17 січня 2017 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області суд в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воробіївка Підволочиського району, який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 09 серпня 2016 року близько 10:30 год умисно наніс два удари кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_4 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця повік лівого ока, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до обвинувального акта від 26.10.2016 року, злочин скоєно за наступних обставин. 9 серпня 2016 року, близько 10:30 год у ОСОБА_5 , який знаходився в приміщенні свого житлового будинку, що в с. Шевченкове Підволочиського району Тернопільської області та бачив словесний конфлікт, що виник між його дружиною ОСОБА_7 та її братом ОСОБА_4 , на грунті тривалих неприязних відносин, виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій злочинний намір, 09 серпня 2016 року, близько 10:35 год ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні кухні свого житлового будинку, що в с. Шевченкове Підволочиського району Тернопільської області, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_4 , який виник на грунті тривалих неприязних відносин, в ході якого умисно наніс ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в область лівого ока спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця повік лівого ока яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, зазначив, що він є чоловіком рідної сестри потерпілого ОСОБА_4 . З потерпілим до конфлікту перебували в нормальних відносинах. Зазначив, що подіям 09 серпня 2016 року передував конфлікт 05 серпня 2016 року. Пояснив, що 09 серпня 2016 року, близько 11 год, до його тещі ОСОБА_8 приїхав ОСОБА_4 , який є її сином, спільно з дружиною. У них була розмова, а тоді потерпілий пішов вслід за тещею ОСОБА_8 в будинок, а далі обвинувачений почув крики з кухні будинку (потерпілий обзивав свою сестру дружину обвинуваченого), на що пішов до будинку. Зайшовши всередину будинку, обвинувачений побачив, що потерпілий стоїть до нього спиною та обзиває його дружину. На зауваження обвинуваченого не реагував, а тому, він, маючи намір, заспрокоїти потерпілого, поклав свою ліву руку на передпліччя ОСОБА_4 , на що потерпілий розвернувся обличчям до обвинуваченого та схопив його за футболку. В свою чергу обвинувачений схопив потерпілого за комір сорочки і вони почали рухатися вперед-назад, внаслідок чого в обвинуваченого порвалася футболка. Як пояснив обвинувачений, не маючи за що схопитися, потерпілий вхопив його за шию і почав здавлювати її, а ОСОБА_5 тримав його за комірець сорочки, тоді обвинувачений відпустив потерпілого, оскільки йому потемніло в очах, і схопив потерпілого за руки і відштовхнув їх від себе в напрямку потерпілого. Далі обвинувачений лівою рукою зловив потерпілого за руку і за плечі та вивів з будинку на подвір`я. Щодо умисного нанесення двох ударів кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_4 заперечив повністю. Пояснив, що на місці конфлікту перебувала його дружина ОСОБА_7 , та теща - ОСОБА_8 . Також додатково зазначив, що потерпілий порвав йому футболку, її він показував слідчому при допиті, також звертав увагу на те, що потерпілий також наніс йому тілесні ушкодження, однак жодних процесуальних рішень з приводу заявленого слідчий не прийняв. Проти цивільного позову заперечив в повному обсязі.
Показання обвинуваченого підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_5 від 10.10.2016 року та доданою до нього таблицею фото-ілюстрацій, однак такий протокол судом визнається як недопустимий доказ, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), недопустимими є докази, що отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Згідно з обвинувальним актом про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 повідомлено 26.10.2016 року.
На уточнюючі запитання потерпілий повідомив, що розмовляв з сестрою в кухні на підвищених тонах. Коли прийшов ОСОБА_5 то взяв його руками за плечі та розвернуши до себе, тягнув до дверей за сорочку на вихід та наніс удари. Про механізм нанесення ударів повідомив, що ОСОБА_5 впіймав потерпілого за шию обома руками, а потерпілий обвинуваченого взяв за футболку, відпустивши шию, обвинувачений наніс два удари правою рукою в ліве око, а тоді ОСОБА_4 вирвався.
Свідок ОСОБА_4 , яка є дружиною потерпілого, з обвинуваченим перебуває в нормальних стосунках, в судовому засіданні показала, що 09 серпня 2016 року вона разом з потерпілим приїхали в село привітати маму з днем народження. Пояснила, що коли ОСОБА_4 пішов в будинок, то звідти долунав шум, в той час обвинувачений ходив по подвір`ї, а згодом також пішов в будинок. За кілька хвилин свідок почула шум та забігла в хату, де побачила, що обвинувачений один раз сильно вдарив потерпілого в ліве око, та вийшов в інші двері, а потерпілий пішов у двері за нею. На дворі потерпілий запитував що з оком.
На уточнюючі питання зазначила, що добре бачила праву руку ОСОБА_5 та те, як виривався потерпілий. Спостерігала лише удар, не бачила чи тримав обвинувачений потерпілого. Повідомила, що матір та сестру потерпілого в момент конфлікту не бачила.
Показання потерпілого та свідка ОСОБА_4 є послідовними, узгоджуються між собою, а також відповідають протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 06.10.2016 року та доданій до нього таблиці фото-ілюстрацій, згідно з якими у потерпілого 09.08.2016 року близько 12 год виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого останній завдав йому два удари кулаком в область лівого ока. З долучених фото-ілюстрацій вбачається, що місце розташування потерпілого з обвинуваченим біля дверей кухні збігається з місцем, на яке вказував у своїх показаннях сам обвинувачений, потерпілий та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Фото-ілюстрації також відображають механізм нанесення ударів.
Підстав недовіряти показанням свідка ОСОБА_4 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України у суду немає, адже вони не є суперечливими, є послідовними і логічними та підтверджуються висновками судово-медичної експертизи та доповнюють їх.
Згідно з висновком експерта №1351 при судово-медичній експертизі, проведеній з 10 по 10 серпня 2016 року, у гр-на ОСОБА_4 виявлені синець повік лівого ока і забій м`яких тканин підщелепної ділянки справа, які виникли від дії тупих предметів приблизно за добу до проведення експертизи та належать до легких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта №1662 при судово-медичній експертизі, проведеній з 07 по 17 жовтня 2016 року, з огляду на характер, розташування і кількість виявлених у ОСОБА_4 при судово-медичній експертизі ушкоджень, утворення їх за обставин, на які він послався при судово-медичній експертизі та вказував і показував під час проведення слідчого експерименту 06.10.2016 року, а саме, від ударів рукою в ділянку лівого ока і стискання шиї справа рукою, не виключається.
Дані висновки експерта відповідають вимогам законодавства, є науково-обґрунтованими, з наданням повних відповідей на поставлені питання, переконливими, зробленими кваліфікованим експертом, узгоджуються з фактичними обставинами кримінального провадження, водночас базуються і відповідають доказам у провадженні, і сумнівів у суду не викликають.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_4 від 06.10.2016 року та доданої до нього таблиці фото-ілюстрацій, 09.08.2016 року близько 12 год коли свідок заходила у коридор житлового будинку, то побачила, що при вхідних дверях, які ведуть на кухню знаходився потерпілий з обвинуваченим, між якими відбувалася шарпанина, під час якої ОСОБА_5 наніс удар ОСОБА_4 в ліве око кулаком правої руки. З долучених фото-ілюстрацій вбачається, що місце розташування потерпілого з обвинуваченим біля дверей кухні, на яке вказує свідок ОСОБА_4 збігається з місцем, на яке вказували у своїх показаннях обвинувачений та потерпілий. Фото-ілюстрації також відображають механізм нанесення удару.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.08.2016 року (19.10 год) відділом поліції прийнято заяву від ОСОБА_4 про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 09.08.2016 року близько 12 год. Цього ж дня подано заяву про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілого, де також зазначається про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 09.08.2016 року близько 12 год.
Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілого та тещею обвинуваченого, в судовому засіданні показала, що була разом з донькою ОСОБА_7 в кухні будинку, де проживає, та не бачила шарпанини між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , лише спостерігала як обвинувачений пхав до сіней (іншої кімнати) потерпілого. Зазначила, що того ж дня бачила синець в сина на обличчі. Повідомила, що невістку ОСОБА_4 в будинку вона не бачила.
Свідок ОСОБА_7 , яка є дружиною обвинуваченого та сестрою потерпілого, з яким останнім часом має суперечки, показала, що конфлікт через земельний пай почався ще 05.08.2016 року та продовжився 09.08.2016 року. 09.08.2016 року свідок мала розмову з матір`ю в кухні з приводу її поїздки в сел. Підволочиськ, на що зайшов брат (потерпілий) та почав її обзивати і кричати, за ним зайшов чоловік ОСОБА_5 . Як пояснила свідок, обвинувачений поклав потерпілому руки на плече, на що брат обернувся, далі бачила як обвинувачений випихав в двері потерпілого. Також зазначила, що дружини потерпілого не бачила. Щодо нанесення ударів не повідомила нічого, оскільки все відбувалося за холодильником, який їй перешкоджав спостерігати за шарпаниною. Пояснила, що протягом дня 09.08.2016 року синців на братові не бачила.
Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не підтверджують наведених вище показань обвинуваченого та не спростовують показань потерпілого та свідка ОСОБА_4 в частині нанесення тілесних ушкоджень, оскільки свідки не бачили безпосередньо момент конфлікту.
Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка слідчий СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 повідомила, що на досудовому слідстві опитувала обвинуваченого ОСОБА_5 , роз`яснювала йому права, передбачені КПК України, однак жодних заяв чи клопотань від ОСОБА_5 не надходило.
Суд звертає увагу, що кримінальне провадження за ст. 125 КК України у формі приватного обвинувачення, розпочинається слідчим лише на підставі заяви потерпілого про злочин, як того вимагає ст. 477 КПК України.
Враховуючи в сукупності встановлені в даному провадженні відомості про розвиток подій в ході конфлікту, те, що ОСОБА_5 не заперечується вчинення протиправних діянь щодо ОСОБА_4 , а також умисне шарпання обвинуваченим потерпілого та об`єктивну обстановку на місці події, суд приходить до переконання, що обвинувачений застосовуючи фізичне насильство до потерпілого, передбачав можливість заподіяння зазначеного тілесного ушкодження і бажав його спричинити, тобто діяв з прямим умислом.
Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані докази, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що дії обвинуваченого відносно потерпілого були спрямовані на заподіяння йому тілесних ушкоджень, а тому кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, позицію потерпілого, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу.
Згідно вимог ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Нормами ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ЦПК); доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Цивільний позивач на підтвердження своїх витрат подав товарний чек від 09.08.2016 року на придбання медикаментів на суму 855,85 грн, висновок експерта №1351 та просить стягнути в обвинуваченого 855 грн. Виходячи із наведеного, на підставі ст. 1166 ЦК України із винного слід стягнути 855 гривень за майнову шкоду, завдану його неправомірними діями щодо потерпілого.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також у завданні шкоди діловій репутації фізичної або юридичної особи.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та враховує характер та обсяг страждань, які зазнав потерпілий, його моральні переживання, характер взаємовідносин між ним та обвинуваченим, причини і наслідки неправомірних дій останнього, і приходить до висновку, що сума в розмірі 500 гривень є достатньою компенсацією за спричинені моральні страждання, а цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.
Речові докази, судові витрати по справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень завданої злочином матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) гривень завданої злочином моральної шкоди.
В частині стягнення 79 500 (сімдесяти дев`яти тисяч п`ятиста) гривень завданої злочином моральної шкоди - відмовити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1