Справа № 690/67/17
Провадження № 1-кп/690/23/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000742 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Звенигородка Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, утриманців не має, пенсіонер по інвалідності 3 групи загального захворювання, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
10.07.2016 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння їй тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, керуючись метою припинення її протиправних дій у вигляді куріння у одній із кімнат даної квартири, умисно наніс їй чотири удари головою по обличчю, два удари кулаком правої руки в район губ та правого ока, внаслідок чого, відповідно до висновку експерта від 11.07.2016 року № 05-9-01/300, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді часткового перелому коронки першого зуба на верхній щелепі справа, синця на нижній повіці правого ока, крововиливу на верхній губі справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла та він бажає давати пояснення.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , однак заперечив вказану в обвинувальному акті кількість нанесених ударів. Надав суду пояснення, що після спільного відпочинку на природі 10.07.2016 року у вечірню пори доби він зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 запросили ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у гості до свого помешкання, що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у одній з кімнат даного домоволодіння ОСОБА_6 почала курити біля вікна, на його та ОСОБА_7 зауваження не відреагувала, навпаки агресивно висловилась у їх адресу. З метою перешкодити подальшому курінню ОСОБА_6 у кімнаті він намагався вивести її у коридор, однак вона почала поводитись агресивно та вчинила фізичний супротив, розпочавши штовханину, внаслідок чого розірвала його футболку та розбили зеркало. З огляду на таку поведінку ОСОБА_6 він був вимушений нанести їй тілесні ушкодження, щоб припинити її агресивні дії, тому свідомо та умисно наніс їй один удар лівою рукою в обличчя в область ока. Головою він ОСОБА_6 не бив. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, розуміє протиправність своїх дій. Також обвинувачений ОСОБА_3 у залі суду публічно попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_6 за нанесення їй тілесних ушкоджень.

Допитана у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини та підстави виникнення конфлікту між нею обвинуваченим, які він вказав під час допиту. Пояснила, що 10.07.2016 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 наніс їй чотири удари головою по обличчю, два удари кулаком правої руки по одному в район губ та правого вуха. Після чого нею було викликано працівників поліції, які зафіксували вказану подію.

Допитана у судому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердила обставини та підстави виникнення конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які вони раніше вказали суду. Також пояснила, що агресивна поведінка обвинуваченого не відповідала характеру дій ОСОБА_6 , зокрема ОСОБА_3 наніс їй мінімум 2 удари правою рукою в обличчя, а також декілька ударів власним лобом по її переносиці, а потім виштовхнув з кімнати на коридор. Впевнена, що ОСОБА_3 бив саме правою рукою, оскільки бачила, що на ній немає пальців. У момент нанесення ударів вона стояла збоку за спиною потерпілої. На запитання суду пояснила, що до моменту виникнення даного конфлікту на обличчі ОСОБА_6 жодних видимих тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 10.07.2016 року у вечірню пору доби ОСОБА_6 , перебуваючи за її запрошенням у одній з кімнат її помешкання, підійшла до вікна та почала палити цигарку, на декілька зауважень, що в кімнаті не палять не відреагувала, тому вона попросила свого співмешканця ОСОБА_3 поговорити з ОСОБА_6 . На зауваження ОСОБА_3 вийти з кімнати до коридору і там палити ОСОБА_6 відреагувала агресивно, внаслідок чого між ними виникла штовханина. А потім ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в обличчя. Відмітила, що поведінка обвинуваченого не відповідала характеру дій потерпілої, яка до початку конфлікту жодних видимих тілесних ушкоджень на обличчі не мала.

Відповідно до висновка експерта від 11.07.2016 року № 05-9-01/300 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді часткового перелому коронки першого зуба на верхній щелепі зправа, синцями на нижній повіці правого ока, крововиливу на верхній губі зправа, які спричинені дією тупого твердого предмету (предметів), давність спричинення яких може відповідати вказаному у постанові часу, тобто 10.07.2016 року, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 могла отримати тілесні ушкодження як від удару рукою, так і головою.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.07.2016 року ОСОБА_6 при понятих показала на статистові як ОСОБА_3 наніс їй два удари правою рукою по одному в район губ та правого вуха, після чого наніс чотири удари головою в район правого ока.

Відповідно до змісту висновку експерта від 12.07.2016 року № 05-9-01/303 вказано, що ОСОБА_6 могла отримати тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта від 12.07.2016 року № 05-9-01/300, при обставинах вказаних нею під час слідчого експерименту 11.07.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 у частині кількості та способу нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки вона є співмешканкою обвинуваченого, а її покази у цій частині суперечать показам потерпілої, свідка ОСОБА_8 , а також іншим матеріалам справи, зокрема: протоколу проведення слідчого експерименту від 11.07.2016 року, висновкам експерта від 12.07.2016 року №№ 05-9-01/300, 05-9-01/303.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке виразилось у публічному вибаченні перед потерпілою.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

По місцю реєстрації обвинувачений ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Прокурор у судових дебатах вважав, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 йому необхідне призначити покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, крім позиції прокурора, обставини, що пом`якшує покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке зумовлено діями потерпілої; ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), який класифікується як злочин невеликої тяжкості; особу винного наявність інвалідності 3 групи загального захворювання; думку потерпілої, яка вказала, що вибачила обвинуваченого і покарання у виді громадських робіт буде для нього надто суворим, вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе шляхом призначення мінімального розміру покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, вважаючи, що саме ця міра покарання буде справедливою та достатньою для нього.

За змістом ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 53, 65-67, 125 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 532 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Підстави для обрання ОСОБА_3 міри запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію даного вироку в суді. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1