Справа № 1-61/11
Провадження №1-в/461/8/18
П О С Т А Н О В А

31.01.2018 року.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 03.04.2012 р. Галицьким районним судом м. Львова був винесений обвинувальний вирок в кримінальній справі № 1-61/11, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 187, 121 ч. 2. 298 ч. 1 КК України та призначено покарання в виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. В ході кримінальної справи №141-2022 слідчим ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 було накладено арешт на все майно. 04.08.2008 р. Першою львівською нотаріальною конторою даний арешт був зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7683019. ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_4 помер.

Згідно з Інформаційною довідкою № 102162921 від 31.10.2017 р. ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Отримати спадок заявник не може у зв`язку з наявним арештом частки квартири. Звернення до Галицького ВП з приводу зняття арешту результатів не принесли.

Просить суд скасувати арешт майна ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявник своє клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор та слідчий до суду не з`явилися, хоча ГУНП у Львівській області був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в ред. 2012 року) питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред. 1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Слідчим управлінням ГУМВС України у Львівській області здійснювалося досудове слідство у кримінальній справі № 141-2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2, 298 ч. 1 КК України, ОСОБА_6 ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2, 298 ч. 1 КК України.

В ході слідства постановою слідчого в ОВС СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 від 19.05.2008 року було накладено арешт на цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_4

03.04.2012 р. Галицьким районним судом м. Львова був винесений обвинувальний вирок в кримінальній справі № 1-61/11, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 187, 121 ч. 2. 298 ч. 1 КК України та призначено покарання в виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Згідно з Інформаційною довідкою № 102162921 від 31.10.2017 р. ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_4 помер.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба (ч. 6 ст. 126 КПК України в ред. 1960 року).

Слідчим арешт з нерухомого майна знятий не був. Дане питання також не було вирішене вироком суду та рішеннями судів апеляційної чи касаційної інстанцій.

Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на квартиру набуто позивачем у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

У зв`язку з викладеним, враховуючи необхідність захисту права приватної власності, інтереси спадкоємця померлого засудженого, беручі до уваги неможливість іншим чином захистити право власності за нормами КПК України 1960 року, суд вважає клопотання ОСОБА_3 підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись п. 15-17 Перехідних положень КПК України, ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), суд
ПОСТАНОВИВ:

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою слідчого ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 19.05.2008 року на все майно ОСОБА_4 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7683019.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1