Справа № 464/5886/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/832/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів: - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 жовтня 2017 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 11.08.2016 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.ч.1,2,3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі терміном 3 роки на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 1 рік, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,
з участю прокурора - ОСОБА_7 ,
його захисника - адвоката - ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а :
вищезазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати квартиру АДРЕСА_2 , з 20 год. вечор до 07 год. ранку.

Покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати до слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 та Сихівського районного суду м.Львова за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 10.12.2017 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 жовтня 2017 року, просить таку скасувати та постановити ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу є мотивованим, міра запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставинам його вчинення, а також поведінці підозрюваного в ході його розслідування, а відтак ухвала слідчого судді є необгрутованою у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На його переконання, слідчим суддею не враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання, майновий стан підозрюваного, який ніде не працює, ризики, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною першою ст. 184 КПК України передбачено, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити, в тому числі, і обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановляючи ухвалу про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов переконання про те, що саме такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Як встановлено апеляційним судом, 25 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002460 внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

26 серпня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, повторно, 25.07.2017 року, близько 01 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , через відчинені двері зайшли в підвальне приміщення вказаного будинку. В подальшому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 з вказаного приміщення пройшли в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_4 , після чого підійшли до приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , звідки через отвір в стіні проникли у вказане приміщення та викрали майно потерпілого, а саме: електричний кабель довжиною 20 м., вартістю 300 грн., вироби з кольорового металу (алюміній, нержавійка), вартістю 100 грн., насос марки «Старт», вартістю 350 грн., болгарку марки «Blackdecker», вартістю 1000 грн., шліфувальну машинку «Eurotec», вартістю 700 грн. п`ять подовжувачів, довжиною 20 м., кожний вартістю 100 грн., один подовжувач, довжиною 20 м., вартістю 200 грн., електропульт управління кран-балкою з приєднаним до нього шестижильним електрокабелем, довжиною 15 м., вартістю 600 грн., також будівельний пластмасовий таз, ємністю 40 літрів, вартістю 200 грн., всього майна потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 3950 грн. Однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення був виявлений потерпілим ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_13 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 намагався заподіяти матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 3 950 грн.

Перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки слідчого судді відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею були в повній мірі враховані обставини, передбачені ст.ст.178, 183 КПК України, у тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 25.07.2017 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.07.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28.07.2017 року, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше судимий, не працює, неповнолітніх й непрацездатних осіб на утриманні не має, стан його здоров`я, наявність тяжких хронічних захворювань та необхідність систематичного стаціонарного лікування, суспільну небезпечність та тяжкість злочину,наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також відсутність переконливих доказів, які б давали підстави слідчому судді задоволити клопотання слідчого та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Твердження прокурора про те, що підозрюваний не працює, не може об`єктивно свідчити про неможливість запобігання спробам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ураховуючи дію більш м`якого запобіжного заходу, обраного відносно нього місцевим судом.

Лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на що посилається в апеляційній скарзі прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний вид запобіжного заходу - домашній арешт є співмірним з існуючими ризиками, такий відповідає особі підозрюваного й тяжкості пред`явленої йому підозри, відтак підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання слідчим суддею та апеляційного розгляду відсутні.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а відтак доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 жовтня 2017 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4