В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0007896 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, востаннє судимого 11.11.2015 року вироком Рівненського міського суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, судимість не погашена,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 27.11.2017 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Фоззі», що по вул. Курчатова, 9 в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку інших осіб, діючи повторно, таємно викрав з торгівельних полиць 6 найменувань товарно-матеріальних цінностей, які належать ТзОВ «Експансія», а саме кнопки кольорові «Memoris Presious» вартістю 19,99 грн., ґрунтовка «Motip» стандартна акрилова вартістю 86,68 грн., окуляри для читання «VIP Class» вартістю 82,23 грн., клей універсальний очищений «Премія» вартістю 9,50 грн., пензель плоский англійський вартістю 7,49 грн., штани спортивні жіночі «Shik» вартістю 190,83 грн., у загальному розмірі 396,72 грн.

Однак, довести злочин до кінця та розпорядитися викраденим майном ОСОБА_4 не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений охороною при виході з вищевказаного магазину з викраденим майном.

Тобто, ОСОБА_4 , визнається винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вище зазначені обставини. Пояснив, що 27.11.2017 року близько 13 год. 00 хв., зайшов в гіпермаркет «Фоззі», що по вул. Курчатова, 9 в м. Рівне, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку інших осіб, викрав з торгівельних полиць кнопки кольорові, ґрунтовку, окуляри для читання, клей, пензель, штани спортивні. Штани одів на себе, а інше майно положив в рюкзак.

Однак, викрасти речі не вдалося, оскільки він був зупинений охороною при виході з вищевказаного магазину з викраденим майном. У вчиненому щиро розкаюється. Всі речі повернув у магазин.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово судимий, має задовільний стан здоров`я, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З дослідженої в судовому засіданні досудової доповіді про обвинуваченого в судовому провадженні, судом встановлено, що старший інспектор Рівненського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_5 оцінивши ризики вчинення повторного кримінального правопорушення зробила висновок, що обвинувачений ОСОБА_4 має середній рівень ризику небезпеки для суспільства та вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі з встановленням випробувального терміну, визначеного ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази по справі повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1