Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 28 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене
від 20 липня 2015 року, за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кодра Макарівського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 такого, що немає судимості,
у вчиненні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 122 КК,
в с т а н о в и л а:
За вироком Бородянського районного суду Київської області від
25 лютого 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
За вироком місцевого суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він 19 липня 2015 року приблизно о 22.20 год. біля будівлі Пісківської селищної ради на АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків кулаком вдарив ОСОБА_7 в обличчя, від чого той впав.
Після цього ОСОБА_8 двічі вдарив ОСОБА_7 головою по обличчю та ногами по тілу, спричинивши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 червня
2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінено. Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за
ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, просить змінити ухвалу апеляційного суду, а вирок місцевого суду залишити без зміни. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1
ст. 122 КК у виді обмеження волі на строк 2 роки. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості.
У запереченні на цю касаційну скаргу засуджений ОСОБА_8 , посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів, просить ухвалу апеляційного суду залишити без зміни, а касаційну скаргу представника потерпілого без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, представника потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , які кожен окремо підтримали касаційну скаргу та просили повністю задовольнити, прокурора, який вважав, що постановлена у кримінальному провадженні ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі та запереченні, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, приймаючи рішення про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК, апеляційний суд в ухвалі послався на те, що місцевий суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме те, що останній до кримінальної відповідальності раніше не притягався, на спеціальних обліках у лікарів не перебуває, працює, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має постійне місце проживання, його молодий вік, займається громадською діяльністю, веде дитячий гурток танців, є депутатом Пісківської сільської ради, має на утриманні вагітну дружину.
При цьому суд апеляційної інстанції не в повній мірі врахував та оцінив ступінь тяжкості злочину, який є індивідуальним показником рівня суспільної небезпеки, що визначається судом виходячи з фактичних обставин справи, а також його наслідки. З огляду на фактичні обставини кримінального провадження суд апеляційної інстанції в ухвалі не навів переконливих мотивів про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів вважає, що звільнення апеляційним судом ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням не відповідає тяжкості злочину й особі засудженого, є недостатньо мотивованим і обґрунтованим.
З огляду на викладене ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого мають бути усунені зазначені недоліки та, у випадку підтвердження обвинувачення ОСОБА_8 у тому ж обсязі та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновки суду щодо виду та розміру покарання, призначене ОСОБА_8 покарання із застосуванням статей 75, 76 КК слід вважати м`яким.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3