Справа № 464/8994/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/368/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 27 січня 2017 року про відмову в задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення засудженого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИЛА:
Адміністрація ЛВК №48 спільно зі спостережною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, покликаючись на те, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання, вимог режиму утримання більшу частину покарання не порушує, сумлінно ставиться до праці та довів своє виправлення.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27 січня 2017 року відмовлено в задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Своє рішення суд мотивує тим, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання не є для цього достатньою правовою підставою.

На дану ухвалу засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Засуджений ОСОБА_7 просить скасувати дану ухвалу та постановити об`єктивне та усестороннє рішення.
В обґрунтування покликається на те, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 раніше судимий, а також ступінь тяжкості раніше скоєних злочинів не має жодного відношення до застосування ст. 81 КК України і має характер безпідставного висновку. Звертає увагу, що перебуває в ЛВК №48 27 місяців, з них 21 місяць не отримував жодного порушення, сумлінно та добросовісно ставиться до роботи за що отримав п`ять заохочень. Також вважає, що рішення суду першої інстанції є одностороннім і не всебічним, так як в ухвалі суду не зазначено, що засуджений навчався в ПТУ та отримав диплом, активно приймав участь в масових заходах спортивного характеру, за що був нагороджений призами та нагородами.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати дану ухвалу та задоволити подання Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування покликається на те, що ухвала суду першої інстанції прийнята формально та порушила право людини на справедливий суд, загальні засади та принципи судочинства щодо повноти, всебічності,об`єктивності та розумності. Звертає увагу на те, що засуджений сумлінно та добровільно працює, не має жодного дисциплінарного стягнення, отримав відмінну характеристику від адміністрації закладу, не порушую дисципліну, одружений, має малолітню дитину, ОСОБА_9 2004 року народження, а також матір, яка не працює, є пенсіонером, постійно хворіє та потребує постійного догляду. Вважає, що всі умови для застосування щодо ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення виконані та дотримані, а також відсутні підстави для відмови в задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначив, що засуджений не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Проте такий висновок суду не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах провадження.

Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції належним чином не дослідив усі обставини справи та дійшов необґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання початок строку відбуте покарання засудженому ОСОБА_7 рахується з 09 січня 2014 року, кінець строку покарання 31 липня 2018 року; за час відбування покарання в місцях позбавлення волі в Чернігівському та Львівському слідчих ізоляторах порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією слідчого ізолятора не заохочувався; по прибуттю в Львівську виправну колонію №48 в процесі індивідуально-виховних бесід вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому; за час відбування покарання у виправній колонії п`ять разів порушував вимоги режиму відбування покарання, за що були накладені відповідні стягнення, однак накладені стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку; за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці чотири рази заохочувався; працевлаштований на виробництві установи у дільниці порубки та сушіння дров; робить вірні висновки із свого кримінального минулого; до праці ставиться сумлінно; приймає участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії, як в порядку черговості, так і з власної ініціативи; дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує сумлінно; заходи виховного та профілактичного характеру відвідує регулярно; на профілактичному обліку не перебуває; включений до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», програму виконує добре, прагне до її реалізації; підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_10 подала звернення про те, що на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та має спільного сина, постійно підтримує дружні стосунки зі своїм чоловіком та відвідує його. Звертає увагу, що в ході проведення з ним неодноразових бесід виявила зміни ОСОБА_7 на краще. На даний час ОСОБА_10 та їх син проживають у будинку засудженого з матір`ю засудженого, яка потребує його підтримки. Також ОСОБА_10 долучила звернення директора ПП Такс Строй Град, який не заперечує проти працевлаштування ОСОБА_7 на даному підприємстві у разі його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом за вчинений ним злочин, що є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання, так як він не довів своє виправлення є безпідставним та не обґрунтованим.

Станом на 28 березня 2017 року не відбута частина засудженим строку покарання складає 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 3 (три) дні.

За таких обставин ухвала Сихівського районного суду м.Львова від 27 січня 2017 року, якою відмовлено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання підлягає скасуванню, а засуджений умовно-достроковому звільненню з місць позбавлення волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 3 (три) дні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - задоволити.
Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 27 січня 2017 року про відмову в задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Спільне клопотання адміністрації ЛВК №48 та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання - задоволити.
Звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2014 року на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 3 (три) дні.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4