Справа № 296/1143/18
УХВАЛА
Іменем України
21 лютого 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирського області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, у якому просить накласти арешт на мішки, які наповнені фрагментами деревини (вугілля) у кількості 2150 шт. та на металеві ємності (бочки) у кількості 35 шт., що були виявлені на земельній ділянці поміж селами Омелуша та Рудня-Миколаївська, Ємільчинського району, Житомирської області під час проведення огляду місця події 17.08.2016, які зберігаються в боксі № НОМЕР_1 на території Ємільчинського управління водного господарства, за адресою: Житомирська область, смт. Ємільчино, вул. Жовтня, 122-в, що були виявлені на земельній ділянці № НОМЕР_2 , яка розташована в лісовому масиві поблизу села Омелуша, Ємільчинського району, Житомирської області, під час проведення огляду місця події 17.08.2016, що були виявлені на земельній ділянці на околиці села Омелуша, Ємільчинського району, Житомирської області, під час проведення огляду місця події 17.08.2016, з метою призначення комплексної судової експертизи у кримінальному провадженні №0000125.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 18.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 та ч.1 ст.358 КК України.

Ухвалами Корольовського районного суду м.Житомира від 18.08.2016 та від 22.08.2016 накладено арешт на мішки, які наповнені фрагментами деревини (вугілля) у кількості 2150 шт. та на металеві ємності (бочки) у кількості 35 шт.

За клопотанням ОСОБА_4 від 18.01.2018, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.01.2018 скасовано накладений ухвалами слідчого судді від 18.08.2016 та від 22.08.2016 арешт мішків наповнений фрагментами деревини (вугілля) у кількості 2150 шт., арешт металевих ємностей (бочок) у кількості 35 шт. та повернуто вказане майно ОСОБА_4 .

Оскільки, у кримінальному провадженні №0000125 триває досудове розслідування, вирішується питання про призначення комплексної судової експертизи та без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищезазначеного майна, неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню прокурор просив накласти арешт на речі, які були виявлені під час проведення огляду місця події 17.08.2016.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управління ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 18.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 та ч.1 ст.358 КК України.

Ухвалами Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 та від 22.08.2016 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні задоволено, накладено арешт, зокрема, на мішки, які наповнені фрагментами деревини (вугілля) у кількості 2150 шт. та на металеві ємності (бочки) у кількості 35 шт.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.01.2018 клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 задоволено, скасовано накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 р., справа №296/6954/16-к, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 р., справа №296/6955/16-к, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2016 р., справа №296/6960/16-к, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.08.2016 р., справа №296/7034/16-к, арешт мішків, наповнених фрагментами деревини (вугілля) у кількості 2 150 шт., арешт металевих ємностей (бочок) у кількості 35 шт. та повернути вказане майно ОСОБА_4 .

Підставою для скасування арешту став встановлений слідчим суддею факт обмеження конституційних прав ОСОБА_4 на володіння належним йому майном, яке тривало півтора роки, що виходить за межі розумного строку, як розслідування даної справи, так і арешту майна. Разом з тим, враховано, що арештоване майно не є майном, яке вилучене чи обмежене у цивільному обороті, підозру у кримінальному провадженні №0000125 від 18.08.2016 жодній особі, в тому числі заявнику, не пред`явлено, арешт майна триває протягом тривалого часу, експерте дослідження арештованого майна проведено, слідчим не надано доказів існування підстав для проведення додаткових досліджень, а також, можливі негативні наслідки для заявника у вигляді значної майнової шкоди, які вже заподіяні та можуть бути заподіяні утриманням під арештом майна.

31.01.2018 вказана ухвала слідчого судді набула законної сили.

Частиною 3 ст.173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Однак, 07.02.2018 прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, в тому числі на речі, які мали бути повернуті володільцю.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до постанови Європейського Суду від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якого може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено і причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.

Разом з тим, відповідно до ст.64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

За таких обставин, клопотання про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170, 172, 173, 309, 376, 395 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирського області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, а якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1