АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/820/17 Справа № 216/2971/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ташкент Узбекистан, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою щодо ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 год. 50 хв. 24 серпня 2017 року, без визначення розміру застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочині, встановлені ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні та інші ризики які зазначені в клопотанні слідчого, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вважає, що висновки суду є формальними, оскільки в ухвалі суду не має посилань на будь-які докази, які б підтверджували існування вказаних ризиків. Зазначає, що підозрюваний не перешкоджав слідству, а навпаки після події злочину викликав швидку та поліцію і добровільно з`явився до органу досудового розслідування, при цьому знаючи, що потерпіла померла. Вказане, на думку захисника, свідчить про відсутність ризику переховування від органів розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню. Вказує на необґрунтованість підозри, оскільки не проведені необхідні слідчі дії, зокрема на встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень та не проведено експертизу щодо часу нанесених тілесних ушкоджень та причинно-наслдікового зв`язку між виявленими ушкодженнями та настанням смерті потерпілої. Зазначає, що слідчий суддя не дав належної оцінки даним про особу підозрюваного, у якого міцні соціальні зв`язки, що на думку, захисника дає можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років..
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, колегія суддів зважає на практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема протоколом огляду місця події від 25.06.2017 р.; протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 26.06.2017 р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26.06.2017 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.06.2017 р.; довідкою КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» від 26.06.2017 р. та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, апеляційним судом встановлено, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику впливу на свідків та потерпілого, а також перешкоджання кримінальному провадженню колегія суддів, враховує початкову стадію досудового розслідування та його тривалість, що обумовлюють існування вказаних ризиків.

Крім того, слідчим суддею та апеляційним судом, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність відомостей про наявність хвороб, які б виключали застосування до підозрюваного такого запобіжного захожу як тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та про міцність соціальних зв`язків підозрюваного є аналогічними з позицією сторони захисту в суді першої інстанції, яка отримала належну оцінку і з висновками слідчого судді погоджується колегія суддів, що дані які характеризують особу підозрюваного, враховуються судами, проте з огляду на інші обставини кримінального провадження самі по собі не можуть бути підставою для застосування менш суворого запобіжного заходу та не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Що стосується доводів захисника про не встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень померлій, то колегія суддів зауважує, що це є обставиною яка відповідно до ст. 91 КПК України, підлягає доказування в ході досудового розслідування, чому і має сприяти застосування запобіжного заходу.
Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, рішення суду про не визначення розміру застави узгоджується із вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України і є обґрунтованим та доцільним.
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4