Справа № 589/2861/16-к
Провадження № 1-кп/589/222/16
УХВАЛА
02 грудня 2016 р. м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі колегії суддів

ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 03.10.2016 було продовжено вищевказаним обвинуваченим дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, по 24 годину 02 грудня 2016 року.

Прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, враховуючи наявність ризиків переховування обвинувачених або вчинення ними інших злочинів.

Потерпілі погодились з клопотанням прокурора. Обвинувачені та їхні захисники поклались на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуются ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , наявність співучасті, а також обставини, які були враховані судом під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вищевказаних осіб, колегія суддів приходить до висновку про наявність значних ризиків переховування обвинувачених від суду, впливу на потерпілих тощо, а тому вважає недостатнім застосування до них більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою. Відтак, суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, по 24 годину 30 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3