Справа № 297/1143/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , третьої особи ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду від 25.05.2017 року.

Даною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області про накладення арешту на тимчасове вилучене майно у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Так, з матеріалів поданого клопотання вбачається, що 22.05.2017 року близько 21:00 години на КПП Лужанка було зупинено автомобіль Мерседес - бенц Е - 220 , номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , 2003 року випуску. При перевірці автомобіля в базі Гарт 1 Інтерпол пошук встановлено, що даний автомобіль перебуває в розшуку як викрадений.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчим не наведено правові підстави накладення арешту на автомобіль , а прокурор не довів наявність ризиків приховування , пошкодження , псування , знищення майна та того, що потреби розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду від 25.05.2017 року про відмову у накладенні арешту на автомобіль та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно. Вказує , що на даний час встановлено обставини , які дають підстави вважати , що як автомобіль так і виявлені у ньому речі та об`єкти мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів. Крім того зазначає, що є достатньо підстав вважати, що як і правовстановлюючий документ так і документи на підставі яких , було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта , який вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, пояснення захисника та третьої особи на заперечення поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації.

З вимог ч.3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Крім того , при вирішенні питання про арешт майна - слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність ; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно вказаних вимог законодавства дотримався не у повному обсязі.

Так, мотивуючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно слідчий суддя не дослідив всі обставини справи з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

З матеріалів провадження, зокрема: клопотання , витягу з ЄРДР , копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копії протоколу огляду , вбачається , що майно : транспортний засіб - автомобіль марки Мерседес - бенц Е - 220 , номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , 2003 року випуску має значення речового доказу у кримінальному провадженні, про що , слідчим 23.05.2017 року була постановлена відповідна постанова (а.п.8).

У клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту автомобіля та конкретизовано підставу та мету накладення арешту на транспортний засіб.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно вказував на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, тобто особи, яка керувала транспортним засобом. Так, згідно повідомлення департаменту Інтерполу та Європолу, вищезазначений автомобіль знаходиться в міжнародному розшуці і підлягає затриманню та вилученню (а.п. 21).

Апеляційний суд прийшов до висновку , що слідчий суддя не врахував зазначені обставини та не застосував арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає , що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження , що зумовлює скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали.

На думку судової колегії, прокурором доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1 ст.170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і обґрунтовано належним чином мету застосування заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Таким чином , апеляційний суд прийшов до переконання , що застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту на мано, шляхом заборони його відчуження , користування та розпорядження належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи третьої особи.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Разом з цим, згідно вимог ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.05.2017 року про накладення арешту на майно - скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно: автомобіль марки Мерседес - бенц Е - 220 , номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , 2003 року випуску, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію ухвали направити в СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області для відома та виконання.

Судді: