Єдиний унікальний номер 236/583/17
Номер провадження 11-кп/775/891/2017

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 листопада 2017 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 8 серпня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азейбарджан, громадянина Республіки Азейбарджан, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

1) 25.09.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

2) 01.11.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 81 КК України звільненого умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів;

3) 21.02.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного вироку частково приєднано покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років, 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений 18 лютого 2017 року приблизно о 19 годині, перебуваючи у під`їзді багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «UVEGA» STAGGER FS 301 синього кольору, що належить ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 1750 грн.

На вказане рішення обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, з урахуванням його здоров`я. Вважає покарання несправедливим через суворість. Вказує, що відсутність працевлаштування спонукала його до вчинення злочину. Зазначає, що провину визнає повністю та щиро розкаюється в скоєному.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив вирок залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Як встановлено з матеріалів провадження обвинувачений раніше неодноразово вчиняв злочини проти власності та був засуджений до позбавлення волі, яке відбував реально, проте належних висновків він не зробив та знову вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Щире каяття обвинуваченого вже було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання, як обставина, що його пом*якшує.

Крім того, інкримінуємий злочин обвинувачений вчинив в період притягнення його до кримінальної відповідальності за інший тяжкий корисливий злочин, тобто розуміючи, що його протиправна поведінка може мати кримінально - карні наслідки, він продовжує вчиняти суспільно небезпечні дії, що свідчить про великі ризики вчинення обвинуваченим нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції обґрунтовано застосував ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки обвинувачений вчинив злочин до постановлення попереднього вироку і зробив правильний висновок про необхідність зарахування в строк покарання за цим вироком, покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року.

Автор апеляції не надав доказів, які б підтвердили його поганий стан здоров`я та давало б підстави для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, яке слід відбувати реально.

Таким чином, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про неможливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк, оскільки він буде становити небезпеку для суспільства та призначив йому мінімальне покарання, що можливе для такого виду покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 8 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді