Провадження № 1-кп/638/286/17

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків кримінальне провадження № 0001593 від 04.04.2016 у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого м. Капан, Вірменія, громадянина Вірменії, вірменина, з середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, який без відповідної реєстрації мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 29.03.2004 вироком Голосіївського райсуду м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.03.2008 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 3 роки та покладенням відповідних обов`язків;

- 18.03.2010 вироком Соломенського райсуду м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України до 6 років позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 12.08.2013, на підставі ухвали Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 02.08.2013, у відповідності до ст. 81 КК України, умовно достроково на невідбутий строк 01 рік 10 місяців 21 день;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

перекладача ОСОБА_13

підсудного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисних злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло за наступних обставин.

10 квітня 2016 року, у ранковий час доби, до 07 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не представилось можливим, підсудний ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисних мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, з метою особистого збагачення, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , в якому розташований гуртожиток № НОМЕР_1 Харківського національного університету імені В.Каразіна.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, підсудний ОСОБА_4 , піднявся на 6,5 поверх зазначеної будівлі, де продовжуючи свої злочинні дії, з метою проникнення до житлової кімнати № НОМЕР_2 , в якої мешкали потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через двері проник до зазначеного житлового приміщення та скориставшись тим, що перебуваючи у кімнаті потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_14 сплять, внаслідок чого не усвідомлюють його злочинних дій, з розташованого в кімнаті стола таємно викрав належне потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 майно, а саме : належний потерпілій ОСОБА_11 планшет марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray » вартістю 9321 гривна; належний потерпілій ОСОБА_14 ноутбук марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA » вартістю 6922 гривні 50 копійок, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, завдавши потерпілим матеріальної шкоди у вказаній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у відношенні потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , який мав місце 10.04.2016, не визнав. При цьому показав, що в квітні 2016 року орендував квартиру у свідка ОСОБА_15 , в якої мешкав, лише один маючи доступ у вказане житлове приміщення. В той період часу він займався скупкою комп`ютерної техніки у студентів, можливо і у гуртожитку потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які йому відомі не були. Письмові об`яви щодо скупки техніки залишав на вулиці в загальнодоступних місцях. Замовлення приймав по телефону. З ким конкретно спілкувався пояснити не може. Гуртожитки відвідував вранці, заходив у приміщення таємно, з метою запобігання зустрічі з працівниками гуртожитків. Обставин відвідування гуртожитків вже не пам`ятає у зв`язку з тривалим плином часу. Інкримінований йому злочин не вчиняв, тому цивільні позови не визнає. Як в його квартирі опинились належні потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зарядні прилади пояснити не може. Під час проведення обшуку він та поняті постійно знаходились в квартирі, яку він перед цим відчинив своїм ключем.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного інкримінованого йому злочину, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, в повному обсязі доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що станом на 10.04.2016 вона була студенткою Харківського НУ ім. В.Каразіна та мешкала разом з ОСОБА_14 , яка на теперішній час знаходиться поза межами України за кордоном, в однієї кімнаті на 6,5 поверсі гуртожитку АДРЕСА_3 . В ніч з 09.04.2016 на 10.04.2016 вона з подругою ОСОБА_14 близько 24 години лягли спати, двері своєї кімнати на замок не зачиняли. 10.04.2016 близько 07 години вона прокинулась, двері кімнати були відкриті, з кімнати були викрадені належний її планшет марки « AppleeIpadAir » та належний ОСОБА_14 ноутбук марки « LenovoIdeaPad », які до того лежали на столі. В ході досудового розслідування вона впізнала викрадений зарядний прилад від належного її планшету, який мав на дроті ізоленту чорного кольору та був вилучений у підсудного ОСОБА_4 . Вартість планшету нею визначена довільно, вона ним користувалась близько двох років до крадіжки. Після вчинення крадіжки, вона за програмою геолокації встановила місце знаходження викраденого планшету в будинку АДРЕСА_4 , де як з`ясувалось мешкав ОСОБА_4 , про що нею були повідомлені співробітники поліції. Раніше ОСОБА_4 її відомий не був.

Допитати у судовому засіданні у якості потерпілої ОСОБА_14 , з приводу зазначених подій, не виявилось можливим, так як за інформацією наданою суду органом досудового розслідування встановити місцезнаходження останньої та забезпечити її явку у судове засідання не виявилось можливим, тому що вона перебуває за межами України у Німеччині. Крім того потерпілою ОСОБА_14 суду була надана письмове клопотання про розгляд зазначеного кримінального провадження за її відсутності. ( т. 1 а.с. 84, т. 2 а.с.а.с. 11, 24-25, 28-29, 30, 34 ).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 26.04.2016 його та ОСОБА_18 запросили співробітники поліції у якості понятих при проведенні обшуку у сусідній квартирі АДРЕСА_5 . При проведення обшуку також був присутній підсудний ОСОБА_4 , який відкрив квартиру своїм ключем та вони всі разом зайшли до приміщення. Квартира однокімнатна, вони всі разом знаходились під час проведення обшуку. В квартирі були знайдені 5-7 сим- карт, а також зарядні прилади до планшетів, дріт одного з яких був перемотаний чорною ізолентою. Вказана слідча дія фіксувалась у відповідному протоколі, з яким всі учасники ознайомились та підписали. Що поясняв ОСОБА_4 з приводу вилученого майна не пам`ятає. До вказаних подій ОСОБА_4 йому знайомим не був. Квартира в якої мешкав ОСОБА_4 та де було проведено обшук, здавалась в оренду щодобово.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , в частині зазначених подій, дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 . При цьому наголошувала на тому, що вилучене майно було знайдено під час обшуку у їх присутності, воно знаходилось у шафі в кімнаті.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що станом на березень квітень 2016 року вона здавала в оренду належну її квартиру АДРЕСА_5 . У вказаний період у ОСОБА_4 були ключі від квартири, так як він в неї мешкав. На момент здачі квартири в оренду зарядних приладів до планшетів та сім карт в квартирі не було. Згодом від співробітників поліції її стало відомо, що в квартирі було проведено обшук, за наслідками якого були вилучені викрадені зарядні прилади.

Також вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- протоколом огляду місця події від 10.04.2016 житлової кімнати № НОМЕР_2 , розташованої в гуртожитку № НОМЕР_1 Харківського національного університету ім. В.Каразіна за адресою : АДРЕСА_2 , в якої мешкали потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , відповідно до якого було встановлено та оглянуто місце вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення майна у ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , яке мало місце 10.04.2016 при вищезазначених обставинах. ( т. 1 а.с.а.с. 160-163 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.04.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 , впізнав підсудного ОСОБА_4 , як особу, яка 10.04.2016 близько 05.30-06.00 години рухалася по коридору 6,5 поверху гуртожитку № 10 Харківського НУ ім. В.Каразіна за адресою : АДРЕСА_2 , в день викрадення у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 належного їм майна. ( т. 1 а.с.а.с. 181-183 );

Допитати у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_19 , з приводу зазначених подій, не виявилось можливим, так як за інформацією наданою суду органом досудового розслідування встановити місцезнаходження останньої та забезпечити її явку у судове засідання не виявилось можливим ( т. 2 а.с.а.с. 11, 24-25, 28-29, 30, 34 ).

- протоколом огляду місця події від 26.04.2016 квартири АДРЕСА_5 , дозвіл на проведення обшуку якої, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України,було надано ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 27.04.2016, в якої мешкав підсудний ОСОБА_4 , відповідно до якого у зазначеному житловому приміщенні було виявлено та вилучено викрадене у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 майно, а саме : зарядні прилади до планшета марки « AppleeIpadAir » та ноутбука марки « LenovoIdeaPad », які були викрадені підсудним ОСОБА_4 у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , при обставинах, які мали місце 10.04.2016. При цьому, на дроті зарядного приладу до планшета марки « AppleeIpadAir » в наявності ізолента чорного кольору. ( т. 1 а.с.а.с. 222-225, т. 2 а.с. 52 );

- протоколом огляду предмету від 26.04.2016, відповідно до якого були оглянуті належні потерпілім ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зарядні прилади до планшета марки « AppleeIpadAir » та ноутбука марки « LenovoIdeaPad », які були викрадені підсудним ОСОБА_4 у потерпілих, при обставинах, які мали місце 10.04.2016 та були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_4 . При цьому, оглядом встановлено, що на дроті зарядного приладу до планшета марки « AppleeIpadAir » в наявності ізолента чорного кольору, на боковій частині зарядного приладу до ноутбука марки « LenovoIdeaPad » в наявності відшарування фарби у вигляді напису « ТАЯ Мележик ». ( т. 2 а.с.а.с. 45-46 );

Зазначені належні потерпілім ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зарядні прилади до планшета марки « AppleeIpadAir » та ноутбука марки « LenovoIdeaPad », у відповідності до ст. 357 КПК України, були оглянуті судом у судовому засіданні та надані для ознайомлення учасникам судового провадження, від яких застережень щодо проведення огляду речових доказів не надійшло.

При цьому, підсудний ОСОБА_4 зазначив, що він допускає наявність на час огляду квартири вказаних зарядних приладів, які були вилучені, однак вони йому не належать.

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 26.04.2016, відповідно до якого, оглянуті належні потерпілім ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зарядні прилади до планшета марки « AppleeIpadAir » та ноутбука марки « LenovoIdeaPad », які були викрадені підсудним ОСОБА_4 у потерпілих, при обставинах, які мали місце 10.04.2016, були визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження. ( т. 2 а.с. 47 );

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.07.2016, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 , серед пред`явлених для впізнання речей, впевнено впізнала належний її зарядний прилад від планшета марки « AppleeIpadAir », який разом з планшетом був у неї викрадений підсудним ОСОБА_4 при обставинах, які мали місце 10.04.2016. ( т. 2 а.с.а.с. 49-51 ).

- висновком судово - товарознавчої експертизи № 3555 від 30.06.2016, відповідно до якого, ринкова вартість належного потерпілої ОСОБА_11 планшета марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray », на момент скоєння ОСОБА_4 злочину, тобто станом на 10.04.2016, з урахуванням зносу, складає 9321 гривну. ( т. 1 а.с.а.с. 168-169 ).

- висновком судово - товарознавчої експертизи № 2723 від 01.06.2016, відповідно до якого, ринкова вартість належного потерпілої ОСОБА_14 ноутбука марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA », на момент скоєння ОСОБА_4 злочину, тобто станом на 10.04.2016, з урахуванням зносу, складає 6922 гривни 50 копійок. ( т. 1 а.с.а.с. 174-175 ).

Суд не бере до уваги ствердження підсудного ОСОБА_4 з приводу того, що він при вищезазначених обставинах, не вчиняв таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 майна, яке мало місце 10.04.2016 при вищезазначених встановлених судом обставинах, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення покарання за скоєне, з наступних підстав.

Так у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_11 наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах, з житлової кімнати гуртожитку були викрадені належні її та потерпілої ОСОБА_14 планшет та ноутбук. Зарядний прилад належного її планшету, який в свою чергу був вилучений у жилі підсудного ОСОБА_4 , був нею впевнено впізнаний, як складова викраденого планшету. Крім того, потерпілою ОСОБА_11 зазначено, що після вчинення крадіжки, вона за програмою геолокації встановила місце знаходження викраденого планшету в будинку АДРЕСА_4 , де як з`ясувалось мешкав ОСОБА_4 , про що нею були повідомлені співробітники поліції.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у судовому засіданні наголошували на тому, що 26.04.2016 при проведені обшуку в житлі підсудного ОСОБА_4 було виявлено та вилучено зазначене в протоколі майно, у тому числі і належні потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зарядні пристрої. При цьому, при проведенні зазначеної слідчої дії вони та ОСОБА_4 постійно були присутні, двері квартири у їх присутності були відчинені саме підсудним ОСОБА_4 , наявним у нього ключем.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні наголошувала на тому, що доступ до житлового приміщення мав саме ОСОБА_20 , який в той час орендував квартиру. Перед тим, як вона надала квартиру в оренду ОСОБА_4 , виявлено при обшуку квартири майна, в неї не знаходилось.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_20 підтвердив пояснення зазначених свідків, не заперечуючи проти обставин на які вони посилались. При цьому, підсудний ОСОБА_4 зазначив, що свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які раніше йому відомі не були, разом з ним постійно були присутні при проведенні обшуку квартири.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 є послідовними на протязі всього досудового слідства та судового розгляду, в повної мірі узгоджуються, як між собою, так і з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що будь яких відносин, в тому числі і неприязних, між потерпілою ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та підсудним ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення не було, що свідчить про відсутність у потерпілої та свідків підстав для наклепу на підсудного.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 наголошував на тому, що він допускає своє перебування вранці 10.04.2016 в гуртожитку за місцем мешкання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , з метою придбання комп`ютерної техніки, де його могли бачити інші мешканці гуртожитку, в тому числі і свідок ОСОБА_19 . Однак при цьому, підсудний ОСОБА_4 не посилається на конкретні обставини та осіб у яких він мав намір придбати комп`ютерну техніку.

Тому суд, також в цій частині показання підсудного ОСОБА_4 розцінює критично, як спосіб захисту, з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину. При таких обставина, суд вважає, що в даній злочинній ситуації вчиненні таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , підсудний ОСОБА_4 діяв цілеспрямовано, саме з заздалегідь виниклим злочинним умислом на вчинення зазначеного злочину, з метою особистого збагачення, а тому його злочинні дії становлять підвищену суспільну небезпеку.

Таким чином, ступінь вини підсудного ОСОБА_4 , у вчиненні вищевказаних протиправних діянь, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, в об`єктивності яких у суду відсутні підстави для сумнівів.

Органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_4 повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за фактом таємного викрадання чужого майна ( крадіжка ), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, а саме : за епізодом таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_21 майна, яке мало місце в ранковий час доби 04.04.2016 з житлового приміщення кімнати № НОМЕР_3 , розташованої в гуртожитку № НОМЕР_4 Харківського національного економічного університету ім. Семена Кузнеця, за адресою : АДРЕСА_6 , а саме : належних потерпілім двох ноутбуків, відповідно, марки « Pacartbel TM-85-CU 201 RU » вартістю 4230 гривень та марки « Fujitsy AH 532|G52 » вартістю 7383 гривні 33 копійки.

Крім того, органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_4 повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за фактом таємного викрадання чужого майна ( крадіжка ), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, а саме : за епізодом таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майна, яке мало місце в ранковий час доби 09.04.2016 з житлового приміщення кімнати № НОМЕР_5 , розташованої в гуртожитку № 6 Харківського національного медичного університету, за адресою : м. Харків, проспект Лювіга Свободи, 53-а, а саме : належних потерпілім двох мобільних телефонів, відповідно, марки « LG RAY » вартістю 4642 гривни, та марки « Samsung Galaxy J7 » вартістю 4917 гривен, а також належного ОСОБА_10 ноутбука марки « Asus X 550 LC » вартістю 13266 гривен.

Суд вважає, що підсудний ОСОБА_4 підлягає виправданню за вказаними епізодами, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень з наступних підстав.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину скоєнні у інкримінованих йому злочинів у відношенні потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , який мав місце 04.04.2016 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , який мав місце 09.04.2016, не визнав. При цьому показав, що в той період часу він займався скупкою комп`ютерної техніки у студентів, можливо і у гуртожитку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_21 і ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які йому відомі не були. Письмові об`яви щодо скупки техніки залишав на вулиці в загальнодоступних місцях. Замовлення приймав по телефону. З ким конкретно спілкувався пояснити не може. Гуртожитки відвідував вранці, заходив у приміщення таємно, з метою запобігання зустрічі з працівниками гуртожитків. Обставин відвідування гуртожитків вже не пам`ятає у зв`язку з тривалим плином часу. Інкриміновані йому злочини не вчиняв, тому цивільні позови не визнає. Допускає, що на переглянутому у судовому засіданні відеозапису з камер спостереження гуртожитку зображений він. В ті дні він відвідав гуртожитки, спілкувався з мешканцями гуртожитків з метою придбання ноутбука, з ким конкретно пояснити не може, так як не пам`ятає.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_21 показали, що станом на 04.04.2016 вони були студентами ХНЕУ ім. Семена Кузнеця та мешкали в однієї кімнаті гуртожитку АДРЕСА_7 . 04.04.2016 близько 09 години ОСОБА_7 прокинулась, двері кімнати зачинені не були, так як ОСОБА_21 перед цим близько 08 години пішла у своїх справах. З кімнати були викрадені належний ОСОБА_7 ноутбук марки « Pacartbel TM-85-CU 201 RU » та належний ОСОБА_21 ноутбук марки « Fujitsy AH 532|G52 », які до того лежали на столі. Хто саме скоїв крадіжку майна, їм невідомо. Раніше ОСОБА_4 їм відомим не був.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 показали, що станом на 09.04.2016 вони були студентами ХНМУ та мешкали в однієї кімнаті гуртожитку АДРЕСА_8 . 09.04.2016 близько 09-10 години вони прокинулись, двері кімнати зачинені не були. З кімнати були викрадені належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки « LG RAY » та ноутбук марки « Asus X 550 LC » та належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки « Samsung Galaxy J7 ». Телефони до крадіжки лежали біля їх ліжок, ноутбук на столі. Хто саме скоїв крадіжку майна, їм невідомо. Раніше ОСОБА_4 їм відомим не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За епізодом викрадення майна у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , яке мало місце 04.04.2016, у судовому засіданні були досліджені, надані стороною обвинувачення, наступні докази :

- протокол огляду місця події від 04.04.2016 - житлової кімнати № НОМЕР_3 , розташованої в гуртожитку № 3 Харківського національного економічного університету ім. Семена Кузнеця, за адресою : АДРЕСА_6 , в якої мешкали потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , відповідно до якого було встановлено та оглянуто місце скоєння таємного викрадення майна потерпілих, яке мало місце 04.04.2016 при вищезазначених обставинах. Під час огляду місця події слідів, знарядь вчиненого злочину та пошкоджень вікна та дверей, виявлено не було. ( т. 1 а.с.а.с. 185-187 );

- висновок судово - товарознавчої експертизи № 3034 від 25.05.2016, відповідно до якого, ринкова вартість належних потерпілім ОСОБА_7 та ОСОБА_21 ноутбуків, відповідно, марки « Pacartbel TM-85-CU 201 RU » та марки « Fujitsy AH 532|G52 », на момент скоєння таємного викрадання майна потерпілих, тобто станом на 04.04.2016 складає 4230 гривен та 7383 гривни. ( т. 1 а.с.а.с. 196-197 ).

- протокол огляду предмету DVD-R диску з відеозаписом з камер відео спостереження, розташованих в приміщенні гуртожитку № НОМЕР_4 ХНЕУ ім. Семена Кузнеця, за адресою : АДРЕСА_6 , який було визнано речовим доказом. ( т. 1 а.с.а.с. 188-189, 190191 );

Відеозапис, який міститься на вказаному DVD-R диску був переглянутий та досліджений у судовому засіданні. На зазначеному запису відображені події, які мали місце у приміщенні вказаного гуртожитку, 04.04.2016 в період часу з 09.21 по 09.25. На диску відображена особа, зовнішньо схожа на ОСОБА_4 , яка перебуваючи в приміщенні гуртожитку зазирає в житлові кімнати, після чого виходить з гуртожитку з пакетом в руках.

При цьому, підсудний ОСОБА_4 зазначив, що на вказаному відеозапису зафіксований він в період перебування в гуртожитку з метою придбання комп`ютерної техніки.

