Справа № 168/373/17 Провадження №11-кп/773/464/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

неповнолітної обвинуваченої ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_10 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 13 липня 2017 року, яким неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Буцин Старовижівського району Волинської області, зареєстровану та проживаючу у АДРЕСА_1 , громадянку України, із середньою неповною освітою, ученицю 10 класу ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Мизове, не працює, несудиму,

- визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання та застосовано до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження, передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , за її згодою, для нагляду за нею та проведення виховної роботи строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 494 грн. 33 коп., а за відсутності у неї в достатній кількості відповідних коштів чи майна, передбачено стягнути зазначену суму на користь держави з її законного представника ОСОБА_8 .

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

За вироком суду неповнолітню ОСОБА_7 визнано винною за ч. 1 ст. 185 КК України за те, що 10 березня 2017 року близько 12 год., вона перебуваючи в приміщенні спортивного залу Старовижівського професійно-технічного ліцею за адресою: смт. Стара Вижівка, вулиця Забілицька, 4, Старовижівського району, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці та впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу,таємно викрала із дерев`яної лавки мобільні телефон марки «Lenovo А2010», ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , вартістю 1005 грн. чим завдала потерпілій неповнолітній ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 1042 грн. 33 коп.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора області, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 105 КК України звільнити її від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері строком на один рік. Вказує, що судом при винесенні рішення неправильно застосовано положення Закону України про кримінальну відповідальність, а саме в частині призначення неповнолітній обвинуваченій покарання у виді громадських робіт.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку, доводи апеляції, прокурора на підтримання апеляції, ОСОБА_7 та її законного представника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й викладених у вироку доказів і не оскаржується ніким із учасників провадження.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, що також не оспорюється.

Разом з тим, доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом кримінального закону є слушними.

Обираючи ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, суд всупереч ст.100 КПК України не взяв до уваги те, що вона на момент вчинення злочину (10 березня 2017) не досягла 16-річного віку, що унеможливлювало застосування до неї такого виду покарання.

Суд цих обставин при призначенні покарання не врахував, а отже, порушив вимоги зазначеної вище статті. Тому в частині призначеного обвинуваченій покарання вирок підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд у відповідності з ст.65 КК України враховує те, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, у вчиненому щиро розкаялась, відшкодувала завдані збитки, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога, психіатра, районному центрі соціальних служб для сімї та молоді не перебуває, особу обвинуваченого, яка є неповнолітньою, а також те, що вона навчається у 9 класі ЗОШ І-ІІІ ступенів, проживає у сім`ї з матір`ю.

Апеляційний суд враховує пом`якшуючі обставини: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків та вчинення злочину неповнолітньою.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При таких обставинах призначає ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, з метою забезпечення інтересівнеповнолітньої апеляційний суд доходить висновку, що на момент постановлення вироку обвинувачена не потребує застосування покарання, а тому на підставі ст.105 КК України звільняє від покарання, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері.

Враховуючи шире каяття ОСОБА_7 та подальшу її бездоганну поведінку апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до неї примусових заходів виховного характеру передбачених п.2 ч.2 ст.105 КК України, як це просить прокурор в своїй апеляції.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 13 липня 2017 року щодо неповнолітньої ОСОБА_7 в частині призначеного їй покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_7 від покарання, із застосуванням до неї примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_7 захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на шість місяців.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Судді