печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
12 жовтня 2015 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, що було виявлено та вилучено у підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий посилається на те, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001122, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 410 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час, в 2015 році начальник сховища речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_6 , начальник речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_7 , офіцер відділу закупівлі матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_8 та начальник речового сховища (для забезпечення ГУ НГУ) складів господарчого взводу роти бойового та матеріально технічного забезпечення ОСОБА_9 , в умовах особливого періоду, з корисливих мотивів, увійшли у злочинну змову та розробили злочинний задум, об`єднаний єдиним умислом на незаконне збагачення за рахунок держави, а саме на привласнення та послідуючий продаж і збут привласненого ними військового майна, яке у зв`язку із займаними ними посадами перебувало у їх віданні, невизначеному колу осіб упродовж усього періоду перебування на займаних ними посадах.

З цією метою, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи усупереч вимог законодавства, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок держави, в умовах особливого періоду, будучи військовими службовими особами, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, організувались та узгодили план, що полягав у попередньому виокремленні частини військового майна, яке обліковане та зберігається у складських приміщеннях військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України, незаконному знятті його з обліку, вчиненні інших дій, направлених на приховування фактів нестачі, його переміщенні за межі території цієї ж військової частини із залученням інших осіб, та подальшого збуту вказаного привласненого військового майна ОСОБА_7 невизначеному колу осіб упродовж 2015 року в межах періоду перебування на займаних ними посадах. При цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , домовились отримані у такий спосіб грошові кошти розподіляти між собою відповідно до відведених ролей та значимості участі кожного учасника, які у подальшому планували використати особисто на власний розсуд.

З цією метою ОСОБА_7 було запропоновано ОСОБА_10 придбати у нього військове майно, а саме камуфльований формений одяг НГ України, натільну білизну, термобілизну, шкарпетки, постільну білизну, бронежилети, жилети «розгрузки», тактичні ліхтарі, формені армійські черевики з високими берцями та інше речове майно.

Згодом, ОСОБА_10 усвідомивши факт того, що ОСОБА_7 вищевказане майно привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем, як військова службова особа, в умовах особливого періоду, як наслідок вказане військове майно незаконно здобуто, та наявність у останнього стійкого злочинного умислу на незаконне збагачення за рахунок держави, який полягає, у тому числі, в збуті раніше привласненого військового майна невизначеному колу осіб упродовж усього періоду перебування на займаній посаді, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та почав діяти з метою викриття злочинної діяльності службових осіб військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України за умовами конфіденційного співробітництва.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що своїми вищевказаними протиправними діями, будучи військовою службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, усупереч інтересів служби, у продовж червня-жовтня 2015 року, в умовах особливого періоду, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем інше військове майно загальною вартістю 25 124,14 грн, в результаті чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України спричинені збитки на вказану суму, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Окрім цього, вчинення ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення завдало нематеріальних збитків у вигляді підриву авторитету Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 НГ України, а також підриву боєготовності та боєздатності військових підрозділів Національної гвардії України, призводить до формування негативної суспільної думки щодо підрозділів забезпечення військових формувань України, підриву обороноздатності держави.

11.10.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

10.10.2015 року проведено обшук житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено:

1. ноутбук Lenovo, чорного кольору;

2. коробку від стартового пакету МТС абонентський номер НОМЕР_2

3.мобільний телефон Lenovo на 2 сім картки IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

11.10.2015 на підставі письмової згоди ОСОБА_6 , проведено огляд його житла за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого були вилучені наступні речі:

1. 19 пар шкарпеток бавовняних чорного кольору, ГОСТ 8541-84;

2. 3 пари резинових тапок чорного кольору;

3. жилет чорного кольору з написом «МІЛІЦІЯ» ГОСТ 25295-91;

4. підсумок для аптечки зеленого кольору;

5. сумку для складання пустих магазинів зеленого кольору;

6. підсумок для трьох магазинів зеленого кольору.

Посилаючись на наведені обставини та з урахуванням того, що вказані речі відповідають критеріям визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, являються предметом злочину та зберегли на собі сліди злочину, слідчий просив клопотання задовольнити.

Посилаючись на вищенаведені обставини та з урахуванням того, що вищевказані речі відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Судовим розглядом встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001122, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 410 КК України.

11.10.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

10.10.2015р. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2015р. у кримінальному провадженні №757/36110/15-к проведено обшук житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток ПАТ «Трест «Київміськбуд»), а також за добровільною згодою ОСОБА_11 проведено огляд житла в кімнаті АДРЕСА_3 , під час яких було вилучено перелічене в клопотанні майно, яке, за міркуванням слідчого, могло бути одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, використовувалось як засоби чи знаряддя кримінального правопорушення, або було предметом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, посиланням на яку слідчий обґрунтовує подане клопотання, арешт може бути накладено на майно, у вигляді речей, документів, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цих речей та документів до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю конфіскації такого майна.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження майна як речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі сліди злочину, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1.1. які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. ноутбук Lenovo, чорного кольору;

2. коробку від стартового пакету МТС абонентський номер НОМЕР_2

3. мобільний телефон Lenovo на 2 сім картки IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

1.2. які були вилучені під час огляд житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. 19 пар шкарпеток бавовняних чорного кольору, ГОСТ 8541-84;

2. 3 пари резинових тапок чорного кольору;

3. жилет чорного кольору з написом «МІЛІЦІЯ» ГОСТ 25295-91;

4. підсумок для аптечки зеленого кольору;

5. сумку для складання пустих магазинів зеленого кольору;

6. підсумок для трьох магазинів зеленого кольору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1