За епізодом викрадення майна у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яке мало місце 09.04.2016, у судовому засіданні були досліджені, надані стороною обвинувачення, наступні докази :

- протокол огляду місця події від 09.04.2016 - житлової кімнати № НОМЕР_5 , розташованої в гуртожитку № 6 Харківського національного медичного університету, за адресою : м. Харків, проспект Лювіга Свободи, 53-а, в якої мешкали потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно до якого було встановлено та оглянуто місце скоєння таємного викрадення майна потерпілих, яке мало місце 09.04.2016 при вищезазначених обставинах. Під час огляду місця події слідів, знарядь вчиненого злочину та пошкоджень вікна та дверей, виявлено не було. ( т. 1 а.с.а.с. 200-202 );

- висновок судово - товарознавчої експертизи № 3035 від 26.05.2016, відповідно до якого, станом на момент скоєння таємного викрадання майна потерпілих, тобто станом на 09.04.2016, ринкова вартість належних потерпілому належний ОСОБА_10 мобільного телефону марки « LG RAY » та ноутбук марки « Asus X 550 LC » складає, відповідно 4642 гривни та 13266 гривни; належного ОСОБА_9 мобільного телефону марки « Samsung Galaxy J7 » складає 4919 гривень. ( т. 1 а.с.а.с. 211-213 ).

- протокол огляду предмету DVD-R диску з відеозаписом з камер відео спостереження, розташованих в приміщенні гуртожитку АДРЕСА_8 , який було визнано речовим доказом. ( т. 1 а.с.а.с. 203-204, 205, 206 );

Відеозапис, який міститься на вказаному DVD-R диску був переглянутий та досліджений у судовому засіданні. На зазначеному запису відображені події, які мали місце у приміщенні вказаного гуртожитку, 09.04.2016 в період часу з 05.47 по 06.48. На диску відображена особа, зовнішньо схожа на ОСОБА_4 , яка перебуваючи в приміщенні гуртожитку, перелізла через турнікет, озираючись рухається по коридору, після чого виходить з гуртожитку з пакетом в руках.

При цьому, підсудний ОСОБА_4 зазначив, що на вказаному відеозапису зафіксовано можливо його в період перебування в гуртожитку з метою придбання комп`ютерної техніки. Однак точно він зазначити не може.

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.04.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 , впізнав підсудного ОСОБА_4 , як особу, яка 09.04.2016

близько 06.00 години знаходячись в приміщенні гуртожитку АДРЕСА_8 зазирала до її житлової кімнати. ( т. 1 а.с.а.с. 219-221 ).

Допитати у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_22 , з приводу зазначених подій, не виявилось можливим, так як за інформацією наданою суду органом досудового розслідування встановити місцезнаходження останньої та забезпечити її явку у судове засідання не виявилось можливим. ( т. 2 а.с.а.с. 11, 26-27, 28-29, 31, 34 ).

Вищевказані докази, на які посилається сторона обвинувачення, як на докази вчинення підсудним ОСОБА_4 , при зазначених обставинах викрадення майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які були досліджені судом беззаперечно не вказують на ОСОБА_4 , як на особу, яка скоїла у відношенні вказаних потерпілих, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, так як не містять фактичних даних, які підтверджують винуватість підсудного ОСОБА_4 у вчинення інкримінованих йому злочинів.

Аналіз досліджених доказів за вказаними епізодами, свідчить про те, що жоден з доказів запропонованих стороною обвинувачення і перевірений в судовому засіданні, як окремо так і у сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину у відношенні потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та не спростовують доводи ОСОБА_4 в частині того, що він зазначених кримінальних правопорушень не вчиняв.

Суд також враховує вимоги ст. 95 КПК України з приводу того, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою вину невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Як вбачається із ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінального правопорушення, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне провадження був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження, суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згоди на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне провадження вчинене обвинуваченим ухвалюється виправдальний вирок.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши підсудного, свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши надані докази, перевіривши доводи учасників процесу, вияснивши у них, чи всі вони докази подали на підтвердження своїх доводів, суд прийшов до переконання, що не доведено вчинення підсудним ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами викрадення майна потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , тому він по пред`явленому обвинуваченню за вказаними епізодами підлягає визнанню не винуватим і судом виправданими.

Сукупність наведених та досліджених у судовому засіданні доказів, свідчать про те, що своїми умисними діями підсудний ОСОБА_4 , за епізодом таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 майна, яке мало місце 10.04.2016 з житлового приміщення гуртожитку № 10 ХНУ ім. В.Каразіна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, данні про особу підсудного, який не працює, раніше неодноразово був судимий за скоєння корисливих злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місцем утримання під вартою в ДУ « Харківська установа виконання покарань (№27) » перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з наявними хронічними захворюваннями, які на час огляду лікування не потребують.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Рецидив злочинів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, судом визнається обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_4 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що таємне викрадення належного потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 майна, підсудним ОСОБА_4 було вчинено з приміщення студентського гуртожитку у відношенні осіб, які є студентами учбового закладу у зв`язку з чим, потребують додаткового соціального захисту.

