н/п 1-кс/766/8916/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.08.2017 року Слідчий суддя Херсонського міського
суду Херсонської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст. 110 ч.2 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , казаха, уродженця Російської Федерації, Ростовської області, Морозовського району, хутір Мала Хлопова, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не обраного депутатом Рад будь-якого рівня, раніше не судимого, перебуваючого на посаді заступника начальника резервної застави ПУ ФСБ РФ по АР Крим в/ч НОМЕР_1 з місцем дислокації у АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (м. Херсон, вул. Перекопська, 10),

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (м. Херсон, вул. Перекопська, 10) до спливу 3-х місячного строку досудового розслідування з урахуванням моменту затримання, тобто до 10.10.2017.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що у ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем прикордонної служби ФСБ РФ, у грудні 2016 року прибув на тимчасово окуповану територію АР Крим та призначений на посаду заступника начальника резервної застави ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим та перебував у військовому званні «лейтенант».

Відповідно до займаної посади ОСОБА_8 є військовою службовою особою, наділеною відповідними організаційно-розпорядчими функціями.

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_8 у період з грудня 2016 року по 30 червня 2017 року на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополь вчинив злочини проти основ національної безпеки України, за наступних обставин.

Так, 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно із вказаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V указаної Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору, Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до ст. ст. 132134 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 визначено, що тимчасово окупована територія України, у т.ч. АР Крим, є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України (ст. 1 Закону). Частиною 2 статті 9 зазначеного Закону визначено: «будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованих територіях та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», у зв`язку з військовою агресією РФ та втратою фактичної можливості здійснювати визначені законодавством повноваження, тимчасово закриті усі пукти пропуску та контролю на території АР Крим.

Переслідуючи мету зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також міжнародними актами які ратифіковані Верховною Радою України громадянин РФ ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний задум, будучи представником влади Російської Федерації, маючи повноваження прикордонних органів РФ щодо здійснення охорони Державного кордону РФ на суші, морі, річках, озерах та інших водних об`єктах, у пунктах пропуску через Державний кордон РФ, у період з грудня 2016 по 30.06.2017 на тимчасово окупованій території АР Крим незаконно здійснював повноваження, визначені ст. 30 Закону РФ від 01.04.1993 № 4730-І «Про державний кордон Російської Федерації», забезпечуючи прикордонний контроль та режим іноземної держави на суверенній території України, а також функціонування пунктів пропуску через державний кордон РФ, протиправно визначених розпорядженням Уряду РФ від 05.06.2014 № 961-р «Про пункти пропуску через державний кордон Російської Федерації в Республіці Крим і АДРЕСА_4 ».

29.06.2017 перебуваючи у м. Джанкой АР Крим громадянин РФ ОСОБА_8 , отримав та виконав бойове завдання від своїх безпосередніх керівників ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим полковника ОСОБА_9 , згідно якого, у складі групи із військовослужбовцем прикордонної служби ФСБ РФ, старшим інструктором начальником кінологічної групи резервної застави ПУ ФСБ РФ по Республіці Крим ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, мали забезпечити перевірку боєздатності та готовності окремих частин прикордонних військ ФСБ РФ щодо незаконного забезпечення охорони кордону на тимчасово окупованій території АР Крим шляхом участі у проведенні навчань, спрямованих на посилення захисту протиправно визначених і встановлених на території України меж не визнаного державного кордону Російської Федерації.

30.06.2017 близько 02 год. 35 хв. під час виконання умисних дій спрямованих на реалізацію свого злочинного умислу, зазначені особи затримані військовослужбовцями ВПС «Хорли» ІНФОРМАЦІЯ_2 та 56 бригади ЗСУ на узбережжі коси Малої в 6 км. на південь від АДРЕСА_5 за порушення порядку в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України.

Таким чином, громадянин РФ ОСОБА_8 будучи представником влади РФ своїми умисними діями за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, вчиненими з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КК України - умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, представником влади за попередньою змовою групою осіб.

11.07.2017 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.09.2017, про даний факт повідомлено Генеральне консульство Російської Федерації в Одесі (Одеська область, м. Одеса, вул. Гагарінське Плато, 14) та Міністерство закордонних справ України (м. Київ, Михайлівська площа, 1).

14.07.2017 на виконання ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області підозрюваного разом з його особистими речами доставлено до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (м. Херсон, вул. Перекопська, 10), який на даний момент значиться утриманим за слідчим відділом УСБУ в Херсонській області.

31.07.2017 на підставі ухвали Апеляційного суду Херсонської області ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.17 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишено без змін, підозрюваного ОСОБА_10 вважати затриманим з 30.06.17 з строком дії ухвали до 28.08.2017 включно.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання просили суд клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Адвокат вважав, що клопотання не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, громадянина РФ ОСОБА_8 повідомлено 10.07.2017. В цей же день, останнього допитано в якості підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів та встановлена судом під час обрання запобіжного заходу.

З досліджених доказів вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою було наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення нового кримінального правопорушення та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.
Викладені ризики не зменшилися, підстав для скасування чи зміни підозрюваному ОСОБА_8 обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не має, оскільки не забезпечить його належної поведінки та попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись положеннями ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, -

Ух в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк застосування щодо підозрюваного громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.10.2017 (включно).

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя: ________________________________