Справа № 289/1359/17
Номер провадження 1-кп/289/140/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000312 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ірша Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.10.2013 року Бородянським РВ УМВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше не судимий, 22.03.2017 року притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України,
ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 року перебуваючи в м. Києві у не встановленої слідством особи ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року, діючи умисно та протиправно,придбав для власного вживання, без мети збуту, психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, який перевіз в с. Ірша та того ж дня о 23-й годині 37 хвилин був затриманий поліцією і при поверхневому огляді було вилучено психотропну речовину - амфетамін вагою 2,1426 г.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, наркотичних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000 року (в редакції з 02.11.2016 року), наказу Комітету з контролю за наркотиками при МОЗ України від 27.01.1997 року, наказу МОЗ України від 01.08.2000 року № 188 та наказу МОЗ від 29.07.2010 року № 634 «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 року №188» вилучену кількість амфетаміну віднесено до психотропної речовини, у великих розмірах, обіг якої обмежено.

В цей же день 29.05.2017 року ОСОБА_4 в м. Києві, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року, діючи умисно та протиправно,придбав у невстановленої особи речовину, яка містить в своєму складі прекурсор фенілнітропропен, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлені заходи контролю, яку перевіз до місця свого проживання в с. Ірша Радомишльського району Житомирської області, в той же день о 23-й годині 37 хвилин, під час поверхневого огляду у нього було вилучено вище вказану речовину вагою 34,7573 г.

Згідно списку 1, таблиці IV Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000 року, вилучений препарат містить в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлено заходи контролю.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю та підтвердив факт придбання, перевезення та зберігання ним вказаних психотропної речовини та прекурсору за вказаних вище обставин, щиро кається у вчиненому.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і, як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу останнього.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як вчинене повторно незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту та за ч. 1 ст. 311 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий, однак 22.03.2017 року притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання надана позитивна характеристика; на утриманні нікого не має, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України.

Судом враховується, що вчинені ОСОБА_4 злочини, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин та прекурсорів, відносяться до злочинів підвищеної суспільної небезпеки, згідно з ст.12 КК України - середньої тяжкості.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття останнього та активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину, який стабільно та послідовно давав правдиві показання, визнаючи в повному обсязі пред`явлене обвинувачення протягом судового розгляду.

Обставин, що обтяжуть покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені злочинів та призначити йому покарання за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України у виді 2 років обмеження волі. Остаточно призначити покарання, згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання враховуючи ст. 75,76 КК України.
Суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, думку прокурора та висновок органу пробації, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, беручи до уваги позитивну характеристику, завдань Кримінального кодексу України (ст.1 КК України), мети покарання (ст. 50 КК України), приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням зобов`язань, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, надання можливості змінити стиль та спосіб життя, стати на шлях виправлення.
Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 2 845,10 грн..

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 311 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 311 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта 2 845,10 грн.

Речові докази:

-наркотичні засоби: амфетамін загальною масою 2,1426 г, фенілнітропропен масою 34,7573 г, канабіс масою 0,092 г, які зберігаються в кімнаті зберігання наркотичних засобів ГУ НП в Житомирській області знищити;

-два медичних шприци з рідинами, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)