Справа № 591/2242/17
Провадження № 1-кп/591/332/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0001066 від 19.03.2017 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, гр. України, з вищою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, іпн НОМЕР_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що 18.03.2017 року приблизно о 02-00 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи поряд з забором Сумського міського кладовища в м.Суми, що знаходиться за адресою : м.Суми, вул. 20 років Перемоги, 3а, побачили секції та стовпчики, які стояли поряд з забором кладовища, у цей момент у них виник умисел на таємне викрадення вказаного майна.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи можливість суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшли до забору Сумського міського кладовища до вказаних чугунних секцій огорожі та чугунних стовпчиків. Побачивши що навколо нікого не має, взяли 9 чугунних секцій, які раніше були встановлені на місці поховання Бугайових, батьків ОСОБА_5 , та 13 чугунних секцій огорожи та 7 чугунних стовпчиків, які раніше були встановлені на місці поховання ОСОБА_10 , близьких родичів ОСОБА_4 .. Вказане майно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 загальною вартістю 2408 грн.(згідно висновку експерта від 31.03.2017 року № 19/119/9-3/1133е) перенесли до салону автомобіля (мікроавтобусa D) марки Citroen , модель C 25 D, 1993 року випуску, держ.номер НОМЕР_2 , маючи можливість розпорядитися на власний розсуд

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є «попередня змова групи осіб».

2904.2017 року між потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо пред`явленого обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч. 2 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме : за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1275 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджену в ній міру, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати призначене покарання шляхом сплати штрафу.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_8 та потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадання чужого майна на загальну суму 2408 гривень, яке належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , а тому він вчинив злочин , передбачений ч.2 ст. 185 КК України крадіжку, кваліфікуючою ознакою якого є попередня змова групи осіб.

Сторони угоди визнали, що ОСОБА_8 добровільно відшкодував шкоду потерпілим, вибачився перед ними, останні ці вибачення прийняли, а також будь-яких претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_8 вони не мають.

З урахуванням характеризуючих даних ОСОБА_8 , в тому числі його віку, щирого каяття та інших пом`якшуючих обставин покарання, які викладені в угоді про примирення, суд вважає за можливе затвердити вказану угоду із визначеною сторонами угоди мірою покарання для ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладеними на ОСОБА_8 обов`язакми ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.04.2017 року не змінювати до вступу вироку в законну силу.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 118,124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 судові витрату розмірі 175,92 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 29.04.2017 року про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29.04.2017 року покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1275 грн.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладеними на ОСОБА_8 обов`язакми ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.04.2017 року залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у розмірі 175,92 грн.

Речові докази:

-13 секцій (до однієї секції прикріплено стовпчик) та 6 стовпчиків, пофарбовані голубою форбою,які передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити її на праві власності;

-9 секцій огорожі, пофарбовані чорною фарбою, які зберігаються у ОСОБА_5 , залишити останньому на праві власності;

-Монтировка, що знаходиться у спецприміщенні зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП Сумської області знищити.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_11 -Когер