печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської обл., українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 22.10.2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.02.2012 року іспитовий строк скасовано та останнього направлено до місць позбавлення волі для відбуття покарання, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2014 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 15 днів.

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 18.02.2016 року приблизно о 00.00 год. разом з невстановленою досудовим слідством особою перебував на касі супермаркету «Велика Кишеня» за адресою: Залізничне шосе, 57 в м. Києві. Розраховуючись за товар, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим слідством особа побачили раніше невідомого їм ОСОБА_5 , який також розраховувався на касі за товар і стояв в черзі за останніми, та в них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим слідством особа вийшли з приміщення супермаркету «Велика Кишеня» та направились вздовж вул. Залізничне шосе за ОСОБА_5 . Зупинившись в кінці вулиці, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим слідством особа звернулися до ОСОБА_5 та почали вимагати в останнього грошові кошти. В подальшому, оглянувши кишені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим слідством особа відкрито заволоділи мобільним телефоном «Самсунг» вартістю 150 гривень, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та: банківськими картками, які знаходились в обкладинці паспорту ОСОБА_5 , що ОСОБА_4 та невстановленій досудовим слідством особі було відомо, оскільки вони бачили вказані речі у ОСОБА_5 на касі супермаркету. Погрожуючи застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим слідством особа дізналися у ОСОБА_5 пін-код від належної йому банківської картки, після чого з місця вчинення злочину пішли і з банківської картки ОСОБА_5 зняли грошові кошти в сумі 550 грн., завдавши своїми діями ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 700 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, не заперечуючи час, місце вчиненого кримінального правопорушення, перелік та вартість майна потерпілого, якими вони заволоділи, зазначивши, що він перебуваючи біля приміщенні супермаркету «Велика Кишеня» що розташований на Залізничному шосе в м. Києві з наглядно йому знайомим, відкрито заволоділи майном ОСОБА_5 . Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, є умисним та корисливим, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисний, корисливий злочин та будучи засудженим до покарання з іспитовим строком порушив умови відбування вказаного покарання, у зв`язку з чим іспитовий строк був скасований та ОСОБА_4 направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі, те що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні, корисливі злочини, а також те, що останній свою вину у вчиненому визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем попереднього відбування покарання.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьої) року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту затримання - 20.03.2017 року.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_4 з 20.03.2017 року по 14.04.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Речові докази:

- диск з відеозаписом, який знаходиться на зберіганні в матеріалах досудового розслідування залишити в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1