УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_4
в с т а н о в и в :
У провадження цього місцевого суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженніза обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч.2,3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст.205; ч. 3 ст. 209; ч.1 ст. 255; ч. 3 ст. 27 ч. 2, 3 ст.358; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1; ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 2, 3 ст. 358; ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 2, 3 ст. 358; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 2,3 ст. 358; ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 2, 3 ст. 358; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366; ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 1 ст. 255 КК України; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 255; ч. 4 ст. 190; ч. 2, 3 ст. 358 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен окремо, заявили, що відмовляються від призначених їм центром захисників, у зв`язку з тим, що вони мають різні позиції у побудові засобів захисту від обвинувачення із ними та просили призначити їм інших захисників з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 52 КПК України.
Також, у цьому ж підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 заявила клопотання про призначення їй захисника враховуючи норми п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 52 КПК України.
Крім того, 06.02.2017 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_18 про його заміну на іншого для надання захисту обвинуваченому ОСОБА_5 , з огляду на неможливість здійснення ним належного захисту та надання кваліфікованої правової допомоги.
А тому суд заслухавши думку учасників судового провадження з боку обвинувачення та захисту з даного питання, які прибули у це засідання 21.02.2017 відповідно до журналу судового засідання від тієї ж дати, та детально проаналізувавши мотиви викладені заявниками у зверненнях приходить до наступного.
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на захист від обвинувачення та на правову допомогу.
Частиною 1 статті 20 КПК України передбачено, що обвинувачений має право на захист, яке, у тому числі полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника.
Згідно ст. 54 КПК України, обвинувачений має право замінити захисника.
Також, статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Недотримання цієї складової права на захист на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК та скасування судового рішення.
Згідно практики ЄСПЛ відображеної, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду».
У п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».
Разом із тим, у п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»).
Тотожні висновки ЄСПЛ містяться, зокрема, у таких рішеннях: від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України», «Шабельник проти України», від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України», від 03 листопада 2011 року у справі «Балицький проти України», від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», від 12 січня 2012 року у справах «Тодоров проти України», «Довженко проти України», «Іглін проти України», від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» та інші.
З позиції ВССУ висловленої в узагальненні «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні», яке було обговорено та взято до відома на засіданні пленуму ВССУ 25.09.2015, слідує, що ЄСПЛ уже неодноразово констатував порушення права на захист у справах, де захисник не здійснював ефективний захист.
Показовим є рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України», де у п. 90 цього рішення ЄСПЛ як на підставу порушення п. 3 (с) ст. 6 Конвенції зазначив той факт, що кожен із двох інших захисників, які представляли заявника найімовірніше здійснювали символічний характер при наданні своїх послуг.
Таким чином, ЄСПЛ поставив під сумнів виконання захисниками ефективного захисту заявника, що становило істотне порушення вимог КПК.
А тому, ВССУ вказує на те, що судам необхідно враховувати таку практику під час перевірки забезпечення права на захист під час досудового розслідування та судового провадження у справі. За наявності ознак «символічного надання послуг» суди мають належним чином реагувати в таких випадках.
За таких умов, враховуючи зазначене суд, згідно положень ст. 54 КПК України та у світлі вказаної практики ЄСПЛ, приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 слід замінити захисників з огляду на те, що у них різні позиції у вибудові структури захисту, тобто останні фактично не можуть, на цей час, здійснювати належний захист, який є необхідним обвинуваченим, що є порушенням підп. «с» п. 3 ст. 6, 13 вказаної Конвенції.
Також, суд виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України в частині того, що суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою.
А, згідно ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів та останній допускається до участі в справі в будь-якій стадії процессу (ст. 45 КПК України) у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу.
Вважає за необхідне, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висунуто, кожному окремо, обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, як і факт того, що, згідно наданих ними пояснень при розгляді даних питань про те, що вони не мають змоги залучити самостійно захисника в силу свого фінансового становища, вважає за можливе з урахуванням положень ст.ст. 20, 49, 52 КПК України, Закону України «Про безоплатну правову допомогу», Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та враховуючи і застосовуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у п. 25 рішення від 20 грудня 2011 року у справі «Максименко проти України», що «забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину безоплатної юридичної допомоги, що є однією з вищезазначених гарантій, здійснюється за двох умов: якщо така особа не має достатньо коштів для оплати юридичної допомоги та якщо інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога (серед інших прикладів п. 39 рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Фам Хоанг проти Франції»), доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити зазначеним обвинуваченим захисників у цій справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 45, 49, 52, 54, 369-372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках данного провадження.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, у рамках даного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню на всій території України.
Копію ухвали направити на виконання до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві (вул. Маршала Рибалко, 10/8, оф. 302, м. Київ, 04116) вказавши у супровідному листі наступну дату підготовчого судового засіданні у цьому судовому провадженні.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22.02.2017 року о 16.00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3