Також, як встановлено у судовому засіданні, зазначені злочині дії підсудним ОСОБА_4 були вчинені у присутності потерпілих, які хоча внаслідок свого фізіологічного стану, перебуваючи у стані сну, не усвідомлювали злочинний характер дій ОСОБА_4 , однак знаходились безпосередньо на місці вчинення злочину та могли прокинутись під час вчинення ОСОБА_4 злочину.

Вказані обставини свідчать про аморальну поведінку підсудного ОСОБА_4 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, тому його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень в разі застосування кримінального покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_4 , обставин за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_4 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 28.04.2016 та утримується в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_4 з вказаного числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахувати підсудному ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в період з 28 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».

Потерпілою ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної протиправними діями підсудного ОСОБА_4 , внаслідок викрадення належного її планшета марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray », заявлено цивільний позов на суму 13000 гривень.

Потерпілою ОСОБА_14 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної протиправними діями підсудного ОСОБА_4 , внаслідок викрадення належного її ноутбука марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA », заявлено цивільний позов на суму 8300 гривень, при цьому потерпіла ОСОБА_14 в своєї письмової заяві просила суд розглядати зазначене кримінальне провадження за її відсутності. ( т. 1 а.с. 84 ).

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вказані цивільні позови не визнав, наголошуючи на тому, що зазначеного кримінального правопорушення у відношенні потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 не вчиняв.

Приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного злочину, так і факт заподіяння своїми протиправними діями потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 матеріальної шкоди, суд вважає цивільні позови потерпілих обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так з досліджених у судовому засіданні висновків судово товарознавчих експертиз № 3555 від 30.06.2016 та № 2723 від 01.06.2016 вбачається, що ринкова вартість планшета марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray » та ноутбука марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA », на момент скоєння злочину, тобто станом на 10.04.2016, з урахуванням зносу, складає, відповідно 9321 гривна та 6922 гривни 50 копійок. ( т. 1 а.с.а.с. 168-169, 174-175 ).

Потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_14 не надано суду допустимих доказів на підтвердження вартості викраденого ОСОБА_4 майна у визначеному ними розмірі. Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування було висунуто обвинувачення у вчинення викрадення належного потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зазначеного майна, вартість якого визначена відповідно до висновків судово товарознавчих експертиз.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених ч.ч. 2, 3 зазначеної статті.

При таких обставинах, відсутні підстави для задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 в частині стягнення з підсудного ОСОБА_4 , вартості зазначеного майна, саме у довільно визначеному ними розмірі.

Тому у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями підсудного ОСОБА_4 , на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 підлягає стягнення з останнього, відповідно 9321 гривна та 6922 гривни 50 копійок.

Потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної протиправними діями підсудного ОСОБА_4 , внаслідок викрадення належного їм майна, яке мало місце 04.04.2016 та 09.04.2016, заявлені цивільні позови відповідно на суми : 15000 гривень, 25000 гривень, 6444 гривень, 20000 гривень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вказані цивільні позови не визнав, наголошуючи на тому, що зазначених кримінальних правопорушень у відношенні потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не вчиняв.

Приймаючи до уваги, що у судовому засіданні не знайшла своє підтвердження вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних злочинів, суд вважає за необхідне, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 129 КПК України, цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без розгляду.

При проведенні судово - товарознавчих експертиз, за епізодом таємного викрадення підсудним ОСОБА_4 належного потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 майна, експертами державної спеціалізованої установи Харківським НДЕКЦ МВС України було витрачені кошти в загальній сумі 527,76 гривень, котрі цільовим призначенням були виділені експертній установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. ( т. 1 а.с.а.с. 167-170, 173-175 ).

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 на користь держави.

Крім того, при проведенні судово - товарознавчих експертиз, за епізодами таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 майна, експертами державної спеціалізованої установи Харківським НДЕКЦ МВС України було витрачені кошти в загальній сумі 1055,52 гривень. ( т. 1 а.с.а.с. 195-197, 210-213 ).

Суд вважає, що дані процесуальні витрати не підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_24 і підлягають прийняттю на рахунок держави, тому що у відповідності приписів ч. 2 ст. 124 КПК України, витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, лише при ухвалені судом обвинувального вироку.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 28.04.2016, з метою забезпечення збереження речових доказів, було накладено арешт наступного майна : на належні потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 два зарядні прилади, відповідно, на планшет марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray » та ноутбук марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA »; на належний підсудному ОСОБА_4 одяг, а саме : куртку та шапку; два зарядні прилади на планшет марки « AppleeIpadAir », 7 сім карток оператора стильного зв`язку « Лайфселл », 3 сім картки оператора стильного зв`язку « Київстар », 1 сім картку оператора стильного зв`язку « МТС », гарнітуру на прилад марки « НТС », поліетиленовий пакет належність яких в ході досудового розслідування встановити не сталося можливим. ( т. 2 а.с. 48 ).

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, а також те, що вказане майно належить потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та підсудному ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази, які зберігається в кімнаті речових доказів СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області, а саме : належні потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зарядні прилади, відповідно, на планшет марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray » та ноутбук марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA », - підлягають поверненню потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 за належністю; належні підсудному ОСОБА_4 куртка та шапка, - підлягають поверненню підсудному ОСОБА_4 за належністю; 7 сім карток оператора стильного зв`язку « Лайфселл », 3 сім картки оператора стильного зв`язку « Київстар », 1 сім картка оператора стильного зв`язку « МТС », гарнітуру на прилад марки « НТС », поліетиленовий пакет належність яких в ході досудового розслідування встановити не сталося можливим, - підлягають знищенню; два CD-R диски марки « Artex », - підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження. ( т. 1 а.с.а.с. 191, 206; т. 2 а.с. 47 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально виконавчої установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 28 квітня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в період з 28 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженого ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».

ОСОБА_4 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодами : таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_21 майна, яке мало місце 04.04.2016 та таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майна, яке мало місце 09.04.2016, і виправдати, у зв`язку не доведеністю вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 , у відшкодування матеріальної шкоди :

- на користь потерпілої ОСОБА_11 - 9321 гривну;

- на користь потерпілої ОСОБА_14 - 6922 гривни 50 копійок;

- на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 527 гривень 76 копійок.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , залишити без розгляду.

Процесуальні витрати, які складаються із коштів витрачених експертами державної спеціалізованої установи Харківським НДЕКЦ МВС України на проведення судово - товарознавчих експертиз, за епізодами таємного викрадення належного потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 майна, в загальній сумі 1055 гривень 52 копійки, - прийняти на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 28.04.2016, на наступне майно : два зарядні прилади на планшет марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray » та ноутбук марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA »; куртку та шапку; два зарядні прилади на планшет марки « AppleeIpadAir »; 7 сім карток оператора стильного зв`язку « Лайфселл »; 3 сім картки оператора стильного зв`язку « Київстар »; 1 сім картку оператора стильного зв`язку « МТС »; гарнітуру на прилад марки « НТС »; поліетиленовий пакет.

Речові докази , які зберігається в кімнаті речових доказів СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківської області, а саме : 2 зарядні прилади, відповідно, на планшет марки « AppleeIpadAir 16 Gb MD 785 SpaceGray » та ноутбук марки « LenovoIdeaPad 100-15 80 MJ 003YUA », - повернути потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_14 за належністю; куртка та шапка, - повернути засудженому ОСОБА_4 за належністю; 7 сім карток оператора стильного зв`язку « Лайфселл », 3 сім картки оператора стильного зв`язку « Київстар », 1 сім картку оператора стильного зв`язку « МТС », гарнітуру на прилад марки « НТС », поліетиленовий пакет, - знищити; два CD-R диски марки « Artex », - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1