Справа № 199/7913/16-к
УХВАЛА
іменем України
09.03.2017 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисників: - ОСОБА_4

- ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6

обвинувачених: - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002514, внесеного до ЄРДР 11.11.2015 року, відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого машиністом електровозу Дніпропетровського локомотивного депо, не судимого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого машиністом електровозу Дніпропетровського локомотивного депо, не судимого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого машиністом електровозу Дніпропетровського локомотивного депо, згідно ст.89 КК України не судимого, зареєстрований по АДРЕСА_3 ; прож. АДРЕСА_4 ;

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01.11.2016 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ст.125 ч.2 КК України, запобіжні західи до обвинувачених обрано у вигляді особистого зобов`язання, терміном дії до 20.12.2016 року, які спливли і вважаються скасованими.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 через канцелярію 19.12.2016 року надав суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору із-за невідповідності вимогам ст.291 КПК України в частині формулювання і конкретизації обвинувачення, не виконання вимог ч.3 ст.283 КПК України (а.п.50-51); захисник, його підзахисні обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтримали це клопотання під час підготовчого засідання 09.03.2017 року, під час якого це клопотання підтримали обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_5 .

Прокурор в підготовчому засідання вважав можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду, в яке викликати сторони і свідків, підстав для задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору - не вбачав, з чим погодився потерпілий ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , реєстр матеріалів, вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як встановлено, в обвинувальному акті, затвердженому прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 27.10.2016 року, зазначені тілесні ушкодження на голові та обличчі, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у потерпілого ОСОБА_6 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; також тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та кінцівках ОСОБА_6 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В описовій частині обвинувального акту дії обвинувачених викладені таким чином, що удари руками і ногами наносили потерпілому ОСОБА_6 в область голови та обличчя тільки обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , що може відповідати кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України, що стосується ОСОБА_8 , то зазначено, що він умисно наніс не менше 2 ударів своєю правою ногою в бік лівого стегна та тулубу потерпілого ОСОБА_6 , а в цій області згідно висновку судово-медичної експертизи № 2677е від 09.07.2016 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, що відповідно до кваліфікуючих ознак утворює склад злочину, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тоді як в обвинувальному акті ОСОБА_8 інкримінована ч.2 ст.125 КК України, що не відповідає приведеним вище в описовій частині фактичним обставинам.
Також, в обвинувальному акті не конкретизовані дії саме ОСОБА_8 по відношенню до тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, яке відношення до них має саме обвинувачений ОСОБА_8 , який згідно обвинувального акту ударів в область голови потерпілого не наносив, якщо він сприяв наносити удари іншим особам, то яким чином - це не зазначено в описовій частині обвинувального акту.
Розглядаючи процесуальні можливості прокурора у відповідності до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, суд звертає увагу на те, що це право, а не обов`язок прокурора, яким він може скористатися, або ні. Тоді як необхідно забезпечити право обвинуваченого на захист в частині можливості підготуватися від обвинувачення, яке конкретизоване за відповідними конкретними обставинами, у тому числі правильної кваліфікації, щоб право особи на справедливий судовий розгляд, зокрема право бути негайно поінформованим про характер та причини пред`явленого йому обвинувачення і мати час та можливість підготуватися до свого захисту, не було порушено, а саме вимоги п. 1 та підпунктів «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що накладає на відповідні органи держави обов`язок своєчасно пред`являти обвинуваченому конкретизоване обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначається, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення чи вийти за його рамки за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист, якщо зміна обвинувачення чи його недоліки тягнуть за собою порушення права на захист, суд повинен направити справу на додаткове розслідування, суд не має повноважень застосувати закон про більш тяжкий злочин чи обґрунтувати обвинувачення іншими фактичними обставинами, які можуть порушити право особи на захист і на справедлий суд.
В приведеному рішенні Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, що також зазначалось і в рішенні Суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а в більш широкому аспекті - і нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме: для зазначення в обвинувальному акті підстав і правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 від його 2 ударів правою ногою в бік лівого стегна та тулубу потерпілого ОСОБА_6 відповідного до висновку судово-медичної експертизи по тілесним ушкодженням у потерпілого у вигляді синців на тулубі та кінцівкам, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, з зазначенням відповідної кваліфікації; усунення протиріч в описовій частині обвинувального акту, стосовно конкретизації дій саме ОСОБА_8 по відношенню до тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, яке відношення до них має саме обвинувачений ОСОБА_8 , який згідно обвинувального акту ударів в область голови потерпілого не наносив, якщо він сприяв наносити удари іншим особам, то яким чином.
Керуючись ст.ст.28,107,110, 91,291,314-317,369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт від 27.10.2016 року у кримінальному провадженні №0002514, з додатками і матеріалами, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , як такий що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копію ухвали негайно після проголошення надати обвинуваченим, потерпілому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1