АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/7138/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/455/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора у кримінального провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000699 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, працюючого охоронцем на державному промисловому підприємстві «Кривбаспромводопостачання», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

обвинувачений - ОСОБА_6

захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_10

потерпілий ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із неповнотою судового рішення, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальністю, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просять вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити свій вирок, яким виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 23.09.2016 року близько 23.00 години разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 та їх спільним знайомим ОСОБА_15 вживали спиртні напої в приміщенні кафе «Форсаж» в парку відпочинку «Шахтарський» в Покровському районі м. Кривого Рогу.

Під час вживання спиртного, близько 23:10 годин на мобільний телефон ОСОБА_14 зателефонував її колишній чоловік ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час телефонної розмови почав виказувати претензії з приводу виховання їх дитини та образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_14 , а також ОСОБА_6 і ОСОБА_15 .

Зазначені висловлювання образили ОСОБА_15 та він запропонував ОСОБА_11 зустрітися на зупинці громадського транспорту «Світанок» в Покровському районі м. Кривого Рогу, для подальшого з`ясування конфліктних відносин.

Погодившись на зазначену пропозицію, ОСОБА_11 близько о 00:50 годин 24.09.2016 року прибув на вказане місце зустрічі - зупинку громадського транспорту «Світанок» по вул. Ватутіна, 48-А в Покровському районі м. Кривого Рогу, де його вже очікували ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_11 не вступаючи в розмову, відразу ж завдав ОСОБА_6 одного удару кулаком в обличчя, чим спровокував обопільну бійку з ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , яка в подальшому перемістилась за зупинку громадського транспорту «Світанок» по вул. Ватутіна, 48-А на ділянку місцевості між кафе-баром «Клеопатра», розташованому в будівлі № 50 по вул. Ватутіна та будинком № 48 по вул. Ватутіна в Покровському районі м. Кривого Рогу.

В ході бійки, близько о 00:58 години 24.09.2016 року у ОСОБА_6 склалася гостра неприязнь до ОСОБА_11 та раптово виник умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів. З цією метою ОСОБА_6 дістав з кишені, одягненого на нього піджаку, складний ніж, загальною довжиною 20,1 см. та таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 01.00 години 24.09.2016року ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості між кафе-баром «Клеопатра», розташованого в будівлі АДРЕСА_2 , під час бійки з ОСОБА_11 , діючи з метою умисного спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, проявляючи агресію посилену станом образи та алкогольного сп`яніння, утримуючи в лівій руці складний ніж, умисно, зі значною силою завдав останньому клинком вищевказаного складного ножа 5 ударів в ділянки живота, спини та грудної клітини, не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_6 припинив свої злочинні дії та кинувши ніж на землю, разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , пішли з місця злочину, а потерпілого ОСОБА_11 з ножовими пораненнями близько о 01:35 годин 24.09.2016 року було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська лікарня №16» ДОР, де було надано належну медичну допомогу.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани в проекції мечоподібного відростку грудини праворуч з пошкодженням передньої поверхні лівої частки печінки, судин поза черевного та поза печінкового просторів, гематоми висхідного відділів товстого кишковику, з кровотечею з брижі, що ускладнилось розвитком внутрічеревної кровотечі; не проникаючої колото-різаної рани в поперековій ділянці праворуч з пошкодженням м`язів спини, судин поза черевного простору, брижі висхідного відділу поперечно-обвідного кишковику, яка ускладнилася розвитком зачеревної гематоми; не проникаючої колото-різаної рани в ділянці ореоли правого соска по середньо-ключичній лінії праворуч; не проникаючої колото-різаної рани в поперековій ділянці ліворуч; не проникаючої колото-різаної рани в проекції правої лопатки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1959 від 25.10.2016 року виявлені у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани живота, з пошкодженням передньої поверхні лівої частки печінки, судин поза черевного та поза печінкового просторів, гематоми висхідного відділу товстого кишковику з кровотечею з брижі, що ускладнились розвитком внутрічеревної кровотечі та колото різана рана правої поперекової ділянки тулуба з пошкодження м`язів сини, судин поза черевного простору, брижі висхідного відділу гюперечно-обвідного кишковику, яка ускладнилася розвитком зачеревної гематоми, за своїм характером кожне окремо відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та виникли від ударної дії гострого колюче-ріжучого предмета по типу леза клинка -ножа.

Дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено домашній арешт .

Зазначено у вироку суду, що строк покарання ОСОБА_6 слід відраховувати з часу його затримання та взяття під варту.

Питання з речовими доказами вирішено.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України не в повній мірі було враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до тяжких злочинів, його вік та стан здоров`я, вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також що останній провину свою у вчиненому злочині не визнав, не розкаявся та не сприяв розкриттю злочину.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визнання винуватості його в спричиненні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Він не визнає себе винним, оскільки він і свідок ОСОБА_15 фактично захищалися від дій потерпілого, шляхом заподіяння йому шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негативного відвернення чи припинення посягання потерпілого. Потерпілий наносив йому удари кулаком, всередині якого був металевий предмет, яким міг бути і ніж. В нього ножа не було і потерпілому ножем удари він не наносив. Інших доказів його винуватості, крім пояснень потерпілого, матеріали провадження не містять. Крім того, суд за відсутності постанови про призначення групи слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні не встановив і не пересвідчився у повноваженнях слідчого ОСОБА_16 , та прокурорів, які приймали участь у кримінальному провадженні. Також, як зазначає апелянт, головуюча по справі суддя ОСОБА_1 під час ухвалення вироку перебувала у черговій відпустці і не могла виконувати свої професійні обов`язки, що свідчить про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час розгляду справи, і що в свою чергу перешкодило суду ухвалити законне рішення відносно нього. Крім того, як зазначає апелянт, сам обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що порушує його право на захист.

Захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_8 в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначають, що аналізом отриманих під час судового слідства доказів вбачається, що єдиним доказом провини ОСОБА_6 є свідчення потерпілого, відеозапис слідчого експерименту та участю потерпілого та протокол впізнання за участю потерпілого. Крім того, у вироку суду першої інстанції невірно відображені показання свідків ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 . Технічний запис допиту цих свідків взагалі не відповідає даним зазначеним у вироку суду. Також вважають, що протокол впізнання особи є недопустимим доказом, оскільки сам ОСОБА_6 був одягнутий у куртку, яка за кольором відрізнялася від одягу інших статистів, при цьому один зі статистів до початку проведення такої слідчої дії зазначив потерпілому, що він нічого не скоював і його взагалі впізнавати не треба.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги учасниками судового провадження подані не були.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , наполягав на їх задоволенні, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора просив відмовити; захисник ОСОБА_10 підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні; прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, а в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_12 просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , прокурора у кримінальному провадженні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як на думку колегії суддів, при розгляді даного кримінального провадження суд першої інстанції дотримався вимог, закріплених у статті 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази по кримінальному провадженню, зробив обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України.

Доводи апеляційних скарг не викликають сумнівів у правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, та цілком спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-поясненнями потерпілого ОСОБА_11 , який як в судовому засіданні в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді провадження давав пояснення, що 23.09.2016 на зупинці «Світанок» у нічний час між ним та ОСОБА_20 і ОСОБА_15 сталася бійка, яку до речі почав він, оскільки приревнував свою колишню дружину. Він наніс удар в обличчя ОСОБА_21 після чого між ними трьома почалася бійка і йому чоловіки наносили удари по обличчю та тілу. Згодом бійка між ним та ОСОБА_22 перемістилася за зупинку, оскільки він став тікати, а ОСОБА_22 наздогнав його і почав бити. Він одразу відчув біль від нанесеного удару з боку ОСОБА_6 , який як зазначає потерпілий штрикав його,чим саме він не бачив. Він,потерпілий, просив припинити бійку та пішов в напрямку 129 кварталу, де зайшов до ларька і відчув що під светром щось боліло. В ларьку йому викликали швидку допомогу та відвезли до лікарні;

Аналогічні пояснення надавалися потерпілим і під час одночасного допиту муж ним та ОСОБА_6 за участю його захисників (т.1 а.к.п.82), а також під час одночасного допиту між ним та свідком ОСОБА_15 (т.1, а.к.п.83-84).

Ці свої пояснення потерпілий ОСОБА_23 підтвердив і під час проведення з ним слідчого експерименту за участю судово-медичного експерта та захисників обвинуваченого (т.1 а.к.п.170-180).

-поясненнями свідка ОСОБА_15 , який пояснив,що перебуваючи в кафе став свідком того , як ОСОБА_24 по телефону ображав колишній чоловік. Вони домовилися зустрітися на зупинці «Світанок» і коли вони зустрілися, то потерпілий ударив його в обличчя, від чого він впав, а коли піднявся, то пішов розбороняти потерпілого та ОСОБА_25 , які наносили один одному удари, після чого потерпілий побіг в сторону 129 кварталу, а вони разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_26 пішли додому до ОСОБА_27 ;

-поясненнями свідка ОСОБА_28 продавця ларька, яка пояснила, що працювала в ларьку 24.09.2016 року та до неї зайшов потерпілий, який був закривавлений та куртка, одягнута на ньому була порізана. Вона, ОСОБА_28 дала йому води, яка вилилась через живіт і вона викликала йому швидку;

-поясненнями свідка ОСОБА_18 , якому ОСОБА_11 в лікарні розповів, що співмешканець колишньої дружини та ще один хлопець побили його. Хлопець, який назвався ОСОБА_29 наніс йому декілька ударів ножем;

-поясненнями свідка ОСОБА_30 , яка 23.09.2016 року у нічний час почула удари,біля її вікон, так як там часто бувають бійки, а потім почула, що чоловік просив припинити бійку.;

-поясненнями свідка ОСОБА_17 яка пояснила,що працює на швидкій, у нічний час викликали їх бригаду де вони побачили колоті рани брюшної частини у потерпілого, який пояснив що ці рани йому заподіяли на «Світанку".

Крім того, висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24 вересня 2016 року з фототаблицями, під час якого на місці бійки виявлено предмет схожий на складний ніж зі слідами плям бурого кольору, ключі у зв`язці в кількості п`яти штук, запальничку чорного кольору, біля якої також сліди бурого кольору; (т.1 а.к.п. 64-68);

- протоколом огляду місцевості від 24 вересня 2016 року з фототаблицями, відповідно до якого біля дверей кіоску з якого потерпілого забрала швидка допомога, було виявлено пакет з курткою темно-синього кольору з плямами бурого кольору (т.1 а.к.п.69-73);

-висновком судово-медичного експерта № 1959 згідно до якого у ОСОБА_11 виявлено 5 колото-різаних ран: з яких 1 проникає у черевну порожнину; в поперековій ділянці праворуч 1 рана - з відкритим пошкодженням органів розміщених в поза черевному просторі; 3 рани непроникаючих в ділянках грудної клітини праворуч, лівої поперекової ділянки тулуба та в ділянці правої лопатки. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 у вигляді: проникаючої колото-різаної рани живота, з пошкодженням передньої поверхні лівої частки печінки, та колото-різана рана правої поперекової ділянки тулуба з пошкодженням м`язів спини - за характером кожне окремо належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних ран в ділянках грудної клітини праворуч, лівої поперекової ділянки тулуба та в ділянці правої лопатки за характером кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про те, що ушкодження у нього виникли від ударної дії гострого колюче-ріжучого предмета, яким могло бути лезо клинка ножа, що підтверджується формою та розмірами колото-різаних ран (розміром від 4,5x1,0см, до 1,5x1,0см), наявністю ранових каналів.(т.1 а.к.п 173-176);

Дослідивши з дотриманням вимог закону вищезазначені та інші докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку при винність ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченою ч.1 ст.121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що сам ОСОБА_20 не заперечує, що між ним і ОСОБА_31 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_32 з іншої сторони сталася бійка, під час якої всі отримали тілесні ушкодження.

Але встановлені під час досудового слідства та судом першої інстанції обставини отримання потерпілим ОСОБА_32 саме колото ножових поранень, які крім письмових доказів узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_33 та свідка ОСОБА_31 , які пояснювали, що саме під час бійки ОСОБА_25 та ОСОБА_33 в той час, коли ОСОБА_31 був непритомним від ударів, ОСОБА_23 отримав ножові поранення, на думку колегії суддів, свідчать про спрямованість дій ОСОБА_25 саме на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та правильність кваліфікації цих дій за ч.1 ст.121 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги як обвинуваченого ОСОБА_20 , захисників ОСОБА_34 , ОСОБА_35 про істотні порушення допущені судом першої інстанції, щодо недопустимості вищезазначених доказів з підстав відсутності в матеріалах кримінального провадження відповідних постанов про призначення групи прокурорів та слідчих у даному кримінальному провадженні, то ці доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в обвинувальному акті слідчий ОСОБА_36 , який проводив досудове розслідування, а також прокурор ОСОБА_37 , який затверджував обвинувальний акт, а прокурор ОСОБА_38 , який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції включені в групу слідчих та прокурорів за даним кримінальним провадженням.

Крім того, критично ставиться колегія суддів і до доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо незаконного складу суду, з огляду на розгляд провадження суддею під час її тарифної відпустки, оскільки довідкою суду першої інстанції повністю спростовується ця інформація.

Безпідставними слід також вважати і доводи обвинуваченого щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст..291 КПК України з огляду на відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт щодо ОСОБА_20 , який був складений 28 листопада 2016 року та в цей же день затверджений прокурором ОСОБА_39 містить відомості, передбачені пунктами 1-9 частини другої ст..291 КПК України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення ч.1ст.121 КК України та формулювання обвинувачення. Також з матеріалів справи вбачається, що після оголошення в судовому засідання прокурором обвинувального акта ОСОБА_20 підтвердив зрозумілість пред`явленого обвинувачення.

Аналізуючи апеляційну скаргу прокурора, щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , колегія суддів виходить з наступного.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме те, що вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином; а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на обліку в КПНД та КГНД не перебуває; відсутність обставин що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, та наявність обставин що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши ці та інші обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість досягнення мети кримінального судочинства щодо обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України .

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки він є правильним та ґрунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, і крім того, прокурор в своїй апеляції не навів достатніх підстав для збільшення строку покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 за вироком суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого, його захисників та прокурора задоволенню не підлягають, а вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_8 ОСОБА_12 , прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000699 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України

- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4