Справа №592/7127/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/147/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 30 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачений за ст. 128 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 обвинувачений у тому, що він 31 травня 2016 року, близько 13 ї години 20 хвилин, знаходячись у кафе барі «Струмок» по пр у Шевченка, 22, м. Суми, разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 вживали спиртні напої.

У цей час в приміщенні кафе бару «Струмок» відпочивали потерпілий ОСОБА_9 разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 ОСОБА_12 та товаришем ОСОБА_13 .

Біля виходу з приміщення кафе бару, між ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з однієї сторони, та ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , з другої сторони, виник словесний конфлікт з приводу зовнішності останніх.

Близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи біля входу в приміщення кафе бару «Струмок», ОСОБА_7 , під час словесної сварки, діючи на ґрунті виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не маючи наміру на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діючи через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи із злочинною недбалістю, перебуваючи в положенні стоячи, на відстані витягнутої руки до ОСОБА_9 , наніс йому удар кулаком лівої руки в область підборіддя справа. Від удару останній впав на спину на поверхню асфальтного покриття та вдарився головою об бордюр. Після цього конфлікт припинився та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 пішов з місця події.

У результаті дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_8 в якій ставиться питання про скасування вироку суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

На думку захисника істотність порушення кримінального процесуального закону, полягає у тому, що судом під час судового засідання обвинуваченому ОСОБА_7 не було роз`яснено його право на захист та не забезпечена участь захисника для здійснення захисту за призначенням, на чому ОСОБА_7 наполягав 5 серпня 2016 року в ході підготовчого судового засідання, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

Крім того, адвокат ОСОБА_8 вказує, що суд безпідставно допустив до участі в кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_15 , яка не входить до групи прокурорів визначеної у даному кримінальному провадженні.

Також захисник посилається на порушення судом вимог ст. ст. 324; 376 КПК України, оскільки вирок суду був проголошений без участі прокурора, участь якого у розгляді справи є обов`язковою.

Захисник також посилається, що у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, від 29 листопада 2016 року, хоча в матеріалах справи зазначено про наявність судового засідання та його технічного запису за 29 листопада 2016 року.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні в якій ставиться питання про скасування вироку суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ОСОБА_7 ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості призначеного покарання.

Прокурор також вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та на допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор, прохаючи скасувати вирок за наведених підстав, ставить питання про призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Прокурор, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що суд, вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди, не в повній мірі врахував, що дії ОСОБА_7 призвели до інвалідності останнього, він став непрацездатним, будучи єдиним годувальником трьох неповнолітніх дітей у сім`ї.

Також прокурор зазначає, що суд призначаючи ОСОБА_7 покарання, не надав оцінки характеристиці ОСОБА_7 за місцем його мешкання, згідно якої останній характеризується як особа, що схильна до вчинення правопорушень, та особа, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Суд не звернув увагу, що ОСОБА_7 ухиляється від проходження військової служби, у зв`язку з чим перебуває у розшуку.

Прокурор також вказує, що на наданому прокурору технічному носії інформації на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції відсутні записи судових засідань, від 1 листопада 2016 року та 22 листопада 2016 року, під час яких проводилися допит потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 , а також дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та думку потерпілого ОСОБА_9 , щодо мотивів апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Колегія суддів не може вважати вирок законним у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ст. 49 ч. 1 п. 2 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою, судове рішення, відповідно до ст. 412 ч. 2 п. 4 КПК України, у будь якому разі підлягає скасуванню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що провадження судом першої інстанції відносно ОСОБА_7 здійснювалося без участі захисника.

Із звукозапису підготовчого судового засідання, від 5 серпня 2016 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 заявив усне клопотання про залучення йому захисника в порядку надання йому безоплатної правової допомоги, оскільки він сам не має змоги запросити захисника для здійснення його захисту у кримінальному провадженні.

Вказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 залишилось поза увагою суду, оскільки суд за наявності вказаного клопотання рішення не прийняв. Тим самим суд порушив право на захист ОСОБА_7 , передбачене ст. ст. 7 ч. 1 п. 13; 49 ч. 1 п. 2 КПК України, що відповідно до ст. ст. 412 ч. 2 п. 4; 415 ч. 1 п. 1 КПК України, є підставою для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Скасовуючи вирок суду за наведених підстав, колегія суддів не вирішує апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 щодо пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, та апеляційні вимоги прокурора в частині стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 , оскільки в ході нового судового розгляду суд, в разі здійснення висновку про винуватість ОСОБА_7 за пред`явленим йому обвинуваченням, повинен, у відповідності з ст. ст. 65 67 КК України та ст. ст. 129; 374 КПК України, вирішити питання про призначення виду та міри покарання ОСОБА_7 та щодо рішення про цивільні позови. При цьому колегія суддів не має права висловлювати свою думку для суду першої інстанції щодо доцільності призначення того чи іншого виду покарання та його розміру, чи щодо вирішення цивільних позовів.

Вирішуючи апеляційні вимоги прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, скасовуючи вирок суду у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального закону, які потягли за собою порушення права на захист ОСОБА_7 , вважає, що в разі доведеності судом винуватості ОСОБА_7 за ст. 128 КК України за обставин пред`явленого йому обвинувачення, покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік не є м`яким.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 412; 415; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 30 листопада 2016 року, відносно ОСОБА_7 , скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд в Ковпаківському районному суді м. Суми іншим складом суддів.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4