№ 0603/1471/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2012 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., при секретарі Павліченко Т.В., з участю прокурора Левченко Ю.Ю., ст.слідчого Хоцинського О.М., обвинуваченого ОСОБА_1, розглянувши подання ст.слідчого СВ ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого (підозрюваного) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянство - України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, тимчасово не працюючого, прож. Закарпатська область, Тячівський район, с. Діброви, вул. Бурканівка, 17, раніше не судимого, який підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України по кримінальній справі № 030110/12.

Так, 23 лютого 2012 року працівниками УБОЗ УМВС України в Житомирській обл. та УСБ в Житомирській обл., близько 17 год. на автозаправочній станції, яка розташована в с. Хажин Бердичівського району, по вул. Б. Цилінських 110, було затримано автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в середині якого знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Під час проведення огляду місця події, в середині даного автомобіля було виявлено та вилучено радіоактивні матеріали, а саме джерело радіоактивного випромінювання (суміш ізотопів плутонію та америцію-241), які ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_1, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбали, носили, зберігали та мали намір передати невстановленій слідством особі.

24 лютого 2012 року ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України і утримується в ІТТ ОСОБА_2

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 27.02.2012 року строк тримання ОСОБА_1 під вартою продовжено до 10 діб.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав, просить не застосовувати відносно нього даний запобіжний захід.

Прокурор подання підтримала з підстав, зазначених у ньому.

Слідчий подання підтримав.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, заслухавши прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, суд прийшов до наступного.

Згідно ст.ст. 148, 150, 155 КПК України підставою, для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту особи, є сукупність даних, які вказують на вчинення злочину, за який законом передбачено покарання понад три роки позбавлення волі, саме цією особою, на те, що вона буде намагатись ухилятись від слідства i суду, або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановлювати істини по cпpaвi, або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість злочину, в якому особа підозрюється, або обвинувачується, її вік, стан здоровя, сімейний i матеріальний стан, вид діяльності та ряд інших обставин, що його характеризують.

Суд, при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення подання, приймає до уваги, що взяття під варту - є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК України, на що звертає увагу Верховний Суд України в Постанові Пленуму "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою". Хоча ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, однак відповідно до ст. 150 КПК України, судом враховується те, що ОСОБА_1 раніше не судимий, злочин скоїв вперше, має постійне місце роботи, та проживання, активно співпрацює зі слідством, вину визнав, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дочку і доглядає пристарілу матір, згідно висновку ЛКК від 29.02.2012 року потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування, що передбачене чинним законодавством покарання у виді позбавлення волі, не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу, пов'язаного із позбавленням волі. Підставою для обрання ОСОБА_1, запобіжного заходу у виді взяття під варту, як зазначено в поданні, є те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, не має постійного доходу, виказує на наміри після звільнення з ІТТ ухилитися від слідства і суду, а також уникнути від кримінальної відповідальності, та перешкоджати встановленню істини по справі, а також перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень, але, ні в досліджених судом матеріалах справи, ні в судовому засіданні зазначені в поданні підстави свого підтвердження не знайшли. Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов'язку, встановленого законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обгрунтованих підстав для обрання відносно ОСОБА_1, запобіжного заходу у виді взяття під варту немає, органом досудового слідства під час розгляду подання жодних з таких підстав не надано.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 148, 150, 155, 165-2 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в звязку з відсутністю підстав.

На постанову судді протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області.

Подача апеляції не зупиняє виконання даної постанови.

Суддя:

Постанову оголошено, право на оскарження розяснено ____ _____ 2012 року

З постановою ознайомлений :___________________