Справа № 1-111/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенко Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю прокурора Савицького І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, директора КЛРМП «Сільгосптехніка», мешканця м Лубни АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Колективного Лубенського ремонтно-монтажного підприємства «Сільгосптехніка», на яку був призначений згідно рішення загальних зборів - протокол №1 від 6.02.2004 року (наказ від 6.02.2004 року), вчинив злочин за наступних обставин.

Колективне Лубенське ремонтно-монтажне підприємство «Сільгосптехніка» діє на підставі статуту, який зареєстрований Виконкомом Лубенської міської Ради народних депутатів 28.01.1994р. №5/3-р та затверджений загальними зборами Колективного Лубенського ремонтно-монтажного підприємства «Сільгосптехніка» протокол №12 від 03.01.1994 року.

Згідно п.8.8 Статуту - Директор підприємства : затверджує і уточнює штатний розклад, режим праці та відпочинку і правила внутрішнього розпорядку для адміністрації, затверджує функції, відділів адміністрації, здійснює поточне керівництво її діяльності, забезпечує виконання рішень Загальних зборів і Ради підприємства дотримання цього Статуту, без доручення здійснює юридичні, фінансові та інші операції, представляє та захищає інтереси підприємства у відносинах з іншими підприємствами і організаціями, видає доручення, видає накази з перспективних питань діяльності підприємства, застосовує до працівників підприємства заходи заохочення і накладає стягнення на осіб, які порушили правила внутрішнього розпорядку, призначає на посади та звільняє з посад працівників, тобто наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими обов'язками та є службовою особою.

Свої організаційно - розпорядчі повноваження директора Колективного Лубенського ремонтно-монтажного підприємства «Сільгосптехніка» ОСОБА_1 виконував не сумлінно, ігнорував вимоги Конституції України, Кодексу законів про працю, Закону України „Про оплату працю", а саме: ст. 43 Конституції України згідно якої кожен має право на заробітну плату, не нижче від зазначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України "Про оплату праці" "оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці; своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості"; ст. 24 Закону України "Про оплату праці" та ст. 115 КЗпП України, згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але на рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; свідомо не дотримувався вимог діючого законодавства, чим порушив конституційне право працівників підприємства на заробітну плату, не нижче від визначеної законом і на своєчасне її отримання.

Директор Колективного Лубенського ремонтно-монтажного підприємства «Сільгосптехніка» ОСОБА_1, перебуваючи на займаній посаді з 6.02.2004 року, став здійснювати таке керівництво роботою підприємства, що суперечило соціальним та трудовим правам його працівників.

Так, будучи в зв"язку з займаною посадою наділений правом розпоряджатися коштами товариства, ОСОБА_1, переслідуючи виключно комерційні цілі, в порушення статуту, вимог Законів України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільне небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи надходження коштів на розрахунковий рахунок та в касу підприємства за червень-жовтень 2010 року на суму 278.1 тис. грн.., маючи змогу виплачувати працівникам підприємства заробітну плату, порушував права працівників на заробітну плату, нехтував їх соціальними потребами, які потребували матеріально-фінансового забезпечення, безпідставно не виплачував заробітну плату працівникам даного підприємства більше ніж за 1 місяць, а кошти, отримані від діяльності підприємства спрямовував на господарські потреби та цілі, пов"язані з забезпеченням діяльності підприємства.

На момент проведення перевірки державним інспектором праці, заборгованість із заробітної плати по Колективному Лубенському ремонтно-монтажному підприємству «Сільгосптехніка» станом на 30.11.2010 року складала 41.4 тис. грн., аванс на листопад 2010 року взагалі не виплачувався, як свідчать відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості, видаткові касові ордери. Середньомісячний фонд оплати праці з початку 2010 року становить 16.1 тис. грн., фонд оплати праці за жовтень 2010 року - 19.4 тис. грн. Виходячи із середньомісячного фонду оплати праці, термін заборгованості на момент проведення перевірки (30.11.2010р.) складає 3 місяця, борг окремих працівників на момент проведення перевірки (30.112010р.) становить: головний бухгалтер ОСОБА_3 - 8125.73 грн. (борг-5 місяців), охоронник ОСОБА_4 - 3935.39 грн. (борг - 5 місяців), відповідно до книги нарахування заробітної плати за 2010 рік, що є порушенням ст.43 Конституції України, ст. 115 КЗпП України, ст..24 Закону України "Про оплату праці".

Виявлено порушення вимог ст.15 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95р. щодо першочерговості виплати заробітної плати. Так згідно довідки від 30.112010р. №41, яка підписана директором та бухгалтером за червень - жовтень 2010 року, на підприємство надійшло 278.1 тис.грн., всього використано - 236 тис. грн., із них : на матеріали та комплектуючі 81.9 тис.грн., паливно-мастильні матеріали 10.7 тис. грн, на інші видатки 103, 8 тис.грн.. на виплату заробітної плати лише 70.8 тис. грн. Внаслідок безпідставної невиплати заробітної плати працівникам підприємства директором ОСОБА_1, станом на 01.01.2011 року заборгованість по виплаті заробітної плати зросла до 62.8 тис.грн. ( згідно звіту з праці за грудень 2010 року підписаного директором ОСОБА_1Ф.), хоча на момент перевірки інспекції з праці 30.11.2011 року становила 41.4 тис.грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в описовій частині вироку.

Згідно ст.299 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи обмежився тільки допитом підсудного.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_1, суд вважає ці показання достовірними.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в безпідставній невиплаті заробітної плати громадянам більше ніж за один місяць, умисно вчиненій ним, як керівником підприємства, встановлена і доказана, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 175 КК України.

На обліках у лікаря нарколога та психіатра ОСОБА_1 не перебуває.

Обставинами справи, що помякшують покарання ОСОБА_1 суд визнає його щире каяття, оскільки підсудний вину визнав та виявив готовність понести покарання, а також відповідно до ч.2 ст. 66 КК України часткове добровільне погашення боргу по заробітній платі в ході досудового слідства.

Обставин справи, що обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину в скоєному визнав, раніше не судимий, обставини справи, що помякшують покарання, позитивну характеристику по місцю роботи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, наявність сім»ї, постійного місця роботи, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді виправних робіт в мінімальному розмірі , передбаченому санкцією частини 1 статті 175 КК України з відрахуванням в дохід держави 15 % від суми заробітку.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_1 ст. 69 КК України та не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що передбачене в санкції ч.1 ст. 175 КК України як обовязкове. При цьому суд враховує в якості обставин, що помякшують покарання: щире каяття, часткове добровільне погашення боргу по заробітній платі в ході досудового слідства. Обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає також те, що ОСОБА_1 раніше не судимий, по місцю роботи характеризується позитивно, вину в скоєному визнав, має на утриманні неповнолітню дитину, необхідність відбуття визначеного судом основного покарання у вигляді виправних робіт.

До вступу вироку в законну силу відносно підсудного необхідно залишити запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 6 (шести) місяців виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків від суми заробітку без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5