Справа № 502/1272/17
УХВАЛА

04 серпня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду
обвинувальний акт у кримінальному провадженні,
внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000024 від 29.03.2017 р. відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В :
21.07.2017 р. до Кілійського районного суду Одеської області з військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України надійшов вказаний обвинувальний акт, який в порядку ст. 35 КПК України передано до провадження судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 24.07.2017 р. призначено підготовче судове засідання на підставі відповідного обвинувального акта.

В ході підготовчого судового засідання з розгляду відповідного обвинувального акта, при з`ясуванні думки учасників судового провадження щодо рішень, викладених в ч. 3 ст. 314 КПК України прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, зазначаючи, що його складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України.
Захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору та на обґрунтування клопотання пояснив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: - згідно вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення. При цьому, як вбачається із відповідного обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , у формулюванні обвинувачення не вказано конкретні відомості стосовно того, чому обвинувачений є особою, яка займає відповідальне становище. В цій частині обвинувачення є неконкретним, що унеможливлює належну реалізацію обвинуваченим свого права на захист. Крім того, під час відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту не було надано доступу до документів НСРД. Також захисник зазначив, що особа, якій обвинувачений нібито висунув вимогу про надання неправомірної вигоди, а саме ОСОБА_6 , має у даному кримінальному провадженні статус свідка, хоча згідно положень ст. 55 КПК України мала бути визнана потерпілою з наділенням її відповідними правами.
Вказані порушення, на думку захисника, унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі відповідного обвинувального акта, в зв`язку з чим його слід повернути прокурору.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.
Стосовно клопотання сторони захисту прокурор зазначив, що ті обставини на які захисник посилається у своєму клопотанні, можуть бути з`ясовані лише в ході судового розгляду і не є підставами для повернення обвинувального акта прокурору.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків:
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Згідно вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинне відповідати таким вимогам: у ньому мають бути викладені всі елементи складу відповідного кримінального правопорушення /правопорушень/. Воно має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту їх доведення до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії, № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Маточчіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Аналізуючи викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_4 суд зауважує, що в ньому не викладено які саме конкретні дії стосовно призову ОСОБА_7 та його направлення для проходження військової служби входили до посадових обов`язків обвинуваченого та охоплювались його умислом, направленим на отримання неправомірної вигоди з використанням наданої йому влади та службового становища, оскільки за конструкцією складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, інкриміноване обвинуваченому діяння має бути пов`язане з використанням наданої влади чи службового становища.
Так само у формулюванні обвинувачення не викладено підстави віднесення обвинуваченого до службових осіб, які займають відповідальне становище, оскільки п. 2 примітки до ст. 368 КК України, на який зроблено посилання, містить відсилку до інших законодавчих актів.
Також суд звертає увагу на наступне:
Як зазначено в ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Разом з тим, реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не містить відомості щодо такого процесуального рішення, як складання обвинувального акту.

Крім того, згідно ст. 290 КПК України слідчий повинен повідомити стороні про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування і відкрити сторонам матеріали. Проте стороні захисту не надано можливості ознайомитись з усіма матеріалами досудового розслідування, зокрема щодо негласних слідчих (розшукових) дій, що вбачається з наданої захисником копії протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.06.2017 р. А згідно ч. 9 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів з зазначенням найменування таких матеріалів.

Якщо ж сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, то відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Вказані порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства перешкоджають повному, всебічному і об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення та можливості обвинуваченого підготуватись до захисту від такого обвинувачення.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акта щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109, 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369-372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 29.03.2017 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернути прокурору військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 для усунення встановлених в підготовчому судовому засіданні недоліків обвинувального акта та приведення його у відповідність з положеннями ст. 291 КПК України протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1