Справа № 438/912/16-к
Номер провадження 1-кп/438/18/2017
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
25 січня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Східниця м.Борислава Львівської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.2 ст.367 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
01 вересня 2016 року від прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_4 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.2 ст.367 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000229 від 21 травня 2015 року.

Відповідно до розпорядження за №202 від 21 грудня 2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.2 ст.367 КК України, розподілено для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 05 січня 2017 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження на 17 січня 2017 року.

Разом з тим, проведення підготовчого судового засідання було відкладено на 25 січня 2017 року у зв`язку із відсутністю захисника.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , яка вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, думку обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , які покладаються на думку суду щодо можливості призначення судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Так, зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні діяння, що призвело до незаконного вилучення із власності територіальної громади Східницької селищної ради земельної ділянки площею 0,0800 га вартістю 160 000 гривень, чим завдано шкоду охоронюваним законом громадським інтересам на вказану суму, що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, відповідно до примітки до ст.364 КК України, є тяжкими наслідками.

У викладенні фактичних обставин зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням завдано шкоду в розмірі 160 000 гривень.

Далі, у формулюванні обвинувачення зазначено, що внаслідок цих діянь ОСОБА_3 із власності територіальної громади Східницької селищної ради 27,02.2014 незаконно вибула земельна ділянка площею 0,0800 га та вартістю 160 000 гривень, чим завдано шкоду охоронюваним законом громадським інтересам на вказану суму, що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та, відповідно до примітки ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

При цьому поняття «тяжкі наслідки» при викладенні обставин справи кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті протирічать визначенню поняття «тяжкі наслідки» згідно примітки 4 до ст.364 КК України у редакції Закону України від 07.04.2011 р. (N 3207-VI), чинної на момент вчинення вказаного діяння.

Відповідно до вказаної норми тяжкими наслідками у статтях 364 - 367, якщо вони полягають у завданні матеріальних збитків, вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Від поняття «шкода» слід відрізняти поняття «матеріальні збитки», які є економічним (вартісним, грошовим) еквівалентом завданої шкоди, тобто поняття «шкода» у законодавстві України є ширшим за поняття «матеріальні збитки».

Крім цього, в заключному формулюванні обвинувачення зазначено «Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що своїм діянням вчинив неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України».

Проте, згідно диспозиції ст.367 КК України обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, є настання суспільно небезпечних наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб відповідно до ч.1 норми у вигляді завдання істотної шкоди, а відповідно до ч.2 норми - спричинення тяжких наслідків.

Враховуючи те, що прокурором в заключному формулюванні обвинувачення не зазначена вищезазначена обов`язкова ознака об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, а зазначено лише настання тяжких наслідків, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

Зазначені недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи, оскільки порушують вимоги закону, зокрема права на захист обвинуваченого, і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.
При цьому суд враховує, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.2 ст.367 КК України, внесеному в Єдиний реєстр Досудових розслідувань за № 0000229 від 21 травня 2015 року повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , зобов`язавши останню усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 30січня 2017 року.