоділи належним йому золотим ланцюжком довжиною 55 сантиметрів, вагою 9 г., 585 проби, плетіння «Арабсикий бісмарк», вартість якого згідно висновку експертизи № 4260-4261/17-21 від 03.08.2017 становить 10 615,68 гривень та золотим хрестиком, вагою 2 г., 585 проби, вартість якого згідно висновку експертизи № 4260-4261/17-21 від 03.08.2017 становить 2359,04 гривень.

З метою приховування слідів злочину та запобігання свого викриття, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаряддя вчинення злочину та особисті речі потерпілого заховали по різних місцях у м. Вінниці, а саме тіло потерпілого ОСОБА_8 погрузили до автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , відвезли на пляж «Хімік», розташований поруч з вулицею Рєпіна в м. Вінниці, де скинули у річку Південний Буг, після чого з місця події зникли.

Вранці, 28.06.2017 в річці Південний Буг на відстані 4 метрів від берега, неподалік будинків, що по вул. Рєпіна в м. Вінниці, працівниками правоохоронних органів виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті.

Згодом, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 викраденим майном розпорядились на свій власний розсуд, а саме продали вищевказані ювелірні вироби ОСОБА_9 , якому не було відомо про обставини їх походження, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 12 974,72 гривень.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою винну у інкримінованих злочинах не визнав.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 не визнав вину у вчиненому, натомість його причетність та грунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 28.06.2017, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 28.06.2017, лікарським свідоцтвом про смерть № 88/П від 29.06.2017, висновком судово-медичної експертизи № 517, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події від 02.07.2017, протоколом пред`явлення речей для впізнання, довідкою поліграфа по результати тестування підозрюваного ОСОБА_7 , довідкою поліграфа по результати тестування підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 , висновком судово-імунологічної експертизи № 222 від 31.07.2017, висновком судово-імунологічної експертизи № 221 від 27.07.2017, висновками судово-біологічної експертизи № 506 від 11.09.2017, висновком судово-медичної експертизи № 1165 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного особливо тяжкого злочину, умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, з метою приховання іншого злочину за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачене покарання від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років, або довічним позбавлення волі, ніде офіційно не працює та не має офіційного джерела доходу, зловживає лікарськими препаратами, які у великій кількості викликають галюцинації, не має достатніх соціальних зв`язків, тому є велика ймовірність, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив стосовно даного клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти даного клопотання, суду пояснив, що підозра оголошена його підзахисному не обгрунтована, відсутні належні та допустимі докази по клопотанню. Підозрюваний ОСОБА_5 є раніше не судимим, має тісні соціальні відносини, має на утриманні дружину та малолітню дитину, має позитивну характеристику з місця проживання.

На думку захисника ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором, слідчим жодним чином не доведені, зокрема ОСОБА_5 має міцні соціальні зв"язки, має постійне місце проживання, тому відсутній ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду,сам з"являвся за викликом до досудового органу, після вчинення вказаного злочину минуло більше п"яти місяців і його підзахисний нікуди не тікав, тому просив врахувати вказані обставини та відмовити у даному клопотанні та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження №0000243 від 28.06.2017 року, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання підозрюваного, його захисника, які заперечили, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1- 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_5 , який одружений та має на утриманні дружину та малолітню дитину, має позитивну характеристику з місця проживання, ніде не працює, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 хоча раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, одне з яких особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров"я людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, схильний до вживання наркотиків, ніде не працює, а тому наявні ризики вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків,потерпілих, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому ОСОБА_5 розмір застави не визначається.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком шістдесят днів, а саме: до 24:00 год. 04 лютого 2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: