Справа № 428/6890/15-к
Провадження № 11-кп/782/278/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.06.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у кв. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня його фактичного виконання, зараховано в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 06.06.2015 року по 19.06.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

5 червня 2015 року, приблизно між 01 та 02 годиною, в кімнаті АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 , який перед цим на протязі приблизно більше двох годин вживав спиртні напої зі своїм знайомим ОСОБА_8 , виникла з останнім сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, яка переросла в обопільну бійку. Під час бійки, ОСОБА_7 , маючи намір на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше 29 ударів руками, ногами, дерев`яною ніжкою від журнального столу та невстановленим предметом, зовні схожим на бейсбольну биту, в область голови, верхніх кінцівок, грудної клітини та тулуба, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді синця лівої верхньої кінцівки; легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому кісток носа; тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді переламів 10 ребер; а також тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя та волосистої частини голови, травматичного крововиливу в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні, крововиливу під м`яку та тверду мозкові оболонки головного мозку, від яких 5 червня між 04 та 05 годинами настала смерть ОСОБА_8 .

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та сам обвинувачений ОСОБА_7 просять скасувати вирок суду і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_6 посилається в апеляції на те, що суд надав невірну оцінку подіям 05.06.2015 року, що потягло за собою постановлення незаконного вироку.

Суд не врахував, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 склалися дружні стосунки і підстав для спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений не мав.

ОСОБА_8 був ініціатором конфлікту і першим почав наносити удари, експертом встановлено наявність у ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, що виключає наявність у останнього прямого умислу на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, тобто, ОСОБА_7 діяв у стані оборони.

Свідок ОСОБА_10 пояснювала, що наприкінці травня 2015 року ОСОБА_8 був дуже сильно побитий службовцями Національної гвардії України. Свідок по-різному розповідала про події злочину під час досудового слідства та в суді, але пояснювала, що після нанесення ОСОБА_11 удару кулаком в обличчя ОСОБА_9 , останній вдарив у відповідь битою ОСОБА_12 , який ударів йому до цього не наносив. Після удару ОСОБА_12 у відповідь, ОСОБА_9 певний час перебував у свідомості, спілкувався з ОСОБА_13 , яку просив не викликати медичну допомогу, в той час, як на думку захисника, спричинення тяжких тілесних ушкоджень, позбавляє потерпілу особу самостійно пересуватися і орієнтуватися в просторі.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_12 спростовуються протоколом огляду місця події, згідно якому предмет, зовні схожий на бейсбольну биту, яким начебто ОСОБА_12 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , не було виявлено; показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила що бачила 05.06.2015 року о 5 годині в приміщенні гуртожитку невідомого чоловіка; висновками дактилоскопічної експертизи про те, що виявлені сліди пальців рук не належать ОСОБА_7 .

Суд проігнорував порушення права ОСОБА_7 на захист, який 5.06.2015 року був незаконно затриманий і захисника йому не було надано.

Суд також проігнорував показання свідка ОСОБА_15 , які він давав під час досудового слідства про те, що свідок ОСОБА_10 не пояснювала щодо нанесення ударів битою, а тому він не був орієнтований на пошуки бити; критично оцінив показання свідка ОСОБА_16 про те, що 05.06.2015 року близько 4 години він бачив, як ОСОБА_9 і ОСОБА_12 сиділи за столом і розмовляли, при цьому на ОСОБА_9 не було видимих тілесних ушкоджень; не проаналізував причини зміни показань свідком ОСОБА_17 .

Суд незаконно врахував при визначенні покарання обвинуваченому невизнання ним своєї вини.

Суд ухилився від всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та від перевірки доводів захисту, зайнявши обвинувальний уклін, не надав можливості його підзахисному спростувати доводи обвинувачення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що потерпілий сам без будь-яких вагомих причин спровокував конфлікт, тоді як він не мав умислу причинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, проте суд це не врахував. Його вина не доведена, а обвинувачення побудовано на непрямих доказах. Протокол затримання датовано 6.06.2015 року, проте фактично його затримали 05.06.2015 року о 17 годині, після чого працівники міліції їздили до нього додому і забрали одяг, в який він переодягнувся.

Досудове слідство і суд велися однобічно: його клопотання про призначення експертизи щодо причетності до смерті ОСОБА_8 , щодо відтворення аудіо- та відеозапису відтворення обставин злочину, були відхилені.

Свідок ОСОБА_10 неодноразово змінювала показання, викладаючи їх так, як вигідно слідству і суду, і покриваючи справжнього злочинця. Бита, як знаряддя вбивства, не була знайдена і долучена до матеріалів справи, знайдена на місці злочину ніжка від стільця також не є знаряддям вбивства. Відбитків його пальців не знайдено, належність крові не встановлено. Суд не взяв до уваги вину ОСОБА_10 , яка лягла спати, замість того, щоби своєчасно викликати швидку медичну допомогу або звернутися за допомогою до мешканців гуртожитку, що може свідчити про особистий мотив у свідка та її неприязнь до ОСОБА_8 .

Суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , не врахував, що на його одязі знайдено незначну кількість слідів крові ОСОБА_9 , не надав оцінки тим обставинам, що на посуді знайдено невстановлені відбитки пальців, а двері до кімнати, де знайдено труп ОСОБА_9 не мають механічних пошкоджень, тобто, господарка сама впустила в приміщення особу, яка залишила ці відбитки пальців.

До початку апеляційного розгляду прокурор Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_20 , відмовилася від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг; прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Доведеність вини ОСОБА_7 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував наявність конфлікту між ним і ОСОБА_8 вночі 5 червня 2015 року в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_10 , яка була присутня при цьому конфлікті, пояснила, що формальним приводом для нього стали претензії ОСОБА_7 до ОСОБА_8 щодо неякісно виконаного татуювання, перший удар по обличчю ОСОБА_9 наніс також присутній тут ОСОБА_21 , при цьому всі фігуранти конфлікту перебували у стані алкогольного сп`яніння. Надалі ОСОБА_9 взяв у руки предмет, схожий зовні на биту, став ним розмахувати і випадково вдарив у перенісся ОСОБА_12 , а ОСОБА_18 в той час пішов геть. Вона намагалася розборонити ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , ставала між ними, відібрала у ОСОБА_9 биту, проте ОСОБА_12 відштовхнув її, вона впала, вдарилася головою об батарею і знепритомніла. Отямившись приблизно через 20 хвилин, вона побачила, що ОСОБА_12 б`є кулаками по обличчю і тулубу ОСОБА_9 , від чого той падає на диван. Потім ОСОБА_12 пішов з кімнати і за декілька хвилин повернувся з ніжкою від журнального стола, якою продовжив бити ОСОБА_9 по голові та спині. ОСОБА_9 намагався захищатися, але ОСОБА_12 стягнув його з дивана на підлогу, де продовжив побиття ніжкою від столику та ногами. Загалом, ОСОБА_12 наніс ОСОБА_9 приблизно 5 ударів кулаками, більше 8 ударів ніжкою від столу по голові, декілька ударів по спині, але всіх ударів свідок не бачила. Після того, як ОСОБА_12 пішов, вона витерла ОСОБА_9 кров, запропонувала лягти на диван, але він сказав, що полежить на підлозі і вона лягла спати. Прокинувшись приблизно об 11 годині 30 хвилин, виявила, що ОСОБА_9 помер, викликала медичну допомогу і поліцію.

Всупереч доводам апеляції обвинуваченого, колегія суддів не вбачає протирічь у показаннях свідка і вважає, що суд обґрунтовано прийняв їх у якості доказу вини обвинуваченого, оскільки вони знаходять взаємне підтвердження у інших досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, під час огляду місця події 05.06.2015 року в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_8 , з видимими численними тілесними ушкодженнями, вилучено футболку, предмет, зовні схожий на ніжку від столу зі слідами речовини бурого кольору, та відбитки пальців.

Під час огляду трупа 06.06.2015 року вилучено одяг ОСОБА_8 , взято частку його волосся та фрагмент речовини бурого кольору.

Згідно висновкам судово-медичної експертизи №253 від 06.06.2015 року у ОСОБА_8 встановлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця лівої верхньої кінцівки; легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому кісток носа; тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді переламів 10 ребер; а також тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя та волосистої частини голови, травматичного крововиливу в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні, крововиливу під м`яку та тверду мозкові оболонки головного мозку, від яких 5 червня між 04 та 05 годинами настала смерть ОСОБА_8 .

Тілесні ушкодження потерпілому спричинені тупими твердими предметами з обмеженою поверхнею контакту, в тому числі всі ушкодження могли бути заподіяні ніжкою від журнального столика. Тілесні ушкодження могли утворитися не менше ніж від 30 травмуючих впливів.

Час життя ОСОБА_8 після заподіяння всіх тілесних ушкоджень до моменту смерті становить приблизно 2-3 години, чим спростовуються доводи апеляції захисника про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 були спричинені бійцями Національної гвардії наприкінці травня 2015 року.

Під час огляду ніжки від журнального столу, вилученої з місця події, виявлено плями бурого кольору.

Згідно висновкам імунологічних експертиз на ніжці від журнального столу та футболці, вилучених з місця події, виявлений домішок крові потерпілого, а на взутті ОСОБА_7 виявлена кров ОСОБА_8 .

Суд повно та всебічно дослідив надані докази, надав їм належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілого.

Кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України колегія суддів вважає правильною.

Про наявність у ОСОБА_7 умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, свідчить кількість та локалізація нанесених ним ударів. За таких умов, доводи ОСОБА_7 про те, що потерпілий сам спровокував конфлікт, не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого і не свідчать про наявність у ОСОБА_7 стану необхідної оборони.

Всупереч доводам апеляції обвинуваченого, колегія суддів не вбачає причинного зв`язку між тим, що ОСОБА_10 не вчинила заходів до своєчасного надання медичної допомоги ОСОБА_8 і настанням його смерті, оскільки згідно висновкам судово-медичної експертизи прямий причинний зв`язок зі смертю ОСОБА_8 встановлено із тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми, травматичних крововиливів під тверду і м`яку мозкові оболонки, що призвели до здавлення речовини головного мозку, і які спричинив йому саме ОСОБА_7 .

Колегія суддів не вбачає таких порушень кримінального процесуального законодавства під час затримання ОСОБА_7 , проведення досудового слідства та у судовому засіданні, які свідчили би про порушення прав підозрюваного та обвинуваченого, в тому числі його права на захист, однобічність та неповноту досудового та судового слідства чи слугували би підставою для скасування вироку.

В ході досудового слідства і в судовому засіданні встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 обвинувачений спричинив руками, ногами і ніжкою, від журнального столику, при цьому невиявлення предмета, схожого на биту, яким наніс удар Боярському потерпілий, також не свідчить про недоведеність вини ОСОБА_7 .

Всупереч доводам апеляції обвинуваченого, експерти зробили висновок про належність крові на його взутті потерпілому, також не виключили можливість домішку крові потерпілого на ніжці від журнального столика. Наявність незначної кількості слідів крові ОСОБА_9 на взутті обвинуваченого не спростовує вищенаведених доказів його вини.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги і дав належну оцінку показанням свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_16 , які не були очевидцями конфлікту між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і які є друзями обвинуваченого. Крім того, показання ОСОБА_16 про те, що він бачив ОСОБА_8 сидячим за столом о 4 годині ранку та показання свідка ОСОБА_14 про те, що вона бачила живим ОСОБА_8 о 5 годині, протирічать висновкам експерта, згідно яким на цей час потерпілий був уже мертвим, а спричинені тілесні ушкодження позбавляли його можливості активних дій до моменту настання смерті.

Пояснення допитаних у судовому засіданні свідків дають уяву про те, що за місцем мешкання ОСОБА_8 і ОСОБА_10 перебувала в різний період часу значна кількість осіб, які в тому числі, розпивали спиртні напої, і відповідно, залишали відбитки пальців на посуді, встановити належність цих відбитків певним особами експерти не змогли. Проте, ця обставина не свідчить про причетність до злочину стосовно ОСОБА_8 інших осіб, відповідних доказів не виявлено в ході досудового слідства, не надано їх і в судовому засіданні. Також не є доказом причетності до злочину інших осіб відсутність механічних пошкоджень на дверях до кімнати, де знайдено труп ОСОБА_8 в той час, як наведені у вироку суду докази свідчать про вчинення злочину саме ОСОБА_7 .

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, тобто у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступені тяжкості злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом обґрунтовано враховано в якості обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, а в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема, посередні характеристики, схильність до зловживання спиртними напоями.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.06.2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.121 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3