1-кс/754/1931/17
У Х В А Л А
Іменем України
10 серпня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна,
Встановив:
04.08.2017 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 008999 від 27.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що відповідно до витягу з кримінального провадження та матеріалів досудового розслідування встановлено, що до СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_5 про те, що директор ТОВ «Полірем-Київ» ОСОБА_6 та засновник ТОВ «Полірем-Київ» ОСОБА_7 незаконно використовують торгівельні знаки на товари і послуги за свідоцтвами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , що належали ТОВ «Полірем» на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2001 року, чим завдали засновникам «Полірем» матеріальної шкоди.
Постановою слідчого у провадженні від 01.08.2017 року вищевказані знаки для товарів і послуг визнано речовими доказами у провадженні, у зв`язку з чим, з метою їх збереження слідчий просить накласти на них арешт.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказані вимоги закону слідчим були порушені.
Клопотання слідчого про накладення арешту на майно є невмотивованим з наступних підстав:
-слідчим в клопотанні не надано підтвердження, що торгівельні знаки на товари і послуги за свідоцтвами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №00008999;
-в клопотанні не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не надано доказів факту заподіяння шкоди і розміру цієї шкоди станом на момент звернення з даним клопотанням до суду;
-слідчим не надано доказів того, що у даному кримінальному провадженні було пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення щодо майна, на яке просить накласти арешт.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя