Справа№751/171/18
Провадження №1-кп/751/98/18

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
21 лютого 2018 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
з участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6
обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_3
захисника обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8
представника третьої особи за цивільним позовом ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія" - ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В :
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, забійної рани голови, двобічної нейросенсорної втрати слуху, закритого перелому правого наколінника без зміщення уламків, садно та забиття м`яких тканин правої половини грудної клітки, враховуючи, що всі описані тілесні ушкодження є наслідком одного травматичного процесу в умовах ДТП та в своїй сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи № 969 від 27.11.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.2.3 б), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2017 року о 05 год. 30 хв. біля Палацу Хіміків переходив вулицю Івана Мазепи до воріт військової частини. В цей період йшов ремонт дороги по вул. Любецькій та вул. І. Мазепи зі сторони танку, стояв знак "Ремонт". Переходив дорогу поза межами пішохідного переходу, так як не було транспортних засобів, в тому числі не бачив і автомобіля ОСОБА_3 .. Момент дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає, прийшов до тями в лікарні. В лікарні перебував з 01.08.2017 року по 15.08.2017 року, а з 24.08.2017 року по 05.09.2017 року лікувався у госпіталі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було розбито коліно, ходив в гіпсу і зараз відчувається біль, посилилась стенокардія, погіршився зір та слух, що і спричинило моральні страждання. Переказ грошових коштів в сумі 4000 грн. від обвинуваченого отримував. Ліки купували за його кошти.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ "СТ "Гарантія" в судовому засіданні пояснив, що потерпілий до страхової компанії не звертався і документів для відшкодування майнової шкоди не надавав. Відповідно до правової позиції ВС України визначено право потерпілого вибору особи, яка повинна відшкодовувати шкоду. Вимог до страхової шкоди у цивільному позові не пред`явлено. Квитанції з сумами про оплату благодійних внесків не підлягають відшкодуванню.
Крім показів обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.п.87), на якій зафіксовано розташування транспортного засобу, сліди гальмування, напрямок і місце рух пішохода зі слів ОСОБА_3
- висновком експерта Чернігівського науково дослідного експертно-криміналістичного центру № 450 від 12.10.2017 року, відповідно до якого є очевидним, без застосування спеціальних пізнань в галузі транспортно-трасологічної експертизи, що автомобіль ВАЗ первинно контактував з пішоходом на ділянці утворення видимих слідів гальмування, а саме по ширині проїзної частини на відстані від правого (відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ) краю проїзної частини близько 4,7-6,5 м по вул.. Івана Мазепи. Більш точно визначити місце первинного контакту неможливо через відсутність у схемі та протоколів відповідних інформаційних ознак. В умовах місця події викладених в постанові величина мінімальної швидкості руху автомобіля ВАЗ, за умов його не завантаженого стану, перед гальмуванням за його найдовшим правим слідом гальмування довжиною 14,3+4,4 м, дорівнює не менше близько 57,2 км/год. (а.п.89-92).
- висновком експерта КЗ "Чернігівське обласне бюро слово-медичної експертизи" № 969 від 16.11.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, забійної рани голови, двобічної нейросенсорної втрати слуху. Також, у нього маються закритий перелом правого наколінника без зміщення уламків, садно та забиття м"яких тканин правої половини грудної клітки. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів і по давності утворення, можуть відповідати даті 01.08.2017 року. Весь описаний комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння (а.п.96-98)
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.12.2017 року (а.п.99-102) та схемою до протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2017 року (а.п.103) за участю потерпілого ОСОБА_5
- висновком експерта Чернігівського науково дослідного експертно-криміналістичного центру № 662 від 27.12.2017 року, відповідно до якого в умовах місця події викладених в постанові (за показами ОСОБА_5 ), з моменту виникнення небезпеки для руху вказаного в постанові (з моменту виходу пішохода на проїзну частину) водій автомобіля ВАЗ, рухаючись з швидкістю 57,2 км/год. (мінімальною швидкістю руху, встановленою при проведенні судової інженерно-транспортної експертизи № 450 від 12.10.2017 року) мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДРУ. В умовах місця події викладених в постанові (за показами ОСОБА_5 ), з моменту виникнення небезпеки для руху вказаного в постанові (з моменту виходу пішохода на проїзну частину) водій автомобіля ВАЗ, рухаючись зі швидкістю 60 км/год. мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного нормативного застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДРУ. В умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, водій автомобіля ВАЗ повинен був діяти в відповідності до технічних вимог п.12.3, 12.4 ПДРУ. В умовах місця події, викладених в постанові за показами ОСОБА_5 , з технічної точки зору, дії пішохода, в яких вбачається невідповідність вимогам п.4.12 г) ПДРУ є необхідною умовою виникнення події даної ДТП. В умовах місця події, викладених в постанові за показами ОСОБА_5 з технічної точки зору, дії водія автомобіля ВАЗ, в яких вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДРУ, є причиною виникнення події даної ДТП (а.п.107-111).
Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст.94 КПК України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності і сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження і правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 268 КК України.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає часткове добровільне відшкодування завданого збитку, так як потерпілий в судовому засіданні визнав факт отримання грошового переказу в сумі 4000 грн.. Судом не визнаються обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 визначені п.1 ч.1 ст. 66 КК України і які зазначені в обвинувальному акті, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Оскільки в судовому засіданні зазначені обставини не встановлені. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що обвинуваченим не вчинялися дії з активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, виклик швидкої та поліції свідчить про виконання обов`язків покладених Постановою КМ України N 1306 від 10 жовтня 2001 р. "Про правила дорожнього руху", а формальне каяття відбулося лише під час судового провадження.
При призначення покарання ОСОБА_3 судом враховується межа санкції ч. 2 ст. 286 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину тяжкий злочин, форму вини і характер вчиненого діяння, тяжкість наслідків для потерпілого, дії потерпілого, які були умовою виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди, особу винного: вік, одружений, не маючий на утримання непрацездатних осіб, не працюючий, раніше не судимий і не притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога. З урахуванням вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбуття основного покарання з випробуванням, що повною мірою відповідатиме скоєному, є достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нового злочину.
Також ОСОБА_3 необхідно призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на обставини вчинення злочину, пов`язаного з грубим порушенням правил безпеки дорожнього руху, а також серйозності та тяжкості наслідків, які настали для потерпілого, що буде сприятиме виправленню та перевихованню обвинуваченого.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання при винесенні вироку.
З урахуванням наданих позивачем оригіналів квитанцій про понесення витрат на лікування в сумі 5670 грн. 00 коп. ( а. п. 129-140, 144-156), суд визнає, що цивільний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню в цій частині.
Відповідно до норм Цивільного кодексу України, цивільний позивач, на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права, шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоду, про відшкодування цієї шкоди, що відповідає положенням ч.1 ст. 12, ст. 15 ЦК України. Дані висновки суду відповідають Правовому висновку Верховного Суду України від 26.10.2016 року у справі № 6-954цс16.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 1186 грн. 44 коп. ( 790 грн. 96 коп.+395 грн. 48 коп.) ( а. п. 125, 126).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374 КПК України, суд, -
Засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Нагляд за поведінкою засудженого зобов`язати здійснювати уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 5670 ( п`ять тисяч шістсот сімдесят) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1186 грн. 44 коп..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1