УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2016 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши подання начальника Франківського ВП ГУНП у Львівській області про встановлення адміністративного нагляду:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львова, з середньою-технічною освітою, одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, працюючого, раніше судженого, востаннє: 13.05.2009 року Франківським районним судом м. Львова за ст. 263 ч.1, ст. 390, 358 ч.1, 307 ч. 2, ст. 70, 71 КК України - 6 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 ,-

встановив:
Начальник Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 , покликаючись на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, постійно знаходиться під адміністративним наглядом, притягався до адміністративної відповідальності, підтримує зв`язки з антигромадським елементом, суспільно-корисною діяльністю не займається, схильний до вживання наркотичних речовин та вчинення правопорушень, на профілактичні заходи не реагує, належних висновків не зробив та контролювати його поведінку в нічний та вечірній час неможливо, він залишається небезпечним для суспільства. Просить подання задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник пояснили, що дійсно ОСОБА_4 раніше судимий, однак ОСОБА_4 не є небезпечним для суспільства, не порушував громадський спокій, характеризується позитивно, працевлаштований та має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір інваліда, а встановлення адміністративного нагляду, на його думку, може призвести до втрати ним роботи, оскільки така пов`язана з частими відрядженнями та має ненормований графік.

Дільничний інспектор поліції у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 справді став на шлях виправлення, однак приводом для встановлення адміністративного нагляду стало притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.126 КУпАП, при цьому вважає, що підстав для задоволення подання немає.

Вивчивши матеріали подання, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , дільничного інспектора поліції, вважаю, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таке має бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно зі ст.4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», підставами для встановлення адміністративного нагляду є: а) вирок суду, що набрав законної сили, - щодо осіб, зазначених у пункті «г» статті 3 цього Закону; б) матеріали установ виконання покарань - щодо осіб, зазначених у пункті «б» статті 3 цього Закону; в) матеріали органів Національної поліції, - щодо осіб, зазначених у пункті «в» статті 3 цього Закону.
Як вбачається із подання, востаннє ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності 13.05.2009 року Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.263, ст.390, ч.1 ст.358, ч.2 ст.307, ст.ст.70, 71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Крім того, ОСОБА_4 одружений та має. на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює та має постійне джерело прибутку, позитивно характеризується за місцем праці, що стверджується характеристикою та довідкою в.о. Голови правління КС «Християнська злагода» від 19.04.2016 року.
Згідно з ч. 7 ст. 69 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення. Накладене в цей період нове стягнення на засудженого перериває перебіг зазначеного строку і його обчислення продовжується знову з дня відбуття останнього стягнення.
Із матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 ч.2 та ст. 187 КУпАП вчиненні у 2015 році. З моменту вчинення останнього адміністративного правопорушення минуло більше одного року.
За таких обставин ОСОБА_4 не можна вважати таким, що вперто не бажає стати на шлях виправлення і що він є небезпечним для суспільства.
Відповідно до вимог ст.3 п. «в» ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Однак, як вбачається із подання начальника Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, останній мотивує таке нормами закону, а саме ч.2 ст.6 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», що визначає лише порядок продовження адміністративного нагляду.
Отже, суд приходить до висновку про необґрунтованість внесеного подання та про відсутність підстав для встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 , оскільки його поведінка не становить небезпеки для суспільства.
Керуючись ст.ст. 3-6 Закону України, «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», -

ухвалив:
у задоволенні подання начальника Франківського ВП ГУНП у Львівській області про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1