Провадження № 1-кп/761/1389/2017
У Х В А Л А
Іменем України
27 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000223 внесеному до ЄРДР від 08.06.2017 року щодо обвинувачених

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358; ч.1 ст.32, ч.4 ст.358; ч.2 ст.332 КК України,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332; ч.3 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :
03 липня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000223, внесеному до ЄРДР від 08.06.2017 року щодо обвинувачених ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 332 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332; ч. 3 ст. 358 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки він складений з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України, дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Захисники обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили повернути обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, захисник ОСОБА_6 зазначив, зокрема, що формулювання обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України, викладене в обвинувальному акті, відрізняється від тексту диспозиції ст. 358 КК України, що свідчить про неконкретність та суперечливість обвинувачення. Крім того, вважає, що за ч. 3 ст. 332 КК України обвинувачення викладено таким чином, що не зрозумілим є про що учасники кримінального правопорушення мали домовленість, чи про збут офіційного документа, чи про сприяння незаконному переправленні особи через державний кордон, хоча одна одну виключає.

Захисник ОСОБА_7 вказав на аналогічні порушення, допущені в обвинувальному акті при викладенні формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_5 .

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думки своїх захисників та просили повернути обвинувальний акт прокурору, з наведених захисниками підстав.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені рішення, які суд вправі прийняти у підготовчому судовому засіданні. Одним з таких рішень є повернення обвинувального акта прокурору, у разі його невідповідності вимогам КПК України.

У відповідності з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

За вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наведених вимог кримінального процесуального закону при складенні обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000223 від 08 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування дотримано не було.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. ч. 3 ст. 358; ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України, а ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 3 ст. 358 КК України.

При цьому, згідно з обвинувальним актом, інкриміновані ОСОБА_4 діяння, передбачені ч. 3 ст. 358; ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України, та інкриміноване ОСОБА_5 діяння, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, відповідно мали місце в березні 2014 року, у вересні 2015 року, в період з 08 грудня 2016 року по 13 грудня 2016 року.

Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено редакцію закону про кримінальну відповідальність, за якою, зокрема, підлягають відповідальності обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на момент вчинення інкримінованих їм злочинів, зважаючи на внесення у подальшому змін у ст. 358 КК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що в тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення Суду від 19 грудня 1989 року в справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п. 79).

Також Європейський суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Суду від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 52).

Таким чином на переконання суду, наведені вище недоліки обвинувального акта свідчить про невиконання органом досудового розслідування вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та тягне за собою порушення права на захист обвинуваченого.

Необхідно зауважити, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому, перевірка обвинувального акта на відповідність його вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі стосовно структури та процесуальної форми, повинна здійснюватися судом саме на підготовчому провадженні.

При цьому, суд враховує і те, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це право виникає у прокурора, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не з метою виправлення недоліків обвинувального акта, які є очевидними.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що при складенні обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стороною обвинувачення не дотримано вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як в обвинувальному акті не зазначено усіх слідчих із групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000223, а також усіх прокурорів із групи прокурорів, які здійснювали повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Зазначення в обвинувальному акті прізвища одного слідчого, який склав обвинувальний акт, та одного прокурора, який затвердив обвинувальний акт, за наявності груп слідчих і прокурорів у цьому кримінальному провадженні, не може свідчити про дотримання вимог ст. 291 КПК України, що пред`являються до обвинувального акта.

Таким чином, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

З урахуванням наведеного, є слушними доводи сторони захисту з приводу наявності порушень при складенні обвинувального акта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000223 внесеному до ЄРДР від 08.06.2017 року щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358; ч.1 ст.32, ч.4 ст.358; ч.2 ст.332 КК України,

та щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332; ч.3 ст.358 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя