Справа № 488/2046/17
Провадження № 1-кс/488/191/17 р.
УХВАЛА
02.06.2017 року

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з відповідним клопотанням до суду в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.

Згідно клопотанню, 31.05.2017 року Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області отримана інформація про те, що в ході перевірки документів у водія автомобіля «Opel Vectra» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , з ознаками підробки у зв`язку з чим автомобіль був вилучений.

Слідчий вважає, що вказаний автомобіль неправомірно перебуває у володінні ОСОБА_4 , є речовим доказом, у зв`язку з чим просить накласти на нього арешт, дозволивши його утримання на спеціальному майданчику.

Згідно письмовим поясненням ОСОБА_4 , вказаний автомобіль він придбав у ОСОБА_5 ; про підробку документів йому нічого невідомо.

Заслухавши, слідчого, дослідивши письмові матеріали, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 ч. 2 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів проте, слідчий, ані у клопотанні, ані у судовому засіданні не обґрунтував свою правову позицію, не пояснив який доказовий потенціал несе в собі зазначений автомобіль у кримінальному провадженні за ст. 358 ч.1 КК України (підроблення документів). Крім того, в клопотанні слідчий посилається на норми статей КПК України, зміст яких втратив чинність.

Суду не представлено жодних фактичних даних про те, що автомобіль неправомірно перебуває у користуванні ОСОБА_4 , числиться в угоні або будь-які інші особи на нього претендують.

На час розгляду клопотання не встановлено чи дійсно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є підробленим.

Відповідно до ст. 173 ч. 1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За таких обставин клопотання слідчого не підлягає задоволенню оскільки слідчим не доведено необхідність такого арешту, наявність ризиків, передбачених ст. 170 ч. 1 абзацом 2 КПК України, а також можливість використання в якості доказу вказаного автомобіля.

При цьому, накладення арешту призведе до суттєвого обмеження прав осіб, які користуються зазначеним майном, що не є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.
Крім того, особа у володінні якої перебуває вказане авто ОСОБА_4 , добровільно надав письмову згоду працівникам поліції на проведення необхідних процесуальних дій з використанням даного транспортного засобу.
Керуючись ст.ст. 168, 172, 233, 234, 237 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна автомобіля «Opel Vectra» р/н НОМЕР_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1