Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/353/17
Провадження 1-кп/215/227/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000282 від 29.05.2014, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_12 - ОСОБА_13 про повернення обвинувального акта прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А :
27 січня 2017 року в провадження суду з прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, який ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_12 - ОСОБА_13 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_10 , вирішення клопотання залишили на розсуд суду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 просив задовольнити клопотання.

У підготовчому судовому засіданні, вивчивши клопотання ОСОБА_13 , дослідивши обвинувальний акт, заслухавши пояснення заявника, прокурора, обвинувачених та їх захисників, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У клопотанні ОСОБА_13 зазначає, що в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого кожним з обвинуваченим. Також заявник вважає, що в обвинувальному акті не зазначено обставини виникнення умислу у обвинувачених, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення. Крім того, з пред`явленого обвинувачення не зрозуміло, якими саме функціями була наділена ОСОБА_12 , як службова особа на яку покладено виконання організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських повноважень.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).

Власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК).

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
При цьому колегія судів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Клопотання захисника є не конкретне, містить загальні посилання на обставини та норми КПК України.

З конкретної частини клопотання вбачається, що обвинувальний акт, містить мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, які на думку прокурора є встановлені.

Окрім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_14 вчинювала злочини, обіймаючи посаду провідного фахівця бухгалтера ІІ категорії Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти» з 16.05.2011 року та являючись матеріально-відповідальною особою.

Також обвинувальний акт містить обставини конкретних дій обвинуваченої ОСОБА_12 , в складі організованої групи.

Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт в частині щодо ОСОБА_12 , та наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_12 не викликає сумнівів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання не має.
Керуючись ст.ст.219, 314 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
В задоволені клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_12 - ОСОБА_13 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

судді: