Справа № 629/598/17
Номер провадження 1-кс/629/158/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000967 від 06.05.2014 року за ст. 122 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.01.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000967 від 06.05.2014 року за ст. 122 ч. 1 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що слідчим не надано належну оцінку доказам у кримінальному провадженні, внаслідок чого прийняте необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Заявник у судовому засіданні доводи своєї скарги підтримав, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважав рішення слідчого законним та обґрунтованим.

Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши доводи скарги, матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із загальних засад кримінального провадження є законність. Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Якщо під час досудового розслідування встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 та ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Судом встановлено, що кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_3 про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування встановлено факт отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, при обставинах, які вказані ним. ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не отримав. Також встановлено, що ОСОБА_3 під час сварки зі ОСОБА_6 , відштовхнув його від себе, у зв`язку із чим слідчим зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 перебував у стані необхідної оборони.

Так, статтею 36 КК України дійсно встановлено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Матеріали кримінального провадження не вказують на те, що ОСОБА_6 захищався від суспільно-небезпечного посягання. Висновки слідчого про наявність необхідної оборони та про відсутність перевищення меж необхідної оборони, не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Аналогічні висновки неодноразово були встановлені слідчим суддею, під час розгляду скарг ОСОБА_3 , на постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження.

Крім цього, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх слідчих дій направлених на з`ясування обставин кримінального провадження, а також на усунення протиріч.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст284, 306, 307 КПК України, суд

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000967 від 06.05.2014 року за ст. 122 ч. 1 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.01.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000967 від 06.05.2014 року за ст. 122 ч. 1 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1