печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2017 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ МВС України ОСОБА_4 28.05.2015 року про закриття кримінального провадження №0000496 від 05.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ МВС України підполковника міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 05.11.2014р. № 0000496 скасувати, оскільки вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

На думку скаржника слідчим не було досліджено в результаті яких фінансових дій та/або бездіяльності ПАТ «ВіЕйБі Банк» було допущено зниження ліквідності і чи було доцільним у цьому випадку рефінансування від НБУ, чи можливо було отримати бажаний фінансовий результат від рефінансування при таких умовах; на скільки було оправдано укладання ряду форвардних договорів з позичальниками ТОВ « Станіславська торгова компанія», ТОВ «Карпатська нафтова компанія», ПП «Газпостач», ТОВ «МультіФІнанс», ТОВ СП «Нива», ТОВ «Європа-Транс ЛТД»; чи існують інші фінансові інструменти окрім форварда, які б дозволили вирішити питання виконання кредитних договорів позичальниками та який фінансовий результат в порівнянні з форвардом мав би бути; на скільки фінансово виправдано списання заборгованості ПАТ «ВіЕйБі Банк» за виданими кредитами за рахунок резервів банку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник на досудовому провадженні можуть оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скаржника підтримала, просила їх задовольнити з зазначених у скарзі підстав, посилаючись на те, що при прийнятті постанови слідчий не виконав вимоги КПК України щодо всебічно, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та внесення постанови відповідно до вимог ст. 110 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні вказав, що під час досудового розслідуваня належним чином було проведено слідчі дії, матеріали провадження складають більше двох тисяч томів, та на підставі здобутих доказів ним було зроблено висновок про необхідність закриття кримінального провадження.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали, які надані скаржником, постанову про закриття кримінального провадження № 0000496, суд приходить до висновку про те, що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2015р. прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000496 від 05.11.2014р. у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало звернення від ініціативної групи вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо можливих неправомірних дій власників і службових осіб вказаної банковської установи та Національного Банку України, пов`язаних із заволодінням коштів вкладників та привласненням і розтратою коштів державного рефінансування в особливо великих розмірах, наданих НБУ з метою підтримання ліквідності вказаного банку.

Протягом 2012-2014 років керівництвом і власниками ПАТ «ВіЕйБі Банк» за попередньою змовою із службовими особами Національного Банку України привласнено та розтрачено кошти вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також кошти, надані Національним Банком України у вигляді кредитів рефінансування в особливо великих розмірах, шляхом укладання фіктивних кредитних угод; видачі завідомо проблемних кредитів без належного забезпечення та виведення цих кредитних коштів з банку на рахунки юридичних осіб, які підконтрольні вказаним службовим особам, чим заподіяно значної матеріальної шкоди вкладникам банку та державі.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені було допитано свідків ОСОБА_6 ,що з 01.04.2011р. по 29.08.2011р. працював на посаді першого заступника Голови Правління ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_7 , що з 12.10.2011р. по 18.11.2014р. працювала на посаді першого заступника Голови Правління ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_8 , що з 07.09.2012р. по 31.07.2013р. працював на посаді радника Голови Правління ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_9 , що протягом 2014р. перебувала на посаді Голови спостережної ради ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_10 , що є акціонером компанії «Quickcom Limited» з 22.11.2007р.; проведено комісійну судово-економічну експертизу 22/05/15-1 від 22.05.2015р.

Досудовим розслідуванням фактів розкрадання службовими особами ПАТ «ВіЕйБі Банк» коштів вкладників фізичних осіб, не встановлено, та одночасно з цим доведено вчинення цими особами дій, спрямованих на виконання взятих банком зобов`язань щодо вчасного повернення їх депозитних вкладів.

Фактів попередньої змови службових осіб НБУ з службовими особами та власниками ПАТ «ВіЕйБі Банк» з метою вчинення привласнення та розкрадання коштів вкладників (фізичних осіб) вказаного комерційного банку та кредитних коштів державного рефінансування, наданих НБУ, не встановлено.

Дії службових осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» протягом 2014р., пов`язаних із регулюванням розміру кредитного портфелю банку на однаковому рівні (збільшення та зменшення його показників майже в однаковій сумі) свідчать про їх наміри підтримувати ліквідність Банку та його платоспроможність в умовах економічної і політичної кризи в Україні, у тому числі з урахуванням безнадійної заборгованості позичальників, які знаходилися на території Донецької та Луганської областей, і повернення кредитів якими наразі неможливе.

Також розслідуванням доведено, що службовими особами та власниками ПАТ «ВіЕйБі Банк» протягом 2014р. дії, спрямовані на виведення коштів на рахунки пов`язаних з банком осіб у вигляді видачі їм кредитів (у тому числі за рахунок коштів державного рефінансування), а також спрямовані на списання кредиторської заборгованості пов`язаних з банком осіб за рахунок резерву ПАТ «ВіЕйБі Банк», не вчинялися, а навпаки за рахунок коштів пов`язаної з ПАТ «ВіЕйБі Банк» компанії «Quickcom Limited» в листопаді 2014р. була погашена кредитна заборгованість низки окремих позичальників юридичних осіб.

Вимогами ст. 92 КПК України покладено на слідчого та прокурора обов`язок зібрати, процесуально зафіксувати, перевірити і оцінити докази, обґрунтувати ними наявність або відсутність обставин, передбачених у ст.91 КПК України.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Згідно вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, її обґрунтування.

Слідчим під час досудового розслідування виконані вищезазначені вимоги КПК України та здійснені дії, направлені для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 191 КК України, характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Виходячи з постанови про закриття кримінального провадження слідчим, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, було відпрацьовано всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Позиція скаржника, що слідчому потрібно було дослідити в результаті яких фінансових дій та/або бездіяльності ПАТ «ВіЕйБі Банк» було допущено зниження ліквідності і чи було доцільним у цьому випадку рефінансування від НБУ, чи можливо було отримати бажаний фінансовий результат від рефінансування при таких умовах; на скільки було оправдано укладання ряду форвардних договорів з позичальниками ТОВ « Станіславська торгова компанія», ТОВ «Карпатська нафтова компанія», ПП «Газпостач», ТОВ «МультіФІнанс», ТОВ СП «Нива», ТОВ «Європа-Транс ЛТД»; чи існують інші фінансові інструменти окрім форварда, які б дозволили вирішити питання виконання кредитних договорів позичальниками та який фінансовий результат в порівнянні з форвардом мав би бути; на скільки фінансово виправдано списання заборгованості ПАТ «ВіЕйБі Банк» за виданими кредитами за рахунок резервів банку, суд вважає хибною, оскільки суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 191 КК України, характеризується саме прямим умислом, що неможливо аналізувати події з точки зору фінансово-економічної вигоди та виправданості в майбутньому або минулому часі. Наявність прямого умислу може бути виявлена в діях, які відбулися та привели до якогось результату або його відсутності і ні в якому разі не можуть бути виявлені в діях, які могли б відбутися.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 307 КПК України ухвалою слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути ухвала про відмову у задоволені скарги.

Слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності з вимогами ст. 110 КПК України, є обґрунтованою та законною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 2, 7, 9, 24,110, 303-307, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволені скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ МВС України ОСОБА_4 від 28.05.2015 року про закриття кримінального провадження№0000496 від 05.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1