Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/683/17
провадження № 1-кп/624/55/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 05 грудня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, кримінальне провадження з обвинувальним актом, за яким

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кегичівка Харківської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працює, не військовозобов`язаний, не засуджений,

- обвинувачується за ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2017 року о 19:00 години, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом його викрадення, протиправно, таємно, умисно, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу скориставшись в цей час сприятливими умовами для вчинення злочину, вчинив крадіжку одинадцяти свійських індиків, вагою: 1,975 кг, 1,675 кг, 1,695 кг, 1,715 кг, 1,060 кг, 1,755 кг, 1,695 кг, 1,700 кг, 1,010 кг, 1,000 кг, 1,720 кг, що належали ОСОБА_5 , які випасались біля його огороду в с. Олександрівка Кегичівського району Харківської області, загальною вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, №15510 від 25 вересня 2017 року 1530 грн. Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд та з метою приховати викрадених індиків перевіз їх на власному велосипеді до адреси мешкання його матері по АДРЕСА_1 , чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 на вказану вище суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна - крадіжка.

У судовому засіданні прокурор обвинувачення підтримав, обвинувачений винуватим себе визнав повністю, дати показання погодився.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документів про дані щодо його особи, речових доказів та процесуальних витрат. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини справи підтвердив повністю, щиро розкаюється, запевнив про недопущення подібного в майбутньому, викрадене майно повернуте.

Крім того, надав довідку про перебування на його утриманні двох малолітніх дітей, в зв`язку з чим, просив застосувати до нього акт амністії.

Прокурор у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд, на підставі ст. 325 КПК України, визнав можливим провести цей розгляд без потерпілого.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: довідка-характеристика з місця проживання ОСОБА_4 , видана Кегичівською селищною радою від 12 жовтня 2017 року №2954, про те, що ОСОБА_4 має склад сім`ї: дружина ОСОБА_6 , 1986 року народження, діти: ОСОБА_7 , 2004 року народження, ОСОБА_7 , 2006 року народження; до адміністративної відповідальності не притягувався, за час проживання в смт. Кегичівка комісіями селищної ради не розглядався, скарг від жителів селища та членів сім`ї не надходило; довідка №4-22092017/63082 від 28 вересня 2017 року про відсутність судимості у ОСОБА_4 ; довідка Кегичівського РС з питань пробації від 18 жовтня 2017 року №22/16/11-916 про відсутність ОСОБА_4 на профілактичному обліку; довідка Кегичівського райвійськкомату від 17 жовтня 2017 року №1304 про те, що ОСОБА_4 на обліку військовозобов`язаних не перебуває; медичні довідки Кегичівської ЦРЛ від 27 вересня 2017 року про відсутність ОСОБА_4 на психіатричному та наркологічному обліках; довідка служби у справах дітей Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 30 листопада 2017 року №01-28/870 про те, що ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2004 року народження та ОСОБА_7 , 2006 року народження не позбавлявся; довідка про вартість судової товарознавчої експертизи №15510 від 25 вересня 2017 року, згідно з якою вартість експертизи становить 594 грн.

Крім того, у судовому засіданні досліджено досудову доповідь у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , що за дорученням суду була підготовлена Кегичівським РС з питань пробації, згідно з якою, ОСОБА_4 проживає разом з дружиною та двома малолітніми дітьми (2004 та 2006 року народження). Будинок належить тещі, однак вона проживає окремо. Стосунки в родині добрі, взаємоввічливі, однак мали місце конфлікти з приводу інкримінованого кримінального правопорушення. Має середню освіту. Ніде не працює, вказує, що проживають з родиною за рахунок великого господарства (тримають корову, мають дохід від продажу молока), велику земельну ділянку під городом. Хронічних захворювань не має, перебування на обліку лікаря-психіатра чи нарколога заперечує. Зловживання спиртними напоями, вживання наркотичних чи психотропних засобів заперечує. За місцем проживання представниками Андріївської сільської ради Кегичівського району характеризується добре, користується повагою односельців, стриманий, ввічливий, комісіями ради з приводу притягнення до адміністративної відповідальності не розглядався, асоціальних зв`язків не підтримує, однак зазначає, що іноді йому важко протистояти негативному впливу оточення.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, органом пробації оцінюються як середні.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, соціальні зв`язки в суспільстві, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , 06 серпня 2017 року о 19:00 години, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом його викрадення, протиправно, таємно, умисно, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу скориставшись в цей час сприятливими умовами для вчинення злочину, вчинив крадіжку одинадцяти свійських індиків, вагою: 1,975 кг, 1,675 кг, 1,695 кг, 1,715 кг, 1,060 кг, 1,755 кг, 1,695 кг, 1,700 кг, 1,010 кг, 1,000 кг, 1,720 кг, що належали ОСОБА_5 , які випасались біля його огороду в с. Олександрівка Кегичівського району Харківської області, загальною вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, №15510 від 25 вересня 2017 року 1530 грн. Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд та з метою приховати викрадених індиків перевіз їх на власному велосипеді до адреси мешкання його матері по АДРЕСА_1 , чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 на вказану вище суму.

Отже, ці дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає, що згідно із класифікацією за ст. 12 КК України він є середньої тяжкості, проте негативних наслідків не має, оскільки викрадене майно повернуто потерпілому.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття, що підтверджується поведінкою обвинуваченого під час цього кримінального провадження. Обставин, що його обтяжує, згідно з ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи вид та розмір покарання у межах санкції закону, суд враховує наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючої обставин та те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, викрадене майно повернув, збитки відшкодовані, раніше не засуджений.

З огляду на санкцію інкримінованої частини статті 185 КК України, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі у розмірі, запропонованому прокурором, оскільки, крім того, обвинувачений з ним погодився.

Суд визнає таке покарання достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений просив застосувати до нього амністію, на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ, як до такого, який має на утриманні малолітніх дітей, прокурор у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. в) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, відносно яких не позбавлені батьківських прав.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 має малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2004 року народження, ОСОБА_7 , 2006 року народження, відносно яких батьківських прав не позбавлений.

Кримінальне правопорушення вчинене ним до дня набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ, та, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 8 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ, судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ, тому він підлягає звільненню від відбування покарання призначеного цим вироком.

Суд роз`яснює обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 594 грн., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

В зв`язку з поверненням власникам речових доказів, а саме, потерпілому ОСОБА_5 одинадцяти свійських індиків та обвинуваченому ОСОБА_4 велосипеду марки «Україна» та дерев`яної корзини, їх доля, відповідно до ст. 100 КПК України, вважається вирішеною.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в с. Олександрівка Кегичівського району Харківської області, процесуальні витрати у справі в сумі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп. на користь держави (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

На підставі п. в) ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного цим вироком.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1