АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в місті Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2016 року за № 120 161 000 400 155 82,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Юріївка Лутугинського району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 3 січня 2017 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 3 січня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Судом першої інстанції вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

В апеляційних скаргах та доповненнях до них як обвинувачений ОСОБА_5 , так і його захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просять вирок змінити, пом`якшивши призначене ОСОБА_5 судом покарання, а також на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

На обґрунтування апеляційних скарг, що містять аналогічні доводи, обвинувачений та його захисник посилаються на те, що судом першої інстанції при призначені ОСОБА_5 покарання не в повній мірі враховано його щире каяття і відшкодування заподіяної злочином шкоди, що за відсутності обставин, які обтяжують покарання, та визнання вини обвинуваченим, зобов`язувало суд при призначені покарання виходити з вимог ст. 69 КК України, якою регламентовано, що за наведених обставин, строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.

Крім того, на думку апелянтів, судом не враховано те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується як за місцем служби в Збройних Силах України, так і за останнім місцем роботи, те, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин, його критичного відношення до вчиненого, щирого каяття, залучення до праці в умовах слідчого ізолятора, створення сім`ї, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги, просили пом`якшити призначене покарання та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від його відбування з випробуванням, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг у зв`язку з їх необґрунтованістю, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження № 120 161 000 400 155 82 та доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 10 листопада 2016 року, переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, розмістив в інтернет-мережі на сайті «OLX» завідомо неправдиве оголошення про продаж мобільного телефону марки «Iphone 7 Plus» за 20 000 гривень.

В той же день, приблизно о 21 годині, ОСОБА_5 , зустрівшись на автостоянці біля магазину «Епіцентр» по вулиці Стальського, 30, в місті Києві з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , який відгукнувся на його оголошення про продаж мобільного телефону, з метою заволодіння грошовими коштами, в автомобілі останнього, вчинив розбійний напад на ОСОБА_8 та з погрозою застосування ножа, який обвинувачений заздалегідь взяв з собою, тобто погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, заволодів його коштами в сумі 13 800 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 , за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази щодо яких не досліджувалися, апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не переглядаються.

За викладених у вироку суду першої інстанції обставин кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187 КК України є правильною.

Що стосується призначеного судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Між тим, як вбачається із вироку, визнавши обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 його щире каяття і відшкодування заподіяної злочином потерпілому матеріальної шкоди, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також визнанні обвинуваченим вини, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та призначив покарання ОСОБА_5 яке перевищує дві третини максимального строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, у зв`язку з чим вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає зміні внаслідок неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 частковому задоволенню.

При цьому, змінюючи вирок суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів, виходячи з молодого віку обвинуваченого, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, наявності позитивних характеристик з місця служби в Збройних Силах України, роботи, та попереднього ув`язнення, відношення до вчиненого, утворення ним сім`ї, думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, вважає за можливе пом`якшити обвинуваченому покарання до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин, який ним був попередньо продуманим та достатньо спланованим як щодо місця його вчинення, так засобів досягнення злочинного результату, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, в повній мірі відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Будь-яких підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 вимог ст. ст. 69, 75 КК України, а звідси і для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника в цій частині, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 3 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 змінити.

На підставі ст. 69 КК України пом`якшити призначене ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187 КК України покарання до 3 (трьох) років позбавлення волі.

В порядку ст. 404 КПК України, уточнити в резолютивній частині вироку суду про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування засудженим покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 11 листопада 2016 року по 29 березня 2017 року включно, тобто з дня набрання вироком законної сили.

В решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 3 січня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: № 11-кп/796/856/2017

Категорія КК України: ч. 1 ст. 187
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Суддя - доповідач: ОСОБА_1