Справа №333/5160/17
Провадження №1-кс/333/1058/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003573 від 02.09.2017 року та додані до нього матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
04.09.2017 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотан ням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що 03.09.2017 року до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно працюють гральні автомати. Досудовим розслідуванням встановлено, що послуги, пов`язані з організацією проведення азартних ігор, надаються на першому поверсі приміщення будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду місця події було слідчим Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вилучено 6 системних блоків, 1 флеш-карту, 1 ноутбук «Samsung R590», які упаковані в поліетиленові пакети, опечатані біркою з пояснювальним надписом і підписами учасників огляду, з метою перевірки наявності на системних блоках комп`ютерних програм для організації і проведення незаконної діяльності у сфері грального бізнесу та копії документів на 5 аркушах. Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вказані у клопотанні слідчого речі набули статус тимчасово вилученого майна. Слідчий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала своє клопотання з підстав, викладених у ньому. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Вислухавши доводи та пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав. Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що 02.09.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (кримінальне провадження № 0003573).

Відповідно до протоколу огляду місця подій від 03.09.2017 року 6 системних блоків, 1 флеш-карту, 1 ноутбук «Samsung R590», про арешт яких слідчий звернувся до суду із клопотанням, було вилучено 03.09.2017 року слідчим Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Відповідно до письмових пояснень від 03.09.2017 року ОСОБА_5 , остання за зазначеною адресою працює касиром, документація про діяльність закладу вже не дійсна, кому належить приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , їй не відомо.

Слідчим доведено ризик того, що у разі не накладення арешту вказані предмети можуть бути піддані відчужуванню, зміні, переробленню, зіпсуванню, переданні іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Більше того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування даного арешту.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на визначене майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
1.Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.
2.Накласти арешт на 6 системних блоків, 1 флеш-карту, 1 ноутбук «Samsung R590» та копії документів на 5 аркушах, вилучені в ході огляду нежилого приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,з метою перевірки наявності на системних блоках комп`ютерних програм для організації і проведення незаконної діяльності у сфері грального бізнесу, з метою приєднання майна до матеріалів кримінального провадження як речових доказів, повного всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також запобігання можливості їх (речових доказів) відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1