УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/2142/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 115 ч.2, 187 ч.4 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: прокурорів ОСОБА_14 , ОСОБА_15
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_13 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок Бердичівського міськрайонного суду від 08.11.2016 року щодо ОСОБА_6 та постановити новий, яким пом`якшити ОСОБА_16 призначене покарання. Сторона захисту зазначає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання та особі засудженого.
При цьому захисник посилається на те, що обвинувальний акт фактично дублює оголошену ОСОБА_16 підозру, оскільки в ньому лише викладений зміст підозри, відсутнє точне формулювання об`єктивної сторони кримінальних правопорушень та кваліфікуючих ознак.
Сторона захисту вказала, що ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.ч. 3,4 ст. 187 КК України та не визнав вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 304, п.п. 4,6,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України і дав показання про те, хто фактично і як наносив удари потерпілому ОСОБА_17 . Однак, на думку захисника, судом не розмежовано хто з обвинувачених і які удари наносив потерпілому ОСОБА_17 , судом не враховано, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 був відсутній умисел на заподіяння ОСОБА_17 тілесних ушкоджень та смерті.
Захисник вважає, що в даному випадку має місце ексцес виконавця, оскільки ОСОБА_6 не домовлявся з іншими обвинуваченими про вбивство ОСОБА_17 та покинув будинок останнього.
Апелянт зазначає, що суд, визнавши ОСОБА_6 винним у скоєнні особливо тяжкого злочину, побудував свої висновки на припущеннях та на недопустимих доказах. При цьому зазначає, що в порушення ч.4 ст. 95 КПК України суд безпідставно послався на показання обвинуваченого ОСОБА_6 , які він давав на стадії досудового слідства під час проведення слідчого експерименту.
Також сторона захисту вказала, що в порушення вимог ст. 374 КПК України, суд у вироку не дав аналіз всім зібраним і дослідженим у справі доказам, а обмежився лише їх переліком, не допитав потерпілу ОСОБА_18 .
Крім того, захисник вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 не достатньо врахував положення ст.ст. 65, 66 КК України, безпідставно не визнав обставин, які пом`якшують покарання останньому.
На думку сторони захисту ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчинених ним злочинах, активно сприяв їх розкриттю, а визнання вини частково не може слугувати способом уникнення від покарання, а є способом захисту. Також захисник звертає увагу, що ОСОБА_6 характеризується за місцем проживання позитивно, призначене йому покарання є досить суворим та не відповідає особі обвинуваченого.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , просить визнати обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також просить вирок суду щодо ОСОБА_9 змінити в сторону пом`якшення покарання з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_9 і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, а саме:
-за п.п.4,6,12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі;
-за ч.4 ст.187 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 7 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.194 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
В обґрунтування апеляції захисник ОСОБА_8 вказує, що у судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину повністю та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, є особою молодого віку на час вчинення злочину йому було лише 16 років, до затримання навчався у Київському регіональному вищому училищі будівництва, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався. Однак, на думку захисника, суд безпідставно не взяв до уваги пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, мотивуючи тим, що ОСОБА_9 вину визнає частково.
Додатково захисник ОСОБА_8 зазначає, що, незважаючи на наявність ряду пом`якшуючих обставин, суд не розглянув можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст. 69 КК України і призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості та особі засудженого.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить вирок суду щодо ОСОБА_10 змінити в частині призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців, зменшивши даний строк із врахуванням обставин, що пом`якшують покарання.
В обґрунтування апеляції захисник ОСОБА_11 вказує, що обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчинених злочинах визнав частково, оскільки умислу на вбивство ОСОБА_17 і підпалу його будинку не мав. В інших злочинах вину визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, що підтверджується правдивими та повними показами під час допитів, а також слідчого експерименту. Слідчим в обвинувальних актах відповідно до ст.66 КК України були вказані пом`якшуючі обставини повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, але суд вказані обставини не врахував і своє рішення щодо цього належним чином не мотивував.
Додатково захисник ОСОБА_11 стверджує, що під час судових дебатів прокурор просив призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, але судом цього не було взято до уваги та збільшено термін ув`язнення. Вважає, що призначене покарання ОСОБА_10 є занадто суворим.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_13 змінити та призначити останньому з урахуванням ст.69 КК України більш м`яке покарання. Вважає, що покарання призначене ОСОБА_13 за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.
В обґрунтування апеляції захисник ОСОБА_12 стверджує, що суд визнав лише одну обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 це вчинення злочину неповнолітнім та втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
В судових дебатах захист вказував, що ОСОБА_13 не вчиняв активних дій, спрямованих на вбивство потерпілого ОСОБА_17 , однак суд призначаючи йому покарання не взяв це до уваги.
Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є дитиною сиротою, навчався в Кмитівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат, за період навчання характеризувався посередньо, вину визнав частково. Однак, зазначив захисник, суд не врахував, що в своїй промові ОСОБА_13 вину визнавав повністю та щиро каявся і не визнав це пом`якшуючими обставинами та не застосував положення ст. 69 КК України.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 304 ч.1, 185 ч.3, 186 ч.3, 187 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п. 4,6, 12 КК України, та призначено покарання:
- за ст.304 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- за ст.186 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- за ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна;
- за ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна;
- за ст.115 ч.2 п.п.4,6,12 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного майна.
Виправдано ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України, за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.3, 187 ч.3, 185 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п. 4, 6, 12, 194 ч.2 КК України, та призначено покарання:
- за ст.186 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;
-за ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років;
-за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
-за ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років;
-за ст.115 ч.2 п.п.4,6,12 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців;
-за ст.194 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців.
ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 187 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п.4, 6, 12, 194 ч.2 КК України, та призначено покарання:
- за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- за ст. 187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років;
- за ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років;
- за ст.115 ч.2 п.п.4,6,12 КК України у виді позбавлення волі на 11 років 6 місяців;
- за ст.194 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців.
ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 187 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п.4,6,12, 194 ч.2 КК України, та призначено покарання:
- за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- за ст.187 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років;
- за ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років;
- за ст.115 ч.2 п. п.4,6,12 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців;
- за ст.194 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 залишено без змін - тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 кожному обраховано з часу затримання, тобто з 03.07.2014 року.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України у строк покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 зараховано час попереднього ув"язнення з 03.07.2014 року по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_21 на користь потерпілого ОСОБА_22 по 25 000 грн. моральної шкоди з кожного.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_21 на користь потерпілого ОСОБА_22 по 35433,33 грн. матеріальної шкоди з кожного.
Вирішено питання по речових доказах та процесуальних витратах.
Згідно вироку суду в один із днів кінця грудня місяця 2013 року, у невстановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Осівці Брусилівського району, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім, запропонував останньому викрасти майно з домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Неповнолітній ОСОБА_10 погодився на пропозицію ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 схилив неповнолітнього ОСОБА_10 до вчинення крадіжки, тим самим втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, в один із днів кінця грудня місяця 2013 року, близько 01 години ночі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом, із неповнолітнім ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_23 , де шляхом зриву навісного замка проникли в приміщення літньої кухні, звідки, діючи спільно за попередньою змовою, таємно умисно викрали торцювальний кутовий станок вартістю 180 гривень, електродріль марки «БОШ» вартістю 160 гривень, електродріль вартістю 120 гривень, електролобзік вартістю 110 гривень на загальну суму 570 гривень і викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_23 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, в один із днів травня місяця 2014 року близько 24 години, ОСОБА_6 , вступив у попередню змову із неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішили викрасти гроші у ОСОБА_24 . Діючи повторно, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, проникли до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_24 . Потерпіла ОСОБА_24 в цей час спала на ліжку в одній із кімнат будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 спільно із неповнолітнім ОСОБА_9 , застосовуючи до потерпілої ОСОБА_24 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, у вигляді тримання за руки та ноги, відкрито заволоділи грошима ОСОБА_24 в сумі 8000 грн. Викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_24 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, в один з днів червня місяця 2014 року, у нічний час ОСОБА_6 , вступивши у попередню змову із неповнолітніми ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , вирішили вчинити крадіжку майна ОСОБА_24 . Діючи повторно, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , за попереднью змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, проникли до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_24 , звідки таємно умисно за попередньою змовою групою осіб викрали TV-тюнер Т2 вартістю 350 грн., DVD програвач вартістю 150 грн., бензопилу вартістю 220 грн., бензопилу вартістю 250 грн., 2 електродрелі марки «БОШ» вартістю 180 грн. кожна на саму 360 грн., болгарку марки «БОШ» вартістю 170 грн., подовжувач довжиною 5 м. вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 1520 грн. Викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_25 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, в ніч з 02.07.2014 року на 03.07.2014 року у невстановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Осівці Брусилівського району, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 є неповнолітніми, запропонував їм викрасти гроші у ОСОБА_24 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Неповнолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 погодилися вчинити злочин. Таким чином, ОСОБА_6 схилив неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 до вчинення злочинних дій, тим самим втягнув неповнолітніх у злочинну діяльність.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, в ніч з 02.07.2014 року на 03.07.2014 року, у невстановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою группою осіб разом із неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_24 , де проникли в приміщення житлового будинку. Потерпіла ОСОБА_24 в цей час спала на ліжку в одній із кімнат будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою группою осіб, разом із неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , вчинили напад на ОСОБА_24 з метою заволодіння майном потерпілої. Вони стали тримати ОСОБА_24 за руки та ноги, наносити удари по тілу та застосовувати до потерпілої насильство, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, а саме, відірвавши проводи від електроприладів, які знаходилися в кімнаті де спала ОСОБА_24 , з метою заволодіння її майном, увімкнули в розетку вилку проводів, а іншим, оголеним краєм проводів, торкалися тіла потерпілої ОСОБА_24 , вимагаючи при цьому віддати їм гроші.
Крім того, у невстановлений слідством час, у вечірню пору доби 2 липня 2014 року, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло.
З метою реалізації свого злочинного умислу, у вечірній час 02 липня 2014 року в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 є неповнолітніми, запропонував їм вчинити таємне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_26 , розташованого по АДРЕСА_2 , на що вони дали свою згоду, вступивши з ними в попередню злочинну змову, і таким чином ОСОБА_6 умисно втягнув неповнолітніх у злочинну діяльність.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , у вечірній час 02 липня 2014 року, через відігнуту решітку та розбите скло у вікні, проникли до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно, за попередньою змовою групою осіб викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_26 , а саме: ДВД-програвач «Сатурн» вартістю 357 грн.; електрочайник «Скарлет» вартістю 180 грн.; 2 електролампочки «Еlektrium» 60 Вт вартістю 4,50 грн. кожна на суму 9 грн.; 5 електролампочок « Еlektrium » 75 Вт вартістю 5 грн. кожна на суму 25 грн.; 3 електролампочки « Еlektrium» 100 Вт вартістю 5,50 грн. кожна на суму 16,5 грн.; 8 кусків господарського мила вартістю 4 грн. кожен, на суму 32 грн.; 5 кг. цукру вартістю 11 грн. за 1 кг/ на суму 55 грн.; 15 л. меду вартістю 70 грн. за 1 л на суму 1050 грн.; 4 кг. вощини вартістю 80 грн. за 1 кг на суму 320 грн.; фільтр для очистки меду вартістю 120 грн.; 4 скляні банки ємністю 3 л. вартістю 15 грн. кожна на суму 60 грн.; 5 скляних банок ємністю 1 л. вартістю 5 грн. кожна на суму 25 грн.; банку кави «Якобс» вартістю 150 грн.; пляшку віскі «Jim Beam» вартістю 140 грн.; пляшку кон`яку «Шустов» вартістю 80 грн.; пляшку кон`яку «Таврія» вартістю 90 грн.; меблевий степлер вартістю 80 грн.; ліхтарик вартістю 10 грн.; упаковку саморізів у кількості 100 штук вартістю 15 грн.; упаковку саморізів у кількості 50 штук вартістю 10 грн.; упаковку саморізів у кількості 500 штук вартістю 50 грн.; упаковку цвяхів у кількості 50 штук вартістю 10 грн.; упаковку дюбелів у кількості 100 штук вартістю 30 грн., а всього викрали майна на загальну суму 2914,50 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_26 матеріальної шкоди на вказану суму, після чого викраденим розпорядились на власний розсуд.
Крім того, в ніч з 2 на 3 липня 2014 року у невстановлений слідством час, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_17 , поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
З метою реалізації свого злочинного умислу, в ніч з 2 на 3 липня 2014 року, у невстановлений слідством час ОСОБА_6 , якому заздалегідь було відомо про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 є неповнолітніми особами, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , запропонував останнім вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_17 , поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, на що вони дали свою згоду, вступивши з ними в попередню злочинну змову, і таким чином ОСОБА_6 умисно втягнув неповнолітніх у злочинну діяльність.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , близько 2 години 03 липня 2014 року прибули до житлового будинку ОСОБА_17 , розташованого на АДРЕСА_3 , де неповнолітній ОСОБА_10 , діючи в межах спільного злочинного умислу, з метою незаконного проникнення до житла, невстановленим слідством предметом відкрив замок на вхідних дверях будинку, і у такий спосіб вказані вище особи незаконно проникли до житла ОСОБА_17 .
Знаходячись у будинку ОСОБА_17 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 спільно з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , діючи в межах спільного злочинного умислу, обшукали приміщення будинку на наявність грошових коштів, та не знайшовши такі, підійшли до сплячого в цей час в одній з кімнат будинку потерпілого ОСОБА_17 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_27 спільно з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , будучи особами, які раніше вчинили розбій, застосовуючи фізичне насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та із погрозою застосування такого, вчинили напад на останнього, під час якого зв`язали потерпілому руки та ноги телефонним кабелем, відрізком електричного проводу, мотузкою та скотчем, які знаходились в будинку потерпілого, та водночас нанесли чисельні удари ногами та руками в область розташування життєво-важливих органів: по голові, тулубу, а також кінцівках ОСОБА_17 , при чому висловлювали вимогу на передачу їм грошових коштів потерпілого. В цей час ОСОБА_6 , з нагрудної внутрішньої кишені піджака, в який був одягутий потерпілий ОСОБА_17 , заволодів його гаманцем з грошима в сумі 431 грн., а ОСОБА_10 - складним рибальським ножем, що знаходився на поясі у потерпілого. Під час нападу ОСОБА_6 спільно з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , діючи в межах спільного злочинного умислу, продовжували обшукувати будинок потерпілого ОСОБА_17 , під час чого ОСОБА_6 незаконно заволодів 8 пачками цигарок " Прима" вартістю 8 грн. за одну пачку на суму 64 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на розбійний напад на потерпілого ОСОБА_17 , знаходячись в приміщенні вищевказаного будинку, у ОСОБА_6 , неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 виник злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_17 , ОСОБА_10 наніс удар лівою ногою в праве плече потерпілого, від чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 наніс чисельні удари ногами та руками в область розташування життєво-важливих органів потерпілого: голові, тулубу, а також кінцівках потерпілого ОСОБА_17 . Водночас неповнолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , діючи згідно спільного злочинного умислу, підтримуючи дії ОСОБА_6 , нанесли чисельні удари ногами та руками, дерев`яною палицею, яка знаходилась в будинку потерпілого, в область розташування життєво-важливих органів: по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_17 . Взявши металевий совок, неповнолітній ОСОБА_10 , діючи в межах спільного злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_17 , наніс декілька ударів по голові потерпілого, після чого корпусом електропилки, яка знаходилась в будинку потерпілого, наніс ще декілька ударів по голові ОСОБА_17 .
Відповідно до висновку експерта № 2698/44 від 07.11.2014 року потерпілому ОСОБА_17 спричинено не менше 24 травмуючих впливів в ділянку голови і обличчя, не менше 12 травмуючих впливів в ділянку тулуба та не менше 13 травматичних впливів в ділянку верхніх та нижніх кінцівок.
Продовжуючи діяти в межах спільного злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу та умисне вбивство потерпілого ОСОБА_17 , неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перенесли з приміщення веранди до прихожої кімнати будинку газовий балон, вільний кінець шлангу якого декілька разів неповнолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 підпалили, утворюючи таким чином відкритий вогонь, який спрямовували в сторону потерпілого ОСОБА_17 , тим самим погрожуючи застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, вимагаючи при цьому у потерпілого грошові кошти.
Після чого, діючи відповідно до спільного злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 з метою приховування слідів вчинених ними злочинів, виник умисел, направлений на знищення чужого майна, а саме будинку потерпілого ОСОБА_17 , шляхом підпалу.
Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 залишили у прихожій кімнаті поряд з потерпілим ОСОБА_17 відкритий вогонь із вільного кінця шлангу газового балону, бажаючи у такий спосіб спричинити смерть останньому та умисно, шляхом підпалу, знищити чуже майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , в результаті чого сталась пожежа у вказаному будинку, та з місця вчинення злочину зникли.
Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 умисно знищили чуже майно шляхом підпалу, а саме житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_17 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на суму 106 300 грн.
Смерть ОСОБА_17 настала від крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку в результаті черепно-мозкової травми.
Під час розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , умисно заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: неправильно-трикутної клаптикоподібної рани з нерівними краями, заокругленими кінцями, пологими стінками та дном виповненим лівою тім`яною кісткою та апоневрозом в лівій тім`яній ділянці; шести щілиноподібних аналогічних ран, дном яких являється потилична та права тім`яна кістки в потиличній ділянці в центрі і справа та правій тім`яній ділянці; двох неправильно-прямокутних синьо-фіолетових синців в лівій завушній ділянці та по зовнішній поверхні лівої вушної раковини; неправильно-чотирикутного садна вкритого червоно-коричневою кіркою, розташованою нижче рівня оточуючої шкіри в лівій тім`яній ділянці; східної з вищеописаними щілиноподібної рани над лівою вушною раковиною; одинадцяти подібних вищеописаних неправильно-овальних та прямокутних синьо-фіолетових синців навколо обох очей, в правій виличній ділянці, в правій скроневій ділянці, на лобі в центрі, зліва та справа, на переніссі та підборідді в центрі, на лівій та правій щоці; трьох «Г»-подібних, лінійних та прямокутних саден вкритих червоно-коричневою кіркою, розташованою нижче рівня оточуючої шкіри на фоні синця під правим оком та біля його зовнішнього краю; дев`яти аналогічних вищевказаних неправильно-прямокутних, трикутних та щілиноподібних ран, дном яких являються кістки відповідних ділянок черепа в правій скроневій ділянці, біля зовнішнього краю правого ока, на лобі справа, в центрі та зліва, на межі волосяної частини голови в лобній ділянці в центрі; масивних темно-червоних крововиливів на м`яких покровах голови з їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-потиличній ділянці та лівій скронево-тім`яно-потиличній ділянці; подібних темно-червоних крововиливів в проекції ран на голові; масивних темно-червоних крововиливів під м`які мозкові оболонки в правій лобно-тім`яній ділянці з переходом на основу мозку та в лівій тім`яно-потиличній ділянці; чисельних дрібних вогнищевих крововиливів в речовину головного мозку в правій тім`яній ділянці та в лівій тім`яно-потиличній ділянці, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Також під час розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , групою осіб, умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді масивного синьо-фіолетового чотирикутного синця на передній поверхні грудної клітки в проекції груднини, на фоні якого два подібні вищеописаним неправильно-овальних саден вкритих червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри; шести неправильно-прямокутних та овальних синьо-фіолетових синців на задній поверхні тулубу справа, в проекції правого плечового поясу, правої лопатки та хребта в поперековій частині; масивних темно-червоних крововиливів в м`які тканини грудної клітини в проекції груднини; аналогічного характеру темно-червоних крововиливів на лівій та правій поверхнях грудної клітини в проекції 7-10 ребер справа та зліва; перелому груднини на рівні прикріплення 2,3 ребер з масивними темно-червоними крововиливами в місці перелому; крововиливів в переднє середостіння; переломів 3,4 ребер по передньо-підпахвинній лінії зліва; 5,6,7,8,9 по лівій середньо-ключичній лінії; перелому 10 ребра по лівій задній підпахвинній лінії; переломів 2,6,7,8 ребер справа по середньо-ключичній лінії з темно-червоними крововиливами в місцях всіх вищевказаних переломів ребер, які в своїй сукупності складають закриту травму грудної клітини, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я; а також у вигляді тринадцяти неправильно-овальних та прямокутних синьо-фіолетових синців в середній частині правого плеча по зовнішній поверхні, в верхній, середній і нижній частинах правого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, на тильних поверхнях обох кистей з переходом на тильні поверхні основних фаланг пальців, в нижній та верхній частинах лівого передпліччя по зовнішній поверхні; двох аналогічних неправильно-овальних ран на тильній поверхні правої кисті на фоні синця; двох східних з вищеописаними прямокутних саден вкритих червоно-коричневою кіркою, розташованою нижче рівня оточуючої шкіри біля основи вказівного пальця лівої кисті; чотирьох неправильно-овальних синьо-фіолетових синців в проекції лівого колінного суглобу по передній поверхні, в верхній і середній третинах лівої гомілки по передній та зовнішній поверхнях; неправильно-чотирикутного садна, вкритого червоно-коричневою кіркою, розташованою нижче рівня оточуючої шкіри в верхній частині правої сідниці, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Під час розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_6 за передньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 незаконно заволоділи майном ОСОБА_17 , а саме: грошовими коштами у сумі 431 грн., гаманцем, який не представляє матеріальної цінності, складним рибальським ножем, який не представляє матеріальної цінності, 8 пачками цигарок «Прима» вартістю 8 грн. кожна на суму 64 грн., всього майном на загальну суму 495 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на вказану суму.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення обвинувачених та їх захисників, інших учасників судового провадження, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
І. По апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, крім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка у вироку. За ч.2 ст. 194 КК України ОСОБА_6 виправданий.
Сторона захисту, обґрунтовуючи своє твердження про допущення судом однобічності та неповноти судового слідства, посилається на те, що обвинувальний акт фактично дублює оголошену ОСОБА_6 підозру і не містить точного формулювання об`єктивної сторони кримінальних правопорушень та кваліфікуючих ознак. Однак, дані доводи захисника є необґрунтованими.
Як видно з матеріалів кримінального провадження ( т. 10 а.с. 3, 94), обвинувальні акти щодо всіх обвинувачених містять всі відомості, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Також є необґрунтованими доводи захисника про те, що суд не розмежував ударів, які наносилися кожним обвинуваченим потерпілому ОСОБА_17 . Згідно вироку суду (т.12 а.с.177), суд першої інстанції вказав про дії кожного обвинуваченого при реалізації ними спільного злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_17 . Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи трупа за № 645 від 12.08.2014 року потерпілому були спричинені багаточисельні, не підлягаючі підрахунку, травматичні впливи по різним анатомічним ділянкам тіла. Враховуючи близьке розташування тілесних ушкоджень одне відносно одного, вказати точну кількість травматичних впливів та послідовність їх нанесення не представляється можливим