УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника гр. ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 000 91 щодо неповернення вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 000 91 на бездіяльність слідчого ГУ СБ України ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 01.06.2017 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2017 проведений обшук у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 . Під час вказаної слідчої дії органом досудового розслідування вилучена низка речей, які належать ОСОБА_3 . Водночас, на день звернення зі скаргою до слідчого судді майно заявнику не повернуте.

Заявник, вважаючи вказане майно тимчасово вилученим, враховуючи, що слідчим не ініційоване питання про накладення на нього арешту, просив зобов`язати останнього повернути майно.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

У силу ч. 1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у випадку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК.

Вказаною нормою на слідчого покладений обов`язок протягом 48 годин з моменту тимчасового вилучення звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на відповідне майно.

У той же час, згідно з ч. 7 ст.236 КПК тимчасово вилученим майном вважаються речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на їх відшукання в ухвалі про обшук.

Отже, саме відсутність в ухвалі слідчого судді про обшук дозволу на відшукання певних речей відносить останні до категорії тимчасово вилучених, що накладає на слідчого обов`язок вирішувати їх подальшу долю шляхом ініціювання накладення арешту.

Ухвалою слідчого судді від 22.05.2017 (справа № 761/17269/17, провадження № 1-кс/761/10722/2017) дозволено проведення обшуку в офісних приміщеннях за адресою АДРЕСА_2 , у якій фактично мешкає ОСОБА_3 та, яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

Метою вказаної слідчої дії визначено відшукання і вилучення комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, записних книжок, чернеток, а також інших речей, які можуть містити інформація щодо вчинення зазначеного вище злочину.

Згідно з протоколом обшуку від 01.06.2017 під час обшуку вилучені ноутбуки, переносні жорсткі диски, записні книжки, флеш-накопичувачі, родові ознаки яких прямо передбачені ухвалою про обшук.

Зазначена обставина свідчить, що предмети, вилучені під час обшуку, не мають статусу тимчасово вилучених, тому слідчий на законних підставах утримує предмети та документи, на поверненні яких наполягає їх власник.

Сукупність наведеного спростовує доводи заявника та свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 щодо неповернення вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 000 91 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1