Справа № 436/9155/12
Провадження № 1-кс/436/19/12
У Х В А Л А

"20" грудня 2012 р. Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши клопотання слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції Манаєнкової Л.В. про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України,

вс т а н о в и в:

20 грудня 2012 року слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 26 листопада 2012 року близько 15-30 год. ОСОБА_2, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля будинку № 26 по вул. Молодогвардійській у м. Дніпропетровську, помітив раніше знайому ОСОБА_3 Підійшовши до неї, ОСОБА_2 попрохав її дати йому грошові кошти на що отримав відмову, після чого,діючи в умовах очевидності, розуміючи, що його дії носять відритий характер, дістав з лівого карману куртки ОСОБА_3 одягненої на ній грошові кошти в сумі 150,00 грн., таким чином заволодівши ними, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_2 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відритому викрадені чужого майна.

Просить суд обрати найбільш м'який вид особистого зобов'язання, що на її думку буде в повній мірі слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи, викладені в клопотанні, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов'язання.

Було встановлено, що 26 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про відрите заволодіння ОСОБА_2 коштами ОСОБА_3, що мало місце 26 листопада 2012 року близько 15-30 год. Сформовано кримінальне провадження № 0000024.

19 грудня 2012 року ОСОБА_2 у порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов'язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому найбільш м'яким запобіжним заходом є особисте зобов'язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов'язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов'язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов'язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Врахувавши обставини справи, приймаю за дійсні доводи слідчого про те, що до підозрюваного слід застосувати найбільш м'який вид запобіжного заходу - особисте зобов'язання.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, з'являється на виклики слідчого.

В сукупності вказане свідчить про добросовісність підозрюваного і здатність виконувати покладені на нього обов'язки, що є вирішальним і необхідним для застосування такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов'язання.

У відповідності до ч.ч. 5,6 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов'язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов'язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов'язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов'язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов'язки скасовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції Манаєнкової Л.В. про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання стосовно ОСОБА_2, задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у виді особистого зобов'язання.

Зобов'язати ОСОБА_2:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають наркотичні та психотропні речовини та займаються їх збутом;

5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають наркотичні та психотропні;

6) докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов'язки діють два місяці, по 20 лютого 2013 року включно.

Роз'яснити ОСОБА_2, що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов'язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов'язання покласти на слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції Манаєнкову Л.В.

Ухвала є остаточною і відповідно до ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя А.О. Сухоруков