ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2017 Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

заявника - ОСОБА_4

у м. Львова

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

вироком Личаківського районного суду м. Львова від 13.06.2007 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України та обрано остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі та позбавлення права займати посади пов`язані із обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на два роки. Частково задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_5 заподіяні злочином збитки в сумі 3 403,02 грн.

До суду поступила заява ОСОБА_4 про скасування арешту квартири за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із виконанням вироку суду. Зазначає, що є співвласником вказаної квартири, засудженому належить лише частка в майні, а тому прокурором безпідставно накладено арешт на всю квартиру. Оскільки її права як власника майна порушують, арешт не було скасовано при постановленні вироку, тому просить заяву задоволити.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення заявника, яка заяву підтримала, думку прокурора, яка не заперечила проти зняття арешту, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 411 КПК України питання пов`язані із виконанням вироку вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. Серед іншого суд вправі вирішувати питання про скасування заходів щодо забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Як вбачається із постанови від 29.03.2007 року (а.с.10), старшим слідчим прокуратури Личаківського району м. Львова накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , співвласником якої є ОСОБА_6 .

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 13.06.2007 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України та обрано остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі та позбавлення права займати посади пов`язані із обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на два роки. Частково задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_5 заподіяні злочином збитки в сумі 3 403,02 грн.

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на квартиру від 23.06.2000 року (а.с.3), квартира за адресою АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 .

Таким чином, судом встановлено, що засудженому ОСОБА_5 на час накладення арешту належала лише частка в квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про невідповідність накладених слідчих заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на всю квартиру, арешт такої порушує права інших власників квартири, а тому арешт слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України 1960 року, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_2 , накладений на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Личаківського району м. Львова ОСОБА_10 від 29.03.2007 року.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1