Ухвала
іменем україни
06 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу (доповнення) захисника ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою, яку ухвалою колегії суддів ВССУ від 17 травня 2017 року залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також їй було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах встановленого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернулася до суду касаційної інстанції не з касаційною скаргою, як то передбачено кримінальним процесуальним законом, а із доповненням до неї, й недоліки, зазначені у ухвалі ВССУ від 17 травня 2017 року не усунула.

Відповідно до приписів ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У доповненні до касаційної скаргизахисник ОСОБА_4 повторно не конкретизувала в чому полягає незаконність постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,а відтак і, необхідність їх скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України. Натомість захисник посилається на не дослідження судами доказів, що в силу статей 433КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, ОСОБА_4 знову не наведено обґрунтованих доводів щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали апеляційного суду на підставі статей 370, 404, 419 КПК України.
Оскільки захисник ОСОБА_4 звертаючись не з новою касаційною скаргою, а з доповненням до первинної касаційної скарги, яка містить недоліки, не усунула зазначені в ухвалі ВССУ від 17 травня 2017 року недоліки, касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу разом із доповненням до неї захисника ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3