Єдиний унікальний номер 719/159/16-к
Номер провадження 1-кп/719/15/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новодністровськ Чернівецької області кримінальне провадження № 0000021 від 02.04.2016р., по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , базова загальна середня освіта, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого Сокирянським районним судом Чернівецької області 23.03.2006р. за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 07.07.2008р. за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, Приморським районним судом м. Одеси 10.11.2011р. за ч. 2 ст. 263 КК України до 6 місяців арешту; Сокирянським районним судом Чернівецької області 27.12.2012р. за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, Шевченківським районним судом м. Чернівці 11.10.2016р. за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, Сокирянським районним судом Чернівецької області 15.11.2016р. за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, у період незнятої та непогашеної в установленому законом порядку судимості, 01 квітня 2016р. близько 23 год. 45 хв., знаходячись на території храму УПЦ «Різдва святого Іоанна Предтечі» за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, квартал 14, переслідуючи корисливу мету, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна проник всередину храму, звідки намагався викрасти грошові кошти у сумі 597,35 грн. та два металевих хрестика вартістю 15, 00 грн. кожний, на загальну суму 30,00 грн., але свій злочинний намір до кінця не довів з причини, яка не залежала від його волі, так як був затриманий настоятелем храму ОСОБА_6 та працівниками поліції. Загальна вартість викраденого майна становить 627, 35 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в ніч з п`ятниці на суботу навесні 2016р. близько 00 год., знаходячись на території храму УПЦ «Різдва святого Іоанна Предтечі» за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, у нього виник намір заволодіти майном, що знаходилось всередині приміщення храму. У зв`язку із цим він розбив вікно та проник в храм, де взяв грошові кошти та два хрестики, після чого там же ж був затриманий із викраденим майном настоятелем храму ОСОБА_6 та працівниками поліції. Із вартістю викраденого майна погоджується. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючі дані на особу, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву від 08.11.2016р., згідно якої просив розглядати кримінальне провадження у його відсутності та вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 та наміру заявляти цивільний позов не має.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку проводити розгляд справи у відсутності представника потерпілого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , є характеристика Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області № 4819 від 06.12.2016р.; довідка про склад сім`ї № 4818 від 06.12.2016р.; заявка на видачу паспорта; довідка УІЗ ГУНП в Чернівецькій області про судимості № 1-07122016/73018 від 07.12.2016р., згідно якої останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини; довідка Сокирянської ЦРЛ від 06.12.2016р. № 2322, згідно якої обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра; висновок судово-психіатричного експерта № 176, згідно якого обвинувачений може усвідомлювати свої дії та керувати ними як на даний час, так і на час вчинення інкримінованого діяння, виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки, застосування медичних заходів примусового характеру не потребує; вироки Сокирянського районного суду Чернівецької області 23.03.2006р., від 07.07.2008р. по справі № 1-5/08, від 27.12.2012р. по справі № 1-150/12, від 15.11.2016р. по справі № 722/1025/16-к (№ 1-кп/722/35/16), Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2016р. по справі № 727/7326/16-к (№ 1-кп/727/338/16), довідка про звільнення № 012957.

Як вбачається із вироку Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.12.2012року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно довідки про звільнення серії ВІН № 012957 ОСОБА_4 відбув покарання 06.11.2015р. Таким чином, на момент вчинення інкримінованого діяння судимість за вчинення попереднього злочину не знята та не погашена.

Судом встановлено, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд відхиляє доводи прокурора про наявність обтяжуючої обставини такої як рецидив, оскільки повторність, передбачена як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, а тому, враховуючи абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», не може ще раз враховуватися судом при призначенні покарання як обтяжуюча обставина.

Матеріальна шкода вчиненим заподіяна храму УПЦ «Різдва святого Іоанна Предтечі» на загальну суму 627,35 грн.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує, що останній визнав себе винним, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, потерпілий претензій до нього немає, що підтверджується заявою настоятеля храму ОСОБА_6 , перебуває на «Д» обліку та згідно висновку експерта може усвідомлювати свої дії і керувати ними, проте виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки, при цьому, вчинив тяжкий злочин, неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, не працює, на шлях виправлення не став, вчинивши новий злочин в період незнятої та непогашеної судимості та під час судового розгляду справи ухилявся від суду у зв`язку із чим був оголошний в розшук, беручи до уваги всі вказані обставини в сукупності, приходить до висновку, що виправленя обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

При вирішенні питання щодо призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення суд враховує ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. На думку суду таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При визначенні остаточної міри покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до винесення вироку Сокирянським районним судом Чернівецької області від 15.11.2016р. по справі № 722/1025/16-к (№ 1-кп/722/35/16), а відтак, до останнього підлягає застосуванню ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

В кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази і документи вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обирався у виді домашнього арешту на строк до 03.06.2016р. та в подальшому строк запобіжного заходу не продовжувався. Тобто обвинувачений вважається таким, до якого в межах даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовано.

На підставі ст.ст. 12, 65, 66, 68, 70, 72, 185 КК України, керуючись ст.ст. 100, 325, 349, 368-371, 373-376, 392-395, 532 КПК України, Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» та № 10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до призначеного за цим вироком покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.11.2016р. по справі № 722/1025/16-к (№ 1-кп/722/35/16), яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, частково відбуте за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.11.2016р. по справі № 722/1025/16-к (№ 1-кп/722/35/16).

Строк відбування покарання по даному кримінальному провадженню обчислювати ОСОБА_4 з дня проголошення вироку 26 грудня 2016року.

Речові докази за постановами від 02.04.2016р. про визнання речовими доказами та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ, а саме:

- паперовий конверт, в якому наявні два куска скла зі слідами бурого кольору схожі на сліди крові, та поліетиленовий пакет, в якому наявно лезо кухонного ножа зі слідами бурого кольору, схожі на сліди крові, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Сокирянського ВП КВП - знищити як такі, що не мають цінності;

- грошові кошти в сумі 597, 35 грн. (купюри номіналом 1 грн. 23 шт., номіналом 2 грн. 33 шт., номіналом 5 грн. 22 шт., номіналом 10 грн. 5 шт., номіналом 20 грн. 4 шт., номіналом 50 грн. 5 шт., копійки номіналом 5 коп. 26 шт., номіналом 10 коп. 8 шт., номіналом 25 коп. 23 шт., номіналом 50 коп. 17 шт., номіналом 1 грн. 2 шт.); два нових металевих хрестики з білого і жовтого металу, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого настоятелю церкви ОСОБА_7 , повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: