Справа № 640/2609/18
н/п 1-кс/640/3295/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у червні 2016 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, неповнолітній ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , направлену на спільне вчинення умисного, корисливого, особливо тяжкого злочину.
Реалізуючи свої злочинні наміри, неповнолітній ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, 21.06.2016 приблизно о 15.00 годині, діючи за заздалегідь розробленим планом на сайті знакомств «Mamba.ru», шляхом переписки познайомився із громадянином ОСОБА_11 і в ході спілкування запропонував останньому вступити з ним в інтимні стосунки за грошову винагороду, на що ОСОБА_11 погодився, та домовився з ОСОБА_7 про час і місце зустрічі, а саме: 21 червня 2016 року о 21:00 години за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем свого проживання.
21.06.2016 о 21:45 години неповнолітній ОСОБА_7 , в групі із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , на невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі, під керуванням ОСОБА_10 , прибули за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 з метою реалізації злочинного плану, шляхом вільного доступу, проник до квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 , де вступив з останнім в статевий зв`язок неприродним способом.
В цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 реалізуючи спільний із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведених їм ролей, маючи при собі предмет схожий на пістолет та заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників правоохоронних органів України знаходились на сходовому майданчику поруч із квартирою АДРЕСА_5 , очікуючи виходу ОСОБА_7 із вказаної квартири.
Близько о 22.20 годині, під час виходу ОСОБА_7 з квартири ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 реалізуючи свої злочинні намірі підійшли до раніше невідомого їм ОСОБА_11 , який на той час знаходивсь біля вхідних дверей своєї квартири та діючи умисно, відкрито для потерпілого, із корисливих мотивів усвідомлюючи небезпечність своїх злочинних дій, та бажаючи діяти саме таким чином, представляючись працівниками служби безпеки України, демонструючи при цьому ОСОБА_11 , заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників зазначеного правоохоронного органу, відповідно до яких ОСОБА_6 повідомила неправдиві відомості потерпілому про те, що нібито вона є слідчим, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 працівниками оперативного підрозділу, шляхом вільного доступу проникли до квартири ОСОБА_11 , де дискредитуючи почесне звання працівника правоохоронних органів України, з особливою зухвалістю повалили останнього на підлогу, після чого зв`язали його, використовуючи металеві кайданки, тим самим придушивши волю ОСОБА_11 длянадання можливого опору.
Знаходячись у вказаному житловому приміщенні ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 за уникнення кримінальної відповідальності пов`язаної з розпустою неповнолітнього ОСОБА_7 надати їм грошову винагороду в сумі 30 000 грн.
Отримавши відмову в наданні вказаної суми грошей ОСОБА_8 приставив правою рукою предмет схожий на пістолет до голови ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 реалізуючи спільний із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведеної їй ролі почала вимагати віддати їм ювелірні вироби із золота, а також гроші готівкою в національній та іноземній валюті. При цьому, ОСОБА_8 , з метою отримати бажаного злочинного результату, пригрозив вбивством ОСОБА_11 , у разі відмови останнім віддати їм золоті прикраси та гроші, тобто погрожував застосовуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Цю погрозу ОСОБА_11 сприйняв, як реальну і вимушений був вказати місце, де він зберігав гроші в національній валюті.
Впевнившись в тому, що ОСОБА_11 нездатний чинити їм будь-який опір, ОСОБА_7 , в групі із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 діючи спільно розробленому злочинному плану та відповідно до відведених їм ролей, умисно, з корисливих мотивів відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_11 , а саме: готівкою в сумі 600 гривень; пластиковою карткою банку «Ощадбанк» на якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень; маршрутизатором марки «Netis» WF2419, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 становить 205 гривень; набором столового посуду марки «Zepter» на 12 персон в дерев`яному красному ящику, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 не визначена, з причини можливості безпосередньо експертом оглянути та дослідити вказаний об`єкт, вартість якого, згідно показань потерпілого ОСОБА_11 становить 4 000 грн..
Заволодівши вказаним майном, що належить ОСОБА_11 на загальну суму 5 005 гривень, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули приміщення квартири АДРЕСА_5 та скориставшись невстановленим в ході досудового розслідування автомобілем під керуванням ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
22 березня 2018 року на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 було проведено обшуки за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю марки «Фольксваген Боро» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено вище вказане майно.
22.03.2018 слідчим СУ ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 зазначені в клопотанні речі були оглянуті та визнанні речовими доказами, про що в той же день винесено постанову.
02.04.2018 року о 19 годині прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_5 було отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 про повернення клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 прокурору для усунення недоліків.
Слідчий вказує, що з метою забезпечення законності вилучення, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження та з метою забезпечення збереження речових доказів, є всі підстави для арешту зазначеного майна
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Представник власника майна - ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на його незаконність, безпідставність, необґрунтованість та поданим з порушенням процесуальних строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України. Вважала, що вилучення майна порушує права власника, обшуки проведені незаконно та протиправно.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
22 березня 2018 року на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 було проведено обшуки за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю марки «Фольксваген Боро» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке зазначене в прохальній частині клопотання слідчого.
Постановою слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 від 22.03.2018 р., вказане вилучене майно визнано речовим доказом.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 22.03.2018 р. обшуків, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно, а саме на мобільні телефони, банківські картки, електроні носії інформації, стартові пакети, автомобіль, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_8 , посвідчення водія НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_6 та пакунок зеленого кольору з речовиною рослинного походження, то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, так як зазначене майно не може містити даних про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Слідчим не надано даних, що вказане вилучене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а тому підстави для задоволення клопотання про арешт майна в цій частині - відсутні.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє частково клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого щодо поновлення строку на подачу клопотання та вважає за необхідним його поновити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Поновити строк на подачу клопотання, як пропущений з поважних причин.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у вигляді речей, предметів і документів, яке було вилучено під час проведення 22.03.2018 обшуків за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю марки «Фольксваген Боро» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 , а саме на:
-Картку Приват Банку НОМЕР_3 ;
-Мобільний телефон «Samsung» SMJ 700 HA імей НОМЕР_4 імей 2 НОМЕР_5 ;
-Мобільний телефон «Iphone» імей НОМЕР_6 ;
-Флешкарту «COODRAM 8 GB»;
-Флешкарту «MultiMicrocard» НОМЕР_15 ;
-Флешкарту «Kingston» 4 GB;
-Флешкарту «Adata 16 GB»;
-Флешкарту «Fdata 4 GB»;
-Мікро карту памяті «microSD 512 MB»;
-Мікро карту памяті «Transerd 8 GB»;
-Картку «ПриватБанк» НОМЕР_9 ;
-Картку «ПриватБанк» НОМЕР_10 ;
-Стартовий пакет оператору мобільного зв`язку «Мегафон» НОМЕР_11 ;
-Стартовий пакет оператору мобільного зв`язку ПрАТ«Київстар» НОМЕР_12 ;
-Вай фай роутер «Netis 048D38876088»;
-Ноутбук марки «Dell» Model 3721-5478;
-Стартовий пакет пакет Білайн без ідентифікуючих ознак;
-Автомобіль марки «Фольксваген Боро» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 ;
-Ключі на зав`язці від вказаного автомобілю;
-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_14 на автомобіль марки «Фольксваген Боро» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Автомобіль «Фольксваген Боро» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 , передати на тимчасове відповідальне зберігання до спеціалізованого майданчика Харківської філії ДП МВС України «Інформаційні ресурси».
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 негайно повернути майно їх власникам, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_8 повернути ОСОБА_15 ; посвідчення водія НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1