Справа № 521/4660/17
Номер провадження:1-кс/521/1534/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що 16 грудня 2016 року до чергової частини Хмельницького ВП м. Одеси, надійшов рапорт від старшого інспектора відділу ЗБДРУПД ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 , про те що 16 грудня 2016 року приблизно 15 годині 30 хвилин під час відпрацювання вулично-дорожньої мережі адміністративної території м. Одеси відповідно до доручення ГУНП в Одеській області від 12 грудня 2016 року № 325, ним спільно з інспектором відділу забезпечення безпеки дорожнього руху, УПД ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_8 в м. Одесі по вул. Бугаївська 63а, було зупинено автомобіль марки «БМВ-525» д/н НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , котрий надав свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 26.02.2014 року. При перевірці даного автомобіля з Єдиним державним реєстром МВС було встановлено, що 25 листопада 2014 року дану реєстрацію скасовано. При візуальному огляді номеру кузова виявлено ознаки підробки номерів агрегату.
В ході огляду за адресою: місто Одеса, вулиця Бугаївська 63А, слідчим Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 транспортний засіб марки «БМВ-525» д/н НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає в АДРЕСА_1 , останній надав свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 26 лютого 2014 року на ім`я ОСОБА_9 , було вилучено.
Згідно висновку старшого судового експерта ЛЕТ та АТВД ОНДІСЕ ОСОБА_10 , № 17-484 судово-криміналістичної експертизи по визначенню автентичності нанесення ідентифікаційних маркувань автомобіля BMW 525 від 27 лютого 2017 року, на досліджуваному автомобілі BMW 525 реєстраційний номер НОМЕР_1 маркування ідентифікаційного номера (номер кузова) « НОМЕР_2 » піддавалося зміні поза заводських умовах: 9, 14-17 символи ідентифікаційного номеру повністю змінені шляхом механічного впливу на поверхневий шар металу маркувального майданчика, після чого кустарно нанесене вторинне маркування, первинний ідентифікаційний номер досліду ванного автомобіля наступний: « НОМЕР_4 ».
Маркування двигуна « НОМЕР_5 » досліджуваного автомобіля BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_1 нанесено по технології заводу виробника, ознаків змін не виявлено.
На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно яке виявлено та вилучено, а саме на легковий автомобіль марки «БМВ-525» д/н НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) в кузові седан-В сірого кольору, 2000 року випуску, який належить ОСОБА_9 на праві власності свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 26 лютого 2014 року.
Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання до суду не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.
Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Власник майна ОСОБА_3 також заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна, та 04 квітня 2017 року через канцелярію Малиновського районного суду міста Одеси подав письмові пояснення, в яких виклав свої заперечення.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку власника майна та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно повернути для усунення недоліків з наступних підстав.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інші матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Натомість, клопотання слідчого про арешт майна, а саме легкового автомобілю марки «БМВ-525» д/н НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ), не відповідає вказаним вимогам закону.
Клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.2 ст.172 КПК України, оскільки до нього не додані оригінали або копії документів та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, відсутні підстави і мета відповідно до положень ст.170 цього Кодексу, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна
Зазначений недолік клопотання суперечить вимогам ч.2 ст.6 Конституції України, якою передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а також статті 19 основного закону України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є притаманний всім статтям Конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає поверненню для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст.170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про накладання арешту на легковий автомобіль марки «БМВ-525» д/н НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, встановивши строк 72 години з моменту отримання копії зазначеної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1