Справа № 201/3/17-к
Провадження № 1-кс/201/2/2017
УХВАЛА
Іменем України
13 лютого 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , про визнання протиправною бездіяльності старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 щодо не повернення тимчасово вилученого майна, зобов`язання негайно повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тимчасово вилучене майно та грошові кошти, -

ВСТАНОВИВ:
03.01.2017 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах свого підзахисного ОСОБА_5 , в якій заявник просить суд зобов`язати слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно: телефон Apple iPhone 5s 1 шт., грошові кошти в розмірі 900 гри.; негайно повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене майно: грошові кошти у розмірі 5 700 грн. (десять купюр номіналом 500 грн., шість купюр по 100 грн., 2 купюри по 50 грн.), грошові кошти у розмірі 250 доларів США (дві купюри номіналом по 100 доларів США, одна купюра - 50 доларів США); планшет Apple iPad - 1 шт., телефон марки НТС - 1 шт., USB флеш накопичувач - 1 шт., карта пам`яті до фотоапарату - 1 шт., технічний паспорт на автомобіль марки BMW3 - 1 шт., який знаходився на тимчасовому зберіганні та належить іншій особі, ключі від автомобіля марки BMW 3, які знаходилися на тимчасовому зберіганні та належить іншій особі.
В обґрунтування своєї скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 0000213 від 07.09.2016 за ч. 3 ст. 368 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5

21.12.2016 заявником, в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , старшому слідчому військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 подано заяву про повернення вилучених 29.11.2016 під час обшуку предметів, документів, грошових коштів та дорогоцінностей. Зава отримана 23.12.2016.

У ході досудового розслідування 29.11.2016 в робочому кабінеті ОСОБА_5 проведено обшук, під час якого серед іншого вилучено майно, а саме: телефон Apple iPhone 5s 1 шт.; грошові кошти в розмірі 900 грн.

Крім того, в ході досудового розслідування 29.11.2016 в домоволодінні ОСОБА_5 проведено обшук, під час якого серед іншого вилучено майно, яке належить його дружині ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти у розмірі 5 700 грн., 250 доларів США, планшет Apple iPad - 1 шт.; телефон марки НТС - 1 шт.; USB флеш накопичувач - 1 шт.; карта пам`яті до фотоапарату - 1 шт.; технічний паспорт на автомобіль марки BMW 3-1шт., який знаходився на тимчасовому зберіганні та належить іншій особі; ключі від автомобілю марки BMW 3-1шт., які знаходились на тимчасовому зберіганні та належать іншій особі.

Зазначає, що грошові всі кошти були отримані ОСОБА_7 від ОСОБА_10 у борг, що підтверджується письмовою розпискою на вказану суму.

Слідчий не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, тому воно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його вилучено.

Як зазначає заявник, він неодноразово звертався із клопотаннями до слідчого та прокурора з вимогою повернення тимчасово вилученого майна, однак жодних результатів це не дало, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.

Заявник у судовому засіданні та у поданій до суду заяві вимоги скарги підтримав та просив суд їх задовольнити, окрім вимоги щодо повернення ключів від автомобіля марки BMW 3, оскільки останні вже повернуті його підзахисному ОСОБА_11 .

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, надав копію постанови від 05.01.2017, згідно якої клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 було задоволено частково та повернуто ОСОБА_7 банківські карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 дійсна до 01/18; № НОМЕР_2 дійсна до 08/17; № НОМЕР_3 дійсна до 11/19; № НОМЕР_4 дійсна до 01/18; № НОМЕР_5 дійсна до 08/20; № НОМЕР_6 дійсна до 02/16. У поверненні інших речей, зазначених в клопотанні відмовлено, оскільки вони не є тимчасово вилученим речами, оскільки прямо вказані в ухвалах про надання дозволу на обшук.

Скарга розглядається без аудіофіксації судового засідання, оскільки такої заяви не надійшло.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2016 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження №0000213, внесеного 07.09.2016 до ЄРДР за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_5 (ухвала № 201/16738/16-к, провадження № 1-кс/201/9918/2016) та за місцем проживання ОСОБА_5 (ухвала № 201/16739/16-к, провадження № 1-кс/201/9919/2016), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , відшукання документів, а саме чорнових записів щодо отримання неправомірної вигоди від особового складу, ноутбуків, мобільних телефонів, флеш накопичувачів та системних блоків ПЕОМ, на яких може міститися інформація, щодо отримання неправомірної вигоди від підлеглого особового складу, а також майно, здобуте у результаті його вчинення.

Того ж дня, під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_5 та за місцем проживання останнього, було виявлено та вилучено, зокрема: телефон Apple iPhone 5s 1 шт., грошові кошти в розмірі 900 грн., грошові кошти у розмірі 5 700 грн. (десять купюр номіналом 500 грн., шість купюр по 100 грн., 2 купюри по 50 грн.), грошові кошти у розмірі 250 доларів США (дві купюри номіналом по 100 доларів США, одна купюра - 50 доларів США); планшет Apple iPad - 1 шт., телефон марки НТС - 1 шт., USB флеш накопичувач - 1 шт., карта пам`яті до фотоапарату - 1 шт., технічний паспорт на автомобіль марки BMW 3-1 шт., який знаходився на тимчасовому зберіганні та належить іншій особі, ключі від автомобілю марки BMW 3-1шт., які знаходились на тимчасовому зберіганні та належать іншій особі.

А також, банківські карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 дійсна до 01/18; № НОМЕР_2 дійсна до 08/17; № НОМЕР_3 дійсна до 11/19; № НОМЕР_4 дійсна до 01/18; № НОМЕР_5 дійсна до 08/20; № НОМЕР_6 дійсна до 02/16.

26.12.2016 на адресу прокуратури надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 щодо повернення ОСОБА_5 вилученого в ході обшуку його робочого кабінету 29.11.2016 вищевказаного майна.
Постановою слідчого від 05.01.2017 клопотання задоволено частково. Як зазначає слідчий прокуратури, в клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить повернути ОСОБА_7 250 доларів США, однак будь-яких підтверджуючих документів, що громадянка ОСОБА_7 отримувала в банківських установах України вказані грошові кошти із зазначенням дати отримання (купівлі) не надав.
Крім того, відповідно до висновку експерта № 13/2.1,2.3-574 від 22.12.2016 встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_7 відповідає за своїми характеристиками бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів встановленого зразка, виготовленим на підприємствах ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС».
Наразі, органом розслідування встановлено інші факти отримання неправомірної вигоди підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .
Отже, в негайному поверненні ОСОБА_5 та його дружині - ОСОБА_7 майна, вилученого в ході обшуку 29.11.2016 стороні захисту частково відмовлено. Вирішено повернути ОСОБА_7 банківські карти ПАТ КБ «ПриватБанк», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_7 та ключі від автомобіля марки BMW 3. В іншій частині клопотання відмовлено, так як в ухвалах на надання дозволу зазначено про дозвіл на відшукання вказаних предметів.

В поданій до суду заяві адвокат ОСОБА_3 , як заявник по скарзі, відмовився від вимоги щодо повернення ключів від автомобіля марки BMW 3, оскільки останні вже повернуті його підзахисному ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З наведених норм випливає, що арешт може не накладатися, якщо вилучені речі не відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України цього Кодексу, тобто, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не є предметом кримінального правопорушення, не набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення тощо.

Як вказано в ухвалах слідчого судді від 29.11.2016, дозвіл на обшук надається для виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , відшукання документів, а саме чорнових записів щодо отримання неправомірної вигоди від особового складу, ноутбуків, мобільних телефонів, флеш накопичувачів та системних блоків ПЕОМ, на яких може міститися інформація, щодо отримання неправомірної вигоди від підлеглого особового складу, а також майно, здобуте у результаті його вчинення.

Проаналізувавши матеріали скарги, приходжу до висновку, що вилучені речі (телефони, планшет, USB флеш накопичувач, карта пам`яті до фотоапарату, грошові кошти тощо) відіграють доказове значення у провадження, оскільки вони вказані прямо в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку, підставно утримуються у органу досудового розслідування як докази. При цьому, виходжу з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Суд виходить з того, що вилучене майно в ході обшуку має різні статуси. В одному випадку це речі та документи, щодо яких в ухвалі про дозвіл обшук прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення (ст.ст. 234, 235, 236 КПК України). В ухвалі слідчого судді повинен бути вказаний такий перелік.

В іншому випадку це інші речі та документи, щодо яких в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання та вилучення, проте які мають значення для розслідування.

Речі та документи, щодо яких прямо надано дозвіл на обшук є фактично речовими доказами та можуть (але не повинні виключно) зберігатися при матеріалах кримінального провадження до прийняття кінцевого рішення у справі (закриття, ухвалення вироку). В подальшому за правилами ч. 9 ст. 100, ст. 374 КПК України доля речових доказів і документів вирішується ухвалою суду за клопотанням слідчого чи прокурора, а на стадії судового розгляду судом, при цьому такі докази і документи повинні зберігатися до набрання кінцевим судовим рішенням законної сили.

Як встановлено судом, речі, щодо яких ставиться питання про повернення прямо вказані в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку, тому вони є фактично доказами та можуть (але не повинні виключно) зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвокату ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , про визнання протиправною бездіяльності старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 щодо не повернення тимчасово вилученого майна 29.11.2016 у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , зобов`язання слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно: телефон Apple iPhone 5s 1 шт., грошові кошти в розмірі 900 гри.; негайно повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене майно: грошові кошти у розмірі 5 700 грн. (десять купюр номіналом 500 грн., шість купюр по 100 грн., 2 купюри по 50 грн.), грошові кошти у розмірі 250 доларів США (дві купюри номіналом по 100 доларів США, одна купюра - 50 доларів США); планшет Apple iPad - 1 шт., телефон марки НТС - 1 шт., USB флеш накопичувач - 1 шт., карта пам`яті до фотоапарату - 1 шт., технічний паспорт на автомобіль марки BMW3 - 1 шт., який знаходився на тимчасовому зберіганні та належить іншій особі - відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 лютого 2017 року. Повний текст ухвали складений та оголошений 17 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1