Ухвала
Іменем України
18 квітня 2018 р.

м. Київ
справа № 356/111/17
провадження № 51-5488 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

вироком Березанського міського суду Київської області від 01 листопада 2017 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК) на 2 роки позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 71 КК шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК ОСОБА_4 в строк відбуння покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28 грудня 2016 року по 26 лютого 2017 року та з 20 березня 2017 року по 05 квітня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2018 року вирок Березанського міського суду Київської області від 01 листопада 2017 року змінено. На підставі частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року ОСОБА_4 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27 лютого 2017 року по 19 березня 2017 року та з 06 квітня 2017 року по 12 січня 2018 року.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.

Зокрема, прокурор у касаційній скарзі посилається на те, що зарахування апеляційним судом у період дії частини 5 статті 72 КК в редакції Закону №2046-VIII від 18 травня 2017 року строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому після 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, однак не наводить мотивів такої позиції, як і не зазначає, яких помилок допустив суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного рішення.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі наведеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, суд

постановила:

касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області

від 25 січня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3