Код суду 233 Справа № 233/4307/17
Вирок
Іменем України
22 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Загребелля Сосницького району, Чернігівської області, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової служби під час мобілізації на особливий період, механік водій електрик військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат, раніше судимий: 02 лютого 2015 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5 , ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 р. «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України Законом України № 1595-XІІ від 22.07.2014 року, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадянин ОСОБА_4 22 серпня 2014 року був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині № 2 від 16 вересня 2014 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія - механіка - електрика гаубичної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , дислокованої в АДРЕСА_2 .
Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
Відтак, з моменту відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, тобто з 22.08.2014 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. І Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указів Президента України від 1 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 березня 2014 року, «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, постійно вдосконалювати особисту підготовку, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові), стримувати військовослужбовців від вчинення протиправних дій, бути відповідальним за виховання, військову дисципліну і морально- психологічний стан особового складу, дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України. Відповідно до довідки командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині № 844 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_4 вважався таким, що з 08 листопада 2014 року перебуває у службовому відрядженні в районі виконання бойових завдань на території проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Проте, усупереч наведених вимог законодавства солдат ОСОБА_4 вчинив злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин: 15 січня 2015 року солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем служби під час мобілізації на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби без дозволу командування, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , вчинив нез`явлення з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , дислокованої в АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не вживав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління, державної влади та місцевого самоврядування не заявляв та ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 10 серпня 2017 року, тривалістю понад один місяць.
Свою злочинну діяльність ОСОБА_4 припинив, повернувшись 10 серпня 2017 до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою продовжити виконання військового обов`язку, та приступив до несення службових обов`язків військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро каявся.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Відповідно до довідки № 844 від 26 листопада 2014 року солдат ОСОБА_4 з 20 листопада 2014 року виконує завдання забезпечення виконання завдань в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях по врегулюванню кризової ситуації в Україні.
Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину 20.02.2015 року, повернувся до розташування військової частини 10.08.2017 року.
Відповідно до Акту проведення службового розслідування за фактом повернення після самовільного залишення військової частини, було проведено службове розслідування відносно військовослужбовця ОСОБА_4 .
Відповідно до Відпускного квитка від 04 січня 2015 року, ОСОБА_4 було надано відпустку терміном з 05 січня 2015 року по 14 січня 2015 року.
Вислухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 3 ст. 407 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проходження служби та місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення надіслати/вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1