У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
смт Короп 10 січня 2017 року
Коропський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6
15 серпня 2016 року, ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення кухні, яка розташована на території Червоненського психоневрологічного інтернату, в с.Билка, Коропського району, Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в область живота ОСОБА_8 , в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої підреберної ділянки живота, яке виражалося проникненням у черевну порожнину, ушкодженням печінки та крововиливом у черевну порожнину, які згідно висновку експерта № 76 від 08.09.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що працює заступником директора Червоненського психоневрологічного інтернату. 15 серпня 2016 року підопічний інтернату ОСОБА_7 чистив ножем буряки біля їдальні. В цей час до нього підійшов інший підопічний інтернату ОСОБА_8 і почав відбирати цигарку. В ході сварки ОСОБА_7 випадково наніс поранення ОСОБА_8 ножем, який тримав у руках. Сам свідок не був очевидцем подій, а дізнався про них від медиків інтернату, які надавали потерпілому невідкладну допомогу. А медики, в свою чергу, дізналися про подію від підопічних інтернату.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що працює молодшою медичною сестрою Червоненського психоневрологічного інтернату. 15 серпня 2016 року була на денній зміні. До них у корпус працівники бані привели підопічного ОСОБА_8 , у якого була закривавлена рана на животі. Працівниця на ім`я ОСОБА_11 , яка супроводжувала ОСОБА_8 , повідомила, що поранення наніс інший підопічний ОСОБА_7 . Сама свідок не була очевидцем подій.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показала, що працює машиністом з прання Червоненського психоневрологічного інтернату. Приблизно в обідню перерву 15 серпня 2016 року до них підійшов підопічний ОСОБА_8 . На руці в останнього була кров. Працівниця на ім`я ОСОБА_11 , відвела потерпілого до санітарів. На запитання: «Звідки кров?» ОСОБА_8 не відповідав. Сама свідок, як і працівниця ОСОБА_11 , не були очевидцями подій.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що працює швачкою Червоненського психоневрологічного інтернату. 15 серпня 2016 року працювала поряд з ОСОБА_12 і повністю підтвердила її показання. Сама свідок, як і працівниця ОСОБА_11 , не були очевидцями подій.
Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , крім показань свідків, підтверджуються іншими доказами, що були перевірені у судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду місця події від 16.08.2016 року господарчої будівлі Червоненського психоневрологічного інтернату, в ході якого було виявлено та вилучено ніж, яким нанесено тілесні ушкодження потерпілому (а.с. 40-42);
- протоколом огляду місця події від 19.09.2016 року території Червоненського психоневрологічного інтернату, в ході якого було виявлено та вилучено футболку потерпілого зі слідами пошкоджень (а.с. 43-46);
- речовими доказами: кухонним ножем та футболкою потерпілого (а.с. 48-49);
- висновком експерта № 76 від 08.09.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 мало місце тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої підреберної ділянки живота, яке виражалось проникненням у черевну порожнину, ушкодженням печінки та крововиливом у черевну порожнину, характер даного ушкодження, а саме: рівні краї та гострі кути рани, наявність ранового каналу і переважання його довжини над шириною рани дозволяють дійти висновку, що в утворенні його могла мати місце дія гострого колото-ріжучого предмета; за ступенем тяжкості вказане тілесне ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя; морфологічні властивості даного тілесного ушкодження виключають можливість утворення його за умов падіння на площину з положення стоячи, в тому числі, якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх); особливості характеру вказаного тілесного ушкодження не виключають можливість утворення його 15 серпня 2016 року за умов, викладених у описовій частині постанови, а саме: «…наніс йому удар ножем в область живота…» (а.с. 30-31);
- висновком експерта № 79 від 20.09.2016 року, згідно якого характер даного тілесного ушкодження, а саме: рівні краї та гострі кути рани (біля 2,5 см), наявність ранового каналу і переважання його довжини над шириною рани, конструкційні особливості клинка, наданого на експертизу кухонного ножа, не виключають можливості того, що в утворенні встановленого у ОСОБА_8 тілесного ушкодження могла мати місце дія гострого колючо-ріжучого предмета, не виключено типу ножа, в тому числі, який був наданий на експертизу (33-34).
Згідно висновку (акту) судово-психіатричної експертизи № 741 від 23.11.2016 року у ОСОБА_7 мала місце помірна розумова відсталість (F71 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_7 на теперішній час має місце помірна розумова відсталість (F71 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Наявний у нього психічний розлад позбавляє його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення і тим самим перешкоджає його участі у проведенні досудового слідства та судового розгляду по даному кримінальному провадженню. ОСОБА_7 показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, перевіривши доводи обвинувачення про повну доведеність вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння та про необхідність застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом; доводи захисника, який вважає, що дане суспільно-небезпечне діяння скоєно з необережності і має кваліфікуватися за ст. 128 КК України, а ОСОБА_7 можливо залишити на лікуванні в інтернаті; думку законного представника ОСОБА_5 , який заперечував проти застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, мотивуючи це тим, що поранення потерпілого відбулося через його протиправну поведінку, суд виходить з наступного. Фактичні дані, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повністю узгоджуються між собою та з дослідженими в судовому засіданні висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами, та беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке вказане у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру.
Показання свідка ОСОБА_9 щодо ненавмисного спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, суд оцінює критично, оскільки вони є показаннями з чужих слів медиків інтернату, які не були очевидцями події, а першоджерелом таких показань є висловлювання підопічних психоневрологічного інтернату. Крім того, вони суперечать іншим доказам, дослідженим в судовому засіданні, а тому суд не приймає показання ОСОБА_9 , як такі, що спростовують вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, вказаного у клопотанні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 своїми діями, які виразились у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Однак, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів, досліджених у судовому засіданні, суд визнає ОСОБА_7 неосудним.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 , вчинивши суспільно небезпечне діяння, через свій хворобливий стан являє небезпеку для суспільства і потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника ОСОБА_7 та законного представника потерпілого, приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а враховуючи характер та тяжкість захворювання ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним діяння, з урахуванням ступеню його небезпечності для себе та інших осіб, вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази: кухонний ніж та синтетична футболка, що зберігаються в КЗРД Коропського ВП БВП ГУНП в Чернігівській області підлягають знищенню; особові справи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах справи підлягають поверненню Червоненському психоневрологічному інтернату.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 94 КК України, ст.ст. 505, 512 та ст. 513 КПК України, суд, -
Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Речові докази: кухонний ніж та синтетична футболка, що зберігаються в КЗРД Коропського ВП БВП ГУНП в Чернігівській області знищити; особові справи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах справи повернути Червоненському психоневрологічному інтернату.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1