Справа № 535/161/17
Провадження № 1-кп/535/27/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000049 від 14 лютого 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милорадове, Котелевського району, Полтавської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.03.1997 року Полтавським обласним судом за ч.2 ст.86, п.«а» ст.93, ст.42 КК України (в редакції 1960 р.) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 23.10.2009 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 29.12.2009 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 01.02.2013 року за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 24.01.2013 року у відповідності до ст.81 КК України умовно достроково від подальшого відбування покарання на не відбутий строк 11 місяців; 17.02.2014 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, в порядку ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 17.07.2014 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, в порядку ст.71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі по вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 17.02.2014 року та остаточно засуджений до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 01.03.2016 року умовно достроково на не відбутий строк 7 місяців 25 днів,
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до змісту обвинувального акту 26 грудня 2016 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області, стосовно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, яким серед іншого до нього застосовано обмеження у виді заборони виїжджати за межі населеного пункту Котелевського району Полтавської області, без відповідного дозволу органу поліції. У подальшому 26.12.2016 року ОСОБА_4 був ознайомлений з умовами та обмеженнями встановленими адміністративним наглядом та попереджений про те, що у випадку порушення правил адміністративного нагляду, його буде притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Проте 08 лютого 2017 року ОСОБА_4 , ігноруючи встановлені обмеження суду, знаючи про заборону залишення меж Котелевського району Полтавської області, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши працівників поліції Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області, самовільно та без поважних причин залишив місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , та виїхав до сел. Чутове Полтавської області, де перебував до 15.02.2017 року, доки не був розшуканий працівниками поліції Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

21 лютого 2017 року між прокурором Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника-адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України, а також зобов`язався сприяти виявленню та припиненню інших відомих йому кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), активне сприяння розкриттю злочину та відсутність будь-яких тяжких наслідків.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 , буде призначене покарання за ст. 395 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто відповідно до вимог ст. 12 КК України злочині невеликої тяжкості, передбаченому ст.395 КК України. Угода відповідає вимогам закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, і положення, передбачені ч. 4, 6 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, і перешкод відповідно до вимог ч.3 ст. 60 КК України на час винесення вироку судом не виявлено.

Процесуальні витрати, речові докази по даному кримінальному провадженню, відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд;-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 21 лютого 2017 року про визнання винуватості між прокурором Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання: за ст. 395 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити, обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя