Справа № 445/613/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 ,
слідчого СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ,
24.03.2017 ОСОБА_4 подала до суду скаргу на постанову слідчого СВ Злочівського відділу поліції Голового управліня Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 19.02.2017 про закриття кримінального провадження за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.194 КК України.
В скарзі зазначила, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 20.02.2012 задоволено позов ОСОБА_6 до неї, ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про поділ будинку в АДРЕСА_1 . Вважає, що сходи, які ведуть на горище цим рішенням надано їй. Чоловік власниці квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , демонтував ці сходи разом з двома невідомими їй чоловіками, завдавши цим їй шкоди у великих або особливо великих розмірах. Такі дії ОСОБА_9 підпадають під ознаки ч.1 ст.194 КК України. Однак, слідчий Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , провівши досудове слідство, 19.07.2017 виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.
ОСОБА_4 вказану постанову вважає прийнятою передчасно, неповною, стверджуючи, що така підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала доводи та вимоги скарги.
Слідчий СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні не погодився із скаргою ОСОБА_4 . Вважає, що ним проведено усі необхідні слідчі дії, а відтак прийняте ним рішення є обґрунтованим та законним, у зв`язку з цим просив скаргу залишити без задоволення.
Прокурор в судовому засіданні заперечив вимоги скарги та просив в її задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення скаржниці, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши матеріали поданої скарги приходжу до переконання, що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20.12.2012 року, яке вступило в законну силу та в касаційному порядку не оскаржувалося, вирішено:

«Виділити ОСОБА_6 , власнику квартири АДРЕСА_2 частину коридору спільного користування зазначеного на поверховому плані під літ. «VI» площею 4,85 м.кв.

Виділити ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , власникам квартири АДРЕСА_3 частину коридору спільного користування зазначеного на поверховому плані під літ. «VI» площею 4,85 м.кв. з влаштуванням окремих ізольованих входів в квартиру з встановленням окремої розмежувальної перегородки посередині приміщення коридору та з влаштуванням східців.
Приміщення підвалу виділити відповідно до варіанту 2 висновку судової будівельно технічної експертизи № 3261 від 13.02.2007 року, а саме:
Власнику кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_6 виділити приміщення під літ. «ІІІ» площею 10,7 м.кв. літ «VІ» площею 17,5 м.кв.
Власнику кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_4 виділити приміщення підвалу під літ. «І» площею 8,6 м.кв.; літ «ІІ» площею 10,4 м.кв.; літ «IV» площею 8,0 м.кв.; літ «VII» площею 17,9 м.кв.; літ «VIII» площею 8,0 м.кв.
Виділити ОСОБА_6 частину горища над квартирою АДРЕСА_4 , площею 36,83 м.кв. з влаштуванням окремого внутрішньо будинкового входу на горище, шляхом влаштування отвору в залізобетонній плиті над входом в підвал відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3822 від 14.02.2012 року.
Виділити ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 частину горища над квартирою АДРЕСА_5 , що становить 57,58 м. кв. зі збереженням існуючого виходу на горище.
Для здійснення перепланування та переобладнання житлового будинку розробити проектну документацію.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 20 травня 2010 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою та виділення в користування ОСОБА_6 земельної ділянки розмірами по периметру в метрах від умовно взятої точки Б (по ходу годинникової стрілки): 5,22; 0,22; 5,38; 3,75; 6,80; 22,17; 18,08; 13,04 - площею 298,0 кв.м. (синій колір в таблиці №6 додатку 1 до висновку) та в користування ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 земельної ділянки розмірами по периметру в метрах від умовно взятої точки Б (по ходу годинникової стрілки): 12,75; 31,81; 17,76; 1,96; 5,27; 4,98; 11,62; 22,17; 6,80; 3,75; 5,38; 0,22; 5,22 - площею 466,0 кв.м. (зелений колір на плані в таблиці № 6 додатку 1 до висновку) скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_6 .

В решті рішеня суду слід залишити без змін».

Отже, відбувся реальний поділ будинку АДРЕСА_1 . Цим рішенням власникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 виділено із спільного коридору по 4,85 кв. м. площі з влаштуванням окремих ізольованих входів в квартири з встановленням розмежувальної перегородки посередині приміщення коридору та з влаштуванням східців. Також, поділена площа горища та підвалу.

Згідно ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

В акті державного виконавця державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції від 20.06.2014 та постанові про закінчення виконавчого провадження ВП № 40704360 від 08.07.2014 зазначено, що в присутності представників державної виконавчої служби, понятих, дільничного Золочівського РВ ГУМВСУ, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , були проведені виконавчі дії щодо виділення приміщень частини коридору спільного користування зазначеного на поверховому плані під літ. «IV» , горища та підвалу. Зокрема, було «виділено ОСОБА_6 частину коридору спільного користування площею 4,85 кв. м. Власнику ОСОБА_6 виділено приміщення під літ. ІІІ площею 10.7 м. Виділено ОСОБА_6 частину горища над квартирою АДРЕСА_4 площею 36,83 кв. м з влаштуванням окремого внутрішньо-будинкового входу на горище, шляхом влаштування отвору в залізобетонній плиті над входом в підвал. Стягувачу не перешкоджати у користуванні виділених приміщень. Стягувач погоджується виготовити технічну документацію для подальшого влаштування перегородки у приміщені коридору."

10.04.2015 року апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу, якою роз`яснено представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , рішення апеляційного суду від 20.12.2012 року щодо його вимоги як саме має проходити розмежувальна перегородка та вказано, що «коридор спільного користування між власниками квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 підлягає поділу шляхом влаштування розмежувальної перегородки посередині приміщення коридору». Вказана ухвала вступила в законну силу та не оскаржена.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що для належного проведення перепланування та переобладнання квартири АДРЕСА_2 , відповідно до рішення апеляційного суду, ОСОБА_6 звернулася в Золочівський районний відділ ОП «Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», де був виготовлений проект перепланування (розподілу) житлового будинку на АДРЕСА_6 , згідно діючих будівельних норм та правил. А в подальшому ОСОБА_6 звернулася до виконкому міської ради для отримання дозволу на проведення вказаних переобладнань у своїй квартирі та виділених їй приміщень.

Відповідо до рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради Львівської області № 84 від 14.03.2014 року ОСОБА_6 надано дозвіл на перепланування житлового будинку на АДРЕСА_6 , відповідо до проекту перепланування.

Вказане рішення було оскаржене ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови Золочівського районного суду Львівської області від 10.09.2015 ОСОБА_4 відмовлено у адміністративному позові до Золочівської міської ради Львівської області, за участю третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про визнання протиправним і скасування рішення виконкому Золочівської міської ради Львівської області № 84 від 14.03.2014 року. Вказана постанова суду вступила в закону силу.

При цьому, у мотивувальній частині постанови зроблено наступний висновок: "суд не погоджується з твердженням ОСОБА_4 , що в приміщенні, яке виділене ОСОБА_6 , суд залишив у власності ОСОБА_4 та сім"ї ОСОБА_11 східці до входу на горище, тому що при цьому реальний поділ будинку був би технічно не можливим, а це суперечить рішенню апеляційного суду Львівської області від 20.12.2012 року та висновкам судових будівельно-технічних експертиз № 3261 від 13.02.2007 р. та № 3822 від 14.02.2012 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз".
Відповідно до ч.1 ст.194 КК України об`єктивна сторона даного злочину полягає в умисному знищенні або пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

З матеріалів кримінального провадження видно, що вихід на горище власників квартири АДРЕСА_5 залишився у вигляді отвору незмінним, східці які вели до отвору були демонтовані враховуючи вимоги висновку судово-будівельної експертизи, рішення апеляційного суду Львівської області та проект перепланування (розподілу) житлового будинку, рішення виконкому Золочівської міської ради Львівської області.

Із показань допитаного під час досудового слідства ОСОБА_9 , вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є його дружина - ОСОБА_6 . З метою виконання рішення суду, його сім`єю було отримано у Золочівському районному відділі ОП «Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» проект перепланування (розподілу) житлового будинку на АДРЕСА_6 , а у виконавчному комітеті Золочівської міської ради - дозвіл на проведення перепланування житлового будинку на АДРЕСА_6 , відповідно до проекту перепланування (рішення №84 від 14.03.2014).

Під час проведення перепланування та переобладнання ОСОБА_9 найняв двох робітників по оголошенню з газети та встановив розмежувальну перегородку, яка йшла посередині стіни на якій були розміщені сходи на горище. Для цього він відкріпив вказані сходи від стіни та передав сім`ї ОСОБА_11 та ОСОБА_4 в придатному стані. Частину цих сходів батько скаржниці прилаштував як вхід до будинку, яким вони користуються по сьогодні. Що зробили із іншою частиною сходів йому не відомо.

Аналогічні покази надала власниця квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_6 .

З об`єктивної сторони злочин (ч.1 ст.194 КК України), характеризується такими обов`язковими ознаками:

-суспільно-небезпечними діяннями, які полягають у протиправному впливі на чуже майно - його знищенні чи пошкодженні;

-наслідком у вигляді заподіяння шкоди у великому розмірі ( згідно примітки п.3 до ст. 185 КК України сума шкоди повинна бути не меншою 152 тисячі 250 грн );

-причиновим зв`язком між вказаними діяннями та наслідком.

Ч. 1 ст. 11 Кримінального кодексу України визначено, що злочином є суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Терміни, використані в цьому визначенні, взаємопов`язані та доповнюють один одного. Тому в характеристиці об`єктивної сторони певного злочину діяння (дія чи бездіяльність) обов`язково повинно бути суспільно небезпечним.

Слідчий суддя не вбачає в діях ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, оскільки у нього були усі дозвільні документи для здійснення перепланування та переобладнання своєї квартири: рішення апеляційного суду Львівської області, проект перепланування (розподілу) житлового будинку на АДРЕСА_6 , виданий Золочівським районним відділом ОП «Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», рішення № 84 від 14.03.2014 Золочівської міської ради про надання дозволу на проведення перепланування житлового будинку на АДРЕСА_6 , відповідно до проекту перепланування.

Згідно протоколу огляду місця події від 31.10.2014 встановлено, що на час огляду дерев`яні сходи виявлені на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , одна частина сперта на сітку, а інша веде до квартири АДРЕСА_5 .

Вказане також підтверджують фотокопії знімків сходів, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

З пояснень слідчого наданих в судовому засіданні та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при прийнятті оскаржуваної постанови він провів ряд слідчих дій щодо встановлення інших осіб, яким відомі обставини справи, зокрема власника транспортного засобу, який був присутній коли здійснювалося переобладнання в будинку і на який вказувала ОСОБА_4 , однак, допитати вказану особу не виявилося можливим, оскільки власник автомобіля ВАЗ д.р.н. НОМЕР_1 , зі слів родичів, тривалий час перебував в зоні АТО, де в жовтні 2016 року загинув.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 , батько ОСОБА_4 особисто передав частину старих дерев`яних сходів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на дрова. Вказане підтверджується показаннями ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Під час досудового слідства ОСОБА_4 заявила клопотання щодо проведення судово-будівельної експертизи з метою встановлення вартості дерев`яних сходів, що були демонтовані з приміщення коридору в будинку АДРЕСА_1 , яке було задоволено слідчим та скеровано лист ОСОБА_4 з пропозицією надати документи, що підтверджуючих право власності на сходи та повідомити про місце знаходження таких.

Однак, ОСОБА_4 необхідних документів не подала та не повідомила про місце знаходження демонтованих сходів, хоча про таке було відомо її батькові ОСОБА_7 , а можливо і самій скаржниці, враховуючи, що остання проживає разом з батьком.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю досліджуваного об`єкта (конструкцій сходів), таку експертизу проведено не було.

Щодо ознаки заподіяння шкоди у великих розмірах слід зазначити наступне.

Відповідно до довідки комунального підприємства Львівської обласної ради «Золочівське МБТІ» № 282 від 21.04.2016 року будинок побудований в 1934 році, що свідчить про те, що будинку і вказаним сходам більше 80 років.

Відповідно до п.3 Примітки до ст.185 КК України, у статтях 185-191, 194 КК України у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення. Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПКУ) якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.До 31 грудня 2014 р. для цілей застосування цього підпункту податкова соціальна пільга надається в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. В 2014 році податкова соціальна пільга становила 609 грн. Отже, станом на 02.10.2014 року шкода у великих розмірах повинна становити не менше 152 тисячі 250 грн., тобто заподіяння шкоди у такому розмірі могло б бути підставою для порушення кримінальної справи за ч.1 ст. 194 КК України.

Згідно ст.284 КПК України при відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження закривається.

Перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що підстави для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Злочівського відділу поліції Голового управліня Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 19.02.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2014 за № 000075, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1