11 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
уродженки м. Миколаїв, яка мешкає за адресою:
у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
за касаційною скаргою засудженої на вирок Апеляційного суду Миколаївської областівід 22 березня 2017 року,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджена, не погоджуючись із ухваленим щодо неї рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та її особі внаслідок суворості, просить його змінити, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Свої вимоги засуджена мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не врахував усіх пом`якшуючих покарання обставин, як наслідок, призначив необґрунтовано суворе покарання та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам КПК України.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за:

- ч. 2 ст. 191 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 1 рік;

- ч. 3 ст. 191 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 2 роки,

- ч. 1 ст. 366 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано в частині звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 2 роки.
У решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за те, що вона, обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Покровка Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Морозівська, 25, тобто будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, підробляючи документи, повторно у період часу з січня по квітень 2016 року заволоділа грошовими коштами на загальну суму 8 002,77 грн, спричинивши УДППЗ «Укрпошта» матеріальної шкоди на вказану суму.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги засудженої про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та її особі внаслідок суворості, то вони є безпідставними.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційний злочин.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджена за вчинення шляхом зловживання службовим становищем кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України, які віднесено до категорії корупційних злочинів.
За таких обставин суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про скасування вироку місцевого суду в частині застосування ст. 75 КК України, дотримався вимог КК України.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженої залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3