АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження за № 0000018відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , 31.12.2015 приблизно о 14.30, повернувся додому за місцем свого проживання, та в момент перебування в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у останнього виник конфлікт з рідною бабусею ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно завдав ряд ударів обома руками по голові (зокрема обличчю), грудям, рукам та ногам ОСОБА_8 , внаслідок чого остання померла близько 2-6
_____________________________________________
Справа: 11-кп/796/2117/2016

Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1

годин після отримання завданих обвинуваченим ушкоджень.
Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись в тому що ОСОБА_8 не проявляє ознак життя, з метою приховання злочину, перемістив тіло ОСОБА_8 до балкону квартири за вказаною адресою, де залишив накривши його ковдрами.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва, не оспорюючи фактичні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення і доведеність його вини, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років.

При цьому, апелянт зазначає, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання близького до мінімальної межі санкції інкримінованої статті, не надав належної оцінки даним, що вказують на підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, який вчинив злочин проти життя та здоров`я і відповідно до статті 12 КК України визнається тяжким злочином.
Вказує, що вирішуючи питання про розмір покарання, суд проігнорував конкретні обставини, спосіб та мотиви вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, а також послідуючу поведінку обвинуваченого, що на думку прокурора вказує на підвищений рівень суспільної небезпеки, як діяння, так і особи обвинуваченого, однак цим конкретним обставинам кримінального провадження суд не дав належної оцінки, що призвело до призначення обвинуваченому ОСОБА_6 явно несправедливого, невиправдано м`якого покарання, близького до мінімальної межі санкції інкримінованої статті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000018 та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, що спричинили смерть потерпілої, ґрунтуються на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказах, яким дана належна оцінка з наведенням цих доказів у вироку, а оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, то відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України є правильною і в апеляційній скарзі прокурора не заперечується.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Переглядаючи вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України та врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини за яких було вчинено дане кримінальне правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обгрунтовуючи висновок щодо виду та розміру покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який проживав разом з рідною бабусею ОСОБА_8 та по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, згідно висновку судово-психіатричного експерта (а.с.43-46) страждає на поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності та за своїм психічним станом на час вчинення злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, щиро розкаявся у вчиненому, що суд обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставинами, що обтяжують покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

З урахуванням сукупності наведених у вироку конкретних обставин справи, суспільної небезпечності скоєного, даних про особу винного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців та належним чином мотивував прийняте рішення.

Отже, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та розміру покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, який вказує на необхідність призначення обвинуваченому більш суворого за своїм розміром покарання, а саме у виді позбавлення волі строком на 9 років, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не наведено належного обґрунтування та переконливих доводів того, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Твердження прокурора, що судом не був врахований підвищений рівень суспільної небезпеки як діяння, так і особи обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставними, оскільки конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, а також дані про його особу, з урахуванням наведених у вироку обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання та позиції прокурора у кримінальному провадженні щодо міри покарання, були враховані судом під час ухвалення вироку при вирішенні питання яке покарання має бути призначено обвинуваченому.

За наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні №0000018 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3