УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч.1 ст.115 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника- адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня.2016, яким, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 21.09.2010, Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 21.09.2010, Апеляційним судом Житомирської області вирок змінено та призначено покарання 4 роки позбавлення волі,-
засуджено за ч.1 ст.115 КК України до покарання - 9 років позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишено без зміни.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту затримання, а саме з 04.07.2015.
На підставі ст.72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 , в час відбування покарання зараховано час його попереднього ув`язнення, з 04.07.2015 по 02.06.2016, з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнено з ОСОБА_8 859 гривень 32 копійки процесуальних витрат на проведення судових експертиз.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, 04 липня 2015 року, близько 20 години, на сходинковому майданчику, в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_9 , виникала сварка.
В цей час, день та місці з квартири АДРЕСА_3 на вказаний сходинковий майданчик вийшов ОСОБА_10 , який почав словесно заспокоювати ОСОБА_8 , в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, під час якої ОСОБА_8 почав наносити руками удари по різних частинах тіла ОСОБА_10 . В ході даного конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перемістились до приміщення квартири АДРЕСА_4 .
Знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжився та виразився у тому, що ОСОБА_10 взявши в приміщенні кухні кухонного ножа, почав словесно погрожувати ним ОСОБА_8 , але не застосовуючи його у відношенні до останнього. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 у вказаний день та час ОСОБА_8 , взяв з шафи в своїй кімнаті у вказаній квартирі кухонний ніж, утримуючи який почав переслідувати ОСОБА_10 , який в цей час намагався втекти від протиправних дій ОСОБА_8 , пересуваючись по кімнатах даної квартири. Наздогнавши в одній з кімнат потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вибив ногою з руки останнього ножа, яким останній йому погрожував вимовляючи при цьому слова погроз.
Після цього, потерпілий ОСОБА_10 продовжив втікати від протиправних дій ОСОБА_8 , вибіг до приміщення коридору квартири та намагався зачинити за собою двері кімнати, в якій залишився ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 , утримуючи дані двері однією рукою та не даючи можливість потерпілому зачинити їх, з-за дверей, утримуючи ніж в іншій вільній правій руці, наодмаш наніс один удар по лівій руці потерпілого.
В результаті даних дій ОСОБА_10 відпустив двері кімнати та продовжив втікати від протиправних дій ОСОБА_8 , який наздогнавши ОСОБА_10 в приміщенні коридору квартири, продовжуючи діяти в рамках свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_10 , наніс останньому удар ножом, який тримав в правій руці в розташування життєво важливого органу - грудну клітку.
Після цього, ОСОБА_10 перемістився до однієї з кімнат квартири, де впав на ліжко, а ОСОБА_8 , продовжуючи діяти в рамках свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, обхопивши ноги ОСОБА_10 почав наносити удари вищевказаним ножом по ногах останнього.
Таким чином, в результаті вищеописаних дій ОСОБА_8 настала смерть ОСОБА_10 , а саме, від сліпого, проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітки з ушкодженням серця та розвитком гемоперикарду (кров в серцевій сумці) ( довжина раневого каналу більша за довжину рани на шкірі, краї рани рівні, один кінець гострий, інший заокруглений, крововиливи по ходу раневого каналу, ушкодження серцевої сумки та серцевого м`язу, серцева сумка напружена, в її порожнині згортки крові та рідка частина).
Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді:
- сліпого, проникаючого ушкодження грудної клітки, раневий канал якого проходить через шкіру, м`які тканини грудної клітки, грудину, серцеву сорочку та стінку серця, яке утворилося від дії колюче - ріжучого предмету, що має леза та обух, який діяв незадовго до настання смерті (від декількох до десятків хвилин) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення та знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті;
- сліпого, непроникаючого ушкодження по задній поверхні лівого плечового суглобу, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмету, який діяв в термін від декількох хвилин до декількох годин до часу настання смерті, має ознаки легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я і в причинному зв`язку із настанням смерті не знаходиться;
- садна та синця на чолі, саден (більше десяти) на обох нижніх кінцівках, які утворилися від дії тупих, твердих предметів, що не залишили специфічних та характерних ознак своєї контактуючої, слідоутворюючої поверхні, в термін від декількох хвилин до декількох годин до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я і в причинному зв`язку із настанням смерті не знаходяться.
Не погоджуючись з вирком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить, за результатами апеляційного розгляду справи рішення суду першої інстанції змінити та призначити йому менш суворе покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Вважає, що при призначенні покарання йому покарання суд не дотримався вимог ст.65 України та не взяв до уваги обставини, що пом`якшують його покарання, а також даних про стан його здоров`я.
Вказує при тому на те, що вину у вчиненому злочині він визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню, а також на те, що на даний час він має хронічні захворювання такі, як: СНІД, гепатит С, туберкульоз.
Крім того, обвинувачений не погоджується з тим, що з нього стягнено процесуальні витрати на проведення судових експертиз, які на його думку повинні бути стягнені з їх замовника.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, міркування прокурора, про відсутність підстав для її задоволення, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених у вироку доведена сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів і автором апеляції не оспорюються, як і не оспорюється правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_8 про суворість призначеного йому покарання, то вони є необґрунтованими.
Апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні вимоги обвинуваченого про призначення йому менш суворого покарання, оскільки зазначені у вироку обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 не можуть вважатись окремим в розумінні ст.69 КК України. Крім того, наявність в обвинуваченого хвороб, на які він вказує в своїй апеляції також не є підставою для призначення менш суворого покарання.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання суд правильно керувався вимогами ст. 65 КК України, повно та об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, його наслідків смерть людини. Взято судом до уваги і те, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання.
За вказаних обставин суд призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення у виді його реального відбуття, яке Апеляційний суд визнає обґрунтованим та справедливим, а тому відмовляє у задоволенні апеляції обвинуваченого про призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Крім того, Апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні доводи ОСОБА_8 про те, що суд у своєму рішенні незаконно стягнув з нього витрати за проведення судових експертиз, оскільки вони суперечать вимогам ч.2 ст.124 КПК України, згідно яких у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
З урахуванням наведеного, підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними в апеляційній скарзі, відсутні.
Разом з тим, при постановленні ухвали, колегія суддів враховує положення ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») та зараховує обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, який рахується з 03 червня 2016 року по 02 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, Апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2016 щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України,- без зміни.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, з 03 червня 2016 року по 02 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а особою, яка перебуває під вартою в той же самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.
Судді: