ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/5140/17

01.06.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0003582 від 05.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, уродженця м. Херсона, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,

встановив :
ОСОБА_5 уклавши з ПП «ВІЖЕС» () договір № 4/ЕК від 21.06.2016 року надавав послуги підприємству згідно п.1.1 цього договору щодо прийняття продуктів харчування (надалі - товар) ПП «ВІЖЕС» зі складів відповідно до супровідних документів, супроводження товару до місця призначення згідно маршрутного листа, здачі товару уповноваженій особи покупця та оформленні приймально- здавальної документації, отриманні у покупця грошових коштів за товар та здачі їх у касу ПП «ВІЖЕС» протягом 1 робочого дня, вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , надаючи вищевказані послуги, отримавши 30.06.2016 р. від ПП ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 грн., 01.07.2016 р. від ПП ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 711 грн. 76 коп., від ПП ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1655 грн. 24 коп., від ПП ОСОБА_9 грошові кошти 563 грн. 58 коп., від ПП ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1743 грн. 16 коп., від ПП ОСОБА_11 в сумі 514 грн. 11 коп., від ПП ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 2262 грн. 15 коп., а всього отримавши грошові кошти на загальну суму 9450 грн., що були йому ввірені для внесення в касу ПП «ВІЖЕС», в порушення п.2.2.2 вищевказаного договору відповідно до якого ОСОБА_5 зобов`язаний передавати отримані грошові кошти на поточний рахунок підприємства, або у касу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, направленим на привласнення чужого майна, близько 00:00 годин 02.07.2016 р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , взяв із автомобіля підприємства грошові кошти, які були отриманні від приватних підприємців за поставлений товар на загальну суму 9450 грн., самовільно залишив у себе і розпорядився ними на власний розсуд та до каси підприємства, або на поточний рахунок не вніс, при цьому покинув зазначений автомобіль і в подальшому самоусунувся від виконання договору № 4/ЕК від-21.06.2016 р., на території ПП «ВІЖЕС» не з`являвся. Тобто, в такий спосіб ОСОБА_5 привласнив грошові кошти ПП «ВІЖЕС» в сумі 9450 грн., що були йому ввірені чим заподіяв шкоду підприємству на цю суму..

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що привласнив грошові кошти, які належали ПП «ВІЖЕС» в сумі 9450 грн. Уклав з представником потерпілого угоду про примирення, котру просив затвердити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений зобов`язався до 01 липня 2017 року відшкодувати завдану шкоду в сумі 9450 грн. Також просив затвердити угоду про примирення.

Таким чином, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати по ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

17.03.2017 року у даному кримінальному проваджені між представником потерпілого - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з призначенням іспитового строку 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення,

Таким чином, зміст укладеної угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції статті, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0003582 від 05.07.2016 року між представником потерпілого - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 191 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № 73 3518,40 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1