Справа № 140/2871/15-к
Провадження №11-кп/772/16/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «04» січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 16.08.2015 року відносно
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. СорокодубиНемирівського
району Вінницької області, українця,
громадянина України, раніше судимого:
-01.09.2015 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. 296 ч.1, 75, 76 п.2,3 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року, -
В с т а н о в и в :
Судом встановлено, що 15 серпня 2015 року біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , проходячи по вулиці Польовій в с. Сорокодуби Немирівського району Вінницької області, помітив на території домогосподарства АДРЕСА_1 односельчанина ОСОБА_9 та підійшовши до нього почав розмову, в ході якої виникла суперечка на ґрунті неприязних відносин. В ході суперечки ОСОБА_6 наніс два удари долонями рук по обличчю ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, садна та синця в області обличчя, що згідно висновку експерта № 90 від 18.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і йому призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим не відбутого покарання за вирокомНемирівського районного суду Вінницької області від 01.09.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнений з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ст. 76 п.2,3 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання роботи.
Не погодившись із вироком суду заступник прокурора Вінницької області подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Ухвалити новий вирок та засудити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт
На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначити за сукупністю злочинів, покарання призначене ОСОБА_6 за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.09.2015 року за ч. 1 ст. ст. 296, 75, 76 КК України у виді 2 років обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців, виконувати самостійно.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора обґрунтована та підлягає до задоволення.
Згідно ст. 404 КПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України, - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 розглядалось судом на підставі ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
Суд першої інстанції з`ясувавши думку учасників процесу, які вважали за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись допитом обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі.
Учасниками кримінального провадження не оспорюється кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та доведеність його вини.
Разом з тим вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року являється незаконним, та підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст. 409, п.2 ч.1 ст.ст. 413, 414 КПК України через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, ОСОБА_6 01.09.2015 року судимий Немирівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 296 КК України і йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Відповідно до ч.2,3 ст. 76 КК України на нього покладенні обмеження.
Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 визнано винуватим відповідно до вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 15.01.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України за яке призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт, вчинено 15.08.2015 року тобто до постановлення попереднього вироку.
Покарання у вигляді громадських робіт належить виконувати реально, суд першої інстанції не врахував, що особа, засуджена до такого виду покарання, як громадські роботи, згідно вимог ст. 75 КК України, не може бути звільнена від відбування призначеного покарання.
Відповідно до роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» - коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Суд першої інстанції при ухвалені вироку суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме п. 4 ст. 70 КК України та вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосував принцип поглинення реального покарання за цим вироком у виді громадських робіт, умовним покаранням за попереднім вироком.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт та в подальшому звільняючи від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тому вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора знаходиться в Апеляційному суді Вінницької області з 22 лютого 2016 року.
Надані потерпілим ОСОБА_9 заяви про відкладення слухання кримінального провадження, так як він висловлює бажання бути присутнім при його розгляді і з`явитись не в змозі із станом здоров`я, при цьому не висловлюючи своєї думки щодо вироку ОСОБА_12 , не можуть слугувати підставою для відкладення справи.
Так в ході розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 був присутнім, йому вручалась пам`ятка про його права та обов`язки, і він не заперечував проти розгляду кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Виступаючи в судових дебатах потерпілій ОСОБА_9 не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_6 .
Тому суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження у відсутність потерпілого ОСОБА_9 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , - задовольнити.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 , - скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначити за сукупністю злочинів, та покарання призначене ОСОБА_6 за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.09.2015 року за ч.1 ст. 296, ст.ст. 75, 76 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців, виконувати самостійно.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга до касаційного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: