Справа № 581/29/17
Провадження № 1-кп/581/13/17
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
25 січня 2017 року року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с.Горове Роменського району Сумської області, мешкає по АДРЕСА_1 , неодруженого, навчається у ВПУ №14 м.Ромни, працює оператором швейних напівавтоматів у ТОВ «Таланпром»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжку, поєднану з проникненням до іншого приміщення, кваліфікуючими ознаками якої є проникнення до іншого приміщення.
Факт вчинення обвинуваченим цього кримінального правопорушення, при зазначених вище обставинах, стверджується наданими у судовому засіданні поясненнями обвинуваченого.
Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним у скоєному визнав себе повністю, пояснивши, що він дійсно 27 листопада 2016 року разом зі своїм товаришем приїхали до ставка у Липоводолинському району Сумської області. Повертаючись додому по дорозі через дачні будинки, він вийшов з автомобіля, попрохавши товариша почекати його. Підійшовши до дачного будинку, він помітив через відсутнє віконне скло мотокосу, яку разом з насадками до неї викрав проникнувши до приміщення через вікно та відігнутий прут. Викрадене відвіз додому. Після того, як через тиждень до нього прийшли поліцейські, він самостійно відвіз викрадне до відділу поліції у селищі ОСОБА_6 .
Вказані пояснення суд вважає необхідними покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними і вичерпними.
Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини провадження, а також зібрані у ньому докази, тому за відсутності заперечень учасників судового розгляду, з`ясувавши їх думку щодо розуміння змісту передбаченої ч.3 ст.349 КПК України процесуальної дії, та пересвідчившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки цих процесуальних дій, суд обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого. Також досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріали, які дають змогу вирішити питання про долю речових доказів і процесуальних витрат.
Таким чином, факт скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку, поєднану з проникненням до іншого приміщення, кваліфікуючими ознаками якої є проникнення до приміщення.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відшкодуваня завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність таких, що обтяжують покарання, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу ОСОБА_5 , який вважається не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працює, має сім`ю - співмешкає з жінкою, від якої має неповнолітню дитину та записаний батьком її старшої дитини, відсутність зі сторони потерпілого претензій майнового характеру, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, тому керуючись ст.75 КК України, можливим є звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням на нього передбачених ч.1 ст.76 КК України зобов`язань.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Оскільки зазначені в ухвалі слідчого судді від 17 січня 2017 року ризики не зменшилися, до набрання вироком законної сил залишити обраний ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а про розподіл процесуальних витрат - у відповідності до ст.124 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
періодично з`являтися для реєстрації до уповноважего органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мотокосу марки «ЕЛПРОМ 3450» сіро-зеленого кольору з ящиком для інструментів та насадок до неї, що належать ОСОБА_4 , та які були предані йому на зберігання залишити в його користуванні.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 263 грн. 88 коп.
Обраний ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1