УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 лютого 2017 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, -
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строку його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 2, 10, 153 ч. 3 КК України, у якому його засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ставить питання про скасування цієї ухвали місцевого суду як незаконної та необґрунтованої, постановлення нової ухвали про зарахування його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Заслухавши доводи засудженого ОСОБА_6 та його представника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно положень ст. ст. 51, 63, 64 КК України, позбавлення волі на певний строк, що полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, є менш суворим видом покарання, ніж довічне позбавлення волі, що встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до положень КВК України, виконання покарання у виді довічного позбавлення волі істотно відрізняється від виконання покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
За змістом КК України та Положення «Про порядок здійснення помилування», затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року №223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, її дострокове звільнення можливе лише у порядку помилування, клопотання про яке може бути подано після відбуття засудженим не менше двадцяти років призначеного покарання. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше 25 років. Кримінальним законом України не передбачено дострокового звільнення від відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, за винятком процедури помилування.
За змістом ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, що діяла до 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 цієї статті здійснюється лише у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а не до іншого більш суворого покарання у виді довічного позбавлення волі.
Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2012 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 2, 10, 153 ч. 3 КК України, який набрав законної сили 25 березня 2014 року.
Тому висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для зарахування засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 у строк відбуття цього покарання строку його попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, - є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Крім того, відмова судом засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 у зарахуванні строку попереднього ув`язнення не є перешкодою для цієї особи для звернення в установленому законом порядку із заявою про помилування.
Отже, доводи апеляційного скарги є необґрунтованими.
Підстав для скасування ухвали суду, що є законною та обґрунтованою, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 лютого 2017 року за його клопотанням про зарахування у строк відбуття покарання попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: