Справа № 761/6679/18
Провадження № 1-кс/761/4625/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою в ІТТ ГУНП в м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 26.02.2018 надійшла скарга захисника ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою в ІТТ ГУНП в м. Києві підозрюваного ОСОБА_3 подана у порядку ст. 206 КПК України.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги захисник вказує, що 20.02.2018 щодо підозрюваного ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО. 22.02.2018 він дізнався, що його підзахисний ОСОБА_3 безпідставно утримується в ізоляторі тимчасового утримання ГУНП в м. Києві, крім того йому було відмовлено у побаченні із підзахисним, оскільки відсутня письмова згода слідчого йому було відмовлено у можливості побачення з його підзахисним.

У зв`язку з чим, просив слідчого суддю зобов`язати начальника ІТТ ГУНП у м. Києві забезпечити можливість конфедиційного побачення із підзахисним, а також повідомити підстави утримання підозрюваного ОСОБА_3 в ІТТ ГУНП в м. Києві.
Вивчивши доводи вказаної скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обгрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

В той же час, за результатами вивчення вказаної скарги, слідчим суддею не отримано будь-яких достовірних відомостей, які б створювали обгрунтовану підозру про те, що підозрювана ОСОБА_3 утримується під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, зважаючи на рішення слідчого судді про яке зазначає сам захисник. Вказана ухвала, згідно ст. 205 КПК України, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Крім цього у своїй скарзі захисник просить зобов`язати начальника ІТТ ГУНП в м. Києві забезпечити йому особисте побачення із підзахисним та повідомити підстави утримання підозрюваного ОСОБА_3 саме в ІТТ ГУНП в м. Києві, разом з тим вказана вимога не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України.

Аналізуючи зміст скарги, додані до неї матеріали слідчий суддя приходить до висновку про відсутність об`єктивних даних які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_3 утримується під вартою без правових підстав.

У відповідності до частини 1 ст.9 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Вказані правові норми у їх сукупності та логічному зв`язку з дослідженими слідчим суддею обставинами приводить до висновку про відсутність підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Щодо інших доводів захисника то вони не є предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Відмовити захиснику ОСОБА_2 в доставці ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1