Справа № 752/6524/16-к
Провадження №: 1-кп/752/136/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 002319 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зугдіді, Республіка Грузія, грузин, громадянина Грузії, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.04.2011 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області по ч. 1 ст. 185 КК України, засудженого до 3 років 2 місяців днів арешту, 29.12.2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області по ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 18.01.2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 27.03.2012 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, засуджений з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 13.12.2013 року по відбуттю строку покарання, 17.08.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України -
встановив:
02.03.2016 року, ОСОБА_5 з метою повторного таємного викрадення чужого майна вступив у змову з особою, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження та з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження.
02.03.2016 року, приблизно о 12:30, реалізуючи свій умисел,
ОСОБА_5 , з особою, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження рухаючись в салоні автомобіля «Опель Вектра», д.н.з. якого органом досудового розслідування не встановлено, під керуванням невстановленої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, під`їхали до автомобіля «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по вул. А.Заболотного, 2 у м. Києві та зупинилися поруч. Далі, перебуваючи за вищевказаною адресою біля зазначеного автомобіля, завчасно розподіливши між собою ролі та діючи згідно обумовленого плану направленого на повторне вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, вийшли з автомобіля марки «Опель Вектра», а невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження продовжила перебувати за його кермом, щоб бути готовим до швидкої втечі з місця вчинення кримінального правопорушення. В свою чергу ОСОБА_5 став слідкувати за обстановкою з метою забезпечення безпечного відходу в разі, виявлення сторонніми особами їх злочинних дій.
В цей час, особа матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, підійшла до автомобіля марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_2 , відкрила двері, після чого проникла до салону та викрала товарно- транспортні накладні та грошові кошти в сумі 3000 гривень, що належали ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_5 та особа матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження сіли до вказаного автомобіля марки «Опель Вектра», де на них чекала невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження та з викраденими речами зникли з місця вчинення злочину, завдавши ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та показав, що на початку березня 2016 року він спільно із своїм знайомими їхали на Опелі Вектра та побачили припаркований вантажний автомобіль, повідомили водію, що треба зупинитись та що далі відбувалось водій не бачив. В подальшому ОСОБА_5 спільно із ще однією особою вийшли із автомобіля, ОСОБА_5 стояв поруч та дивився за обстановкою, в той час, як вказана особа заліз та забрав із кабіни вантажного автомобіля сумку із документами та грошима. Після цього, швидко сіли назад до Опеля та поїхали звідти. Одночасно обвинувачений щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Незважаючи на визнання своєї вини, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами, які суд оцінивши в сукупності визнає належними та допустимими і бере до уваги.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , показав, що він перебуває на посаді старшого о/у ВКР Голосіївського УП ГУНП у м. Києві та неодноразово бачив орієнтування на обвинуваченого ОСОБА_5 та автомобіль «Опель Вектра». 02.03.2016 року, перебуваючи на вул. Заболотного у м. Києві разом із колегами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 помітили автомобіль «Опель Вектра» та ОСОБА_5 , який стояв поруч. Одночасно помітив ще одного чоловіка, який заліз у кабіну вантажного автомобіля «Даф» та взяв звідти папку. В подальшому, ОСОБА_5 та невідомий чоловік сіли у автомобіль «Опель Вектра» та почали їхати, проте були затримані на вул. Метрологічній у м. Києві, але водій автомобіля «Опель Вектра» зміг втекти.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_7 .
Покази свідка ОСОБА_10 допитаного в судовому засіданні суд не допускає, оскільки відповідно до вимог ч. 12 ст. 290 КПК України суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, а стороною обвинувачення не надано до суду жодної підтверджуючої інформації про виконання вимог ст. 290 КПК України, а саме відкриття матеріалів іншій стороні.
Одночасно, суд не бере до уваги й покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та визнає їх покази неналежними доказами, оскільки вони жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Так, вказані свідки повідомили суду, що вони перебувають на посадах інспекторів патрульної служби ГУ НП у м. Києві, не були безпосередніми свідками під час вчинення інкримінованих обвинуваченому дій, не проводили затримання, а лише прибули за викликом на місце затримання, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_5 , де його і побачили.
Одночасно, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість закінчення судового розгляду без допиту потерпілого.
Окрім показань обвинуваченого, свідків, винність ОСОБА_5 доводиться наступними документами які були досліджені судом, а саме:
протоколом огляду місця події від 02.03.2016 року, відповідно до якого оглянуто автомобіль «Даф»;
протоколом огляду місця події від 02.03.2016 року, відповідно до якого у затриманої особи, на ім`я ОСОБА_13 , серед іншого, було виявлено та вилучено товаро-транспортні накладні. Одночасно, при огляді місця події був присутнім і другий затриманий ОСОБА_14 ;
згідно інформації Київського міського НДЕКЦ від 04.03.2016 року № 19/111/8-198/д, в результаті перевірки дактилокарти на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що відбитки в даній дактилокарті ідентичні відбиткам пальців рук в дактилокартах, зокрема на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
постановою про уточнення анкетних даних від 09.03.2015 року, відповідно до якої анкетні дані ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 68 КК України відповідно до якої при призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 не відбув покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2015 року, яким його засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини за попереднім вироком.
На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
З огляду на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 , якому після затримання 02.03.2016 року, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому продовжено і на момент прийняття рішення судом запобіжний захід продовжує діяти, зарахування строку попереднього ув`язнення, починаючи з 02.03.2016 року, по 15.01.2017 року, враховуючи необхідність засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадити з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, визначити остаточне покарання, у виді 2 (двох) років 8 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 16.01.2017 року, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 02.03.2016 року (день затримання), по 15.01.2017 включно.
Речові докази по справі паперовий конверт в якому містяться документи, а саме: маршрутний лист №403432 від 01.03.2016, товаро-транспортна накладна №00469916 від 01.03.2016 року в трьох екземплярах, товаро-транспортна накладна на перевезення алкогольних напоїв в чотирьох екземплярах, який знаходиться у потерпілого ОСОБА_6 залишити за належністю;
електрошокер марки «800 Туре», газовий балончик «Терен-4», які поміщено до спец пакету експертної служби №2457381, предмет схожий на ніж, який поміщено до спец пакету експертної служби №2116256, чохол чорного кольору з металевим стержнем (плиткоріз), який поміщено до спец пакету експертної служби №2457379; Пластикові картки «Приватбанк» №684191, дисконтна картка магазину «Метро» на ім`я Маліузюнь Спо, виявлені у ОСОБА_17 та мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , які поміщено до спец пакету експертної служби №2457570, три гільзи, які поміщено до спец пакету експертної служби №3003301, металевий стержень (плиткоріз), який поміщено до спец пакету експертної служби № 2457569, предмет схожий на ніж та газовий балончик марки «Терен-4», які поміщено до спец пакету експертної служби №2457549, предмет схожий на ніж, який поміщено до спец пакету експертної служби №2457380, спец пакет експертної служби №1095498, у якому містяться залишки екстрактів та первинна упаковка, повернуті після проведення хімічної експертизи змивів залишити при матеріалах кримінального провадження за належністю;
особисті речі ОСОБА_5 , які було виявлено та вилучено, а саме мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_5 , який поміщено до спец пакету експертної служби №2457571, кепка сіро-чорного кольору, куртку чорного кольору, шкіряний ремінь чорного кольору, які поміщено до спец пакету експертної служби №3283686, часи «Pierre Cardin», шнурки кросівок, ланцюжок та хрест з металу білого кольору, які поміщено до спец пакету експертної служби №2116254, шкіряний гаманець чорного кольору, який поміщено до спец пакету експертної служби №2116252, куртку чорного кольору, яку поміщено до спец пакету експертної служби №3283687 повернути засудженому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати - вартість проведеної хімічної експертизи від 07.04.2016 року № 626х в розмірі 1587 гривні 72 копійки на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_18