АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2185/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/214/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та прокурора в кримінальному провадженні на вирок Гусятинського районного суду від 08 червня 2017 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ямпільчик Чемеровецького району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, працюючий охоронцем в агро-холдингу Мрія, раніше не судимий, -

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та виправданий за недоведеністю у його діянні складу кримінального правопорушення.

Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 28 грудня 2015 року близько 18:00 год. водій ОСОБА_7 , в порушення вимог 2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 210994 р.н. НОМЕР_1 , в темну пору доби за дощової погоди, рухався по вул. Незалежності в смт.Гусятин, в напрямку центру смт.Гусятин, по лівій смузі транспортного потоку. Під час руху водій ОСОБА_7 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться між ТК «Оазис» та магазином «Орхідея» та позначений дорожніми знаками 5.35.1/5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра»), по якому з дотриманням вимог ПДР України в напрямку справа-наліво рухалася пішохід ОСОБА_9 , в порушення вимог п.18.1 ПДР України, не зменшив швидкість свого руху та в подальшому не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати їй дорогу, а продовжив рух. Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України водій ОСОБА_7 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , передньою центральною частиною автомобіля марки «ВАЗ 210994» р.н. НОМЕР_1 .

В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток тазу та лівої плечевої кістки із зміщенням кісткових уламків, забою лівої нирки, забою грудної клітки, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови, садна на правому коліні, які за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

З обвинуваченням органу досудового слідства суд першої інстанції не погодився і виправдав ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Вказує на те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки з метою отримання об`єктивних вихідних даних для призначення судової автотехнічної експертизи по обставинах ДТП, не надав окремого доручення органу досудового слідства для повторного проведення слідчого експерименту з її участю та участю ОСОБА_7 із залученням автомобіля ВАЗ 210994 20 р.н. НОМЕР_1 .

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам у справі та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання про винуватість обвинуваченого, порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає про необґрунтованість висновків суду про визнання недопустимим доказом у справі протокол огляду місця події із підстав допущених у ньому неточностей. Вважає, що вказані неточності в оглядах місця події не могли вплинути на прийняття об`єктивного рішення у кримінальному провадженні та не можуть бути визнані недопустимими доказами, оскільки згідно ухвали слідчого судді від 31 грудня 2015 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 210994 20 р.н.з. НОМЕР_1 , який вилучений протоколом огляду місця події від 28.11.2015 року.

Вказує, що з метою з`ясування неточностей в протоколах огляду місця події державним обвинувачем заявлялось клопотання про виклик в судове засідання та допит слідчого, яке в порушення вимог ст.410 КПК України судом було відхилено, що є неповнотою судового розгляду.

Посилається на те, що суд прийшов до неправильного висновку, що відбір крові у ОСОБА_7 проведено із порушенням вимог ст.241, ч.3 ст.245 КПК України без постанови прокурора, оскільки відбір крові у ОСОБА_7 проведено у відповідності до п.п.1.8,2.12 спільного наказу МОЗ МВС №400/666 від 09.09.2009 року «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім цього, прокурор вказує на безпідставне неврахування судом показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_9 , які підтвердили, що наїзд на потерпілу відбувся саме на пішохідному переході.

Прокурор вказує, що з метою усунення протиріч, державним обвинувачем перед початком судових дебатів, у відповідності до ч.5 ст.364 КПК України заявлялося клопотання про відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, виклик в судове засідання та допит слідчих, надання нових доказів, яке судом було відхилено, що в порушення ст. 410 КПК України є неповнотою судового розгляду.

В запереченні на апеляційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_8 просить виправдувальний вирок суду залишити без змін, вважає його законним та обґрунтованим, постановленим на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів кримінального провадження, а апеляційні скарги залишити без задоволення у зв`язку з їх безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах потерпілу ОСОБА_9 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, вказує, що внаслідок спричинення їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень вона стала інвалідом третьої групи, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції з підстав, наведених в апеляційній скарзі, в судових дебатах захисника, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , які просять вирок залишити без змін, вважають його законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до роз`яснень п.п. 17, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верхового Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановлені вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

У мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти, окрім іншого, результати дослідження, аналізу і оцінки доказів як тих, що були зібрані на попередньому слідстві, так і поданих в судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність події злочину, відсутність у діях підсудного складу злочину чи недоведеність його участі у вчиненні злочину.

Згідно з вимогами ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Перевіркою матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Аналіз вироку та дослідження матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про виправдування ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, не надавши оцінки кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і що, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Так, згідно ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В змагальному провадженні суд не несе обов`язку збирання додаткових доказів вини чи невинуватості обвинуваченого. Однак він зобов`язаний перевірити надані докази. Саме з цією метою він і уповноважений проводити названі судові дії не лише за клопотанням сторін, але й за власною ініціативою. Активність суду у змагальному провадженні, пов`язана із з`ясуванням обставин кримінального провадження, не лише можлива, а й необхідна, оскільки на суду лежить обов`язок виконати свою функцію - ухвалити законне, обгрунтоване і справедливе рішення.

Перевіряючи докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження, суд діє в інтересах правосуддя.

Вказане випливає із ст.94 КПК України.

Однією з підстав виправдування ОСОБА_7 суд визнав недопустимими ряд доказів, в тому числі протокол слідчого експерименту від 04 жовтня 2016 року із підстав участі у ньому ОСОБА_7 у якості свідка, дачі ним пояснень та використання автомобіля іншої марки.

Відповідно недопустимим доказом судом визнано і висновок судової інженерно-транспортної експертизи від 27.10.2016 року №5-566/16, оскільки для дачі висновку експертом були використані дані, отримані під час вищевказаного слідчого експерименту.

Вбачається, що суд першої інстанції, перевіряючи вказані докази та надаючи їм оцінку, не скористався наданими йому законодавцем повноваженнями щодо перевірки обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження та не доручив в порядку ч.3 ст. 333 КПК України органу досудового розслідування проведення слідчої дії повторного слідчого експерименту із залученням потерпілої, ОСОБА_7 та належного автомобіля ВАЗ 210994 р.н. НОМЕР_1 з метою отримання об`єктивних вихідних даних для подальшого вирішення питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 у скоєному.

Крім цього, судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про виклик в судове засідання та допит слідчого з метою зясування неточностей у протоколах огляду місця події щодо дати його складання, дати ДТП, марки автомобіля учасника ДТП.

Даючи оцінку висновку судово-медичної експертизи №1759 від 04 січня 2016 року, відповідно до якого при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_7 , відібраного 28 грудня 2015 року о 18 год. 50 хв. у медичному закладі Гусятинській ЦРЛ, виявлено етиловий спирт в концентрації 0,63 проміле, суд першої інстанції не врахував вимоги п.п. 8,9 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858.

Судом також не в повній мірі з`ясовано та досліджено питання напрямку руху автомобіля ВАЗ 210994 р.н. НОМЕР_1 по вул. Незалежності у смт. Гусятин та дії водія ОСОБА_7 при під`їзді до пішохідного переходу.

Заслуговують на увагу і посилання прокурора у апеляційній скарзі на неналежну та неповну оцінку судом показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо місця здійснення наїзду на потерпілу.

Крім цього, як вбачається із звукозапису судового засідання прокурор, перед початком судових дебатів? заявив клопотання про відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, виклик в судове засідання та допит слідчих, виходячи із їх показів надання нових доказів, яке судом необґрунтовано відхилено.

Колегія суддів вважає, що під час судового слідства в суді першої інстанції залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення обставин кримінального провадження, суд не вжив всіх можливих заходів для з`ясування обставин справи.

Таким чином, в процесі розгляду кримінального провадження суд першої інтанції допустив неповноту судового розгляду, яку можна усунути під час нового судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурором та потерпілою не заявлено клопотань в порядку ч.3 ст.404 КПК України про повторне дослідження обставин кримінального провадження, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості дати їм оцінку та усунути виявлені недоліки судового рішення, змінивши його.

Крім того, потерпіла та прокурор в апеляційних скаргах просять призначити новий розгляд в суді першої інстанції, а тому апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити свій вирок, оскільки за змістом ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище обвинуваченого.

Оскільки підстав для ухвалення апеляційним судом нового вироку чи закриття провадження у справі немає, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду, за результатами якого провести судовий розгляд кримінального провадження в повному обсязі, під час якого дослідити у встановленому законом порядку всі докази, проаналізувати всі обставини кримінального провадження, врахувати викладене, з використанням усіх процесуальних можливостей розглянути доводи, викладені в апеляційних скаргах прокурора та потерпілої, дотримуючись вимог кримінального процесуального закону прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 410, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та прокурора в кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Гусятинського районного суду від 08 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2