Справа № 545/3818/16-к
Провадження № 1-в/545/1520/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; з повною загальною середньою освітою; раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.

Засудженого: 11.03.2015 року Таращанським райсудом Київської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 11.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення в порядку ст. 72 ч. 5 КК України з 11.03.2015 року по 11.04.2015 року,-
про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:
До суду звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і довів своє виправлення.

В судове засідання засуджений не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор з приводу задоволення подання заперечував.

Вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбула 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 ПВСУ N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення

Відповідно до п.17 вказаної Постанови при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , засуджений 11.03.2015 року Таращанським райсудом Київської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.

За час відбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином: за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання має 1 стягнення, яке не погашено. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення, оголошених правами начальника відділення. По прибуттю в установу був працевлаштований різнорабочим. Приймає активну участі у суспільному житті відділення та установи. Згідно характеристики затвердженій в.о. начальника Божківської виправної колонії УДПтС в полтавській області (№16) засуджений за час відбування покарання не довів свого виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого є нестабільною, після винесення догани 17.11.2016 року не має жодного заохочення, а отже суд вважає, що останній не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом усього строку відбуття покарання, в зв`язку із чим підстави застосування до останньої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст.81 КК України ,537п.2 КПК України,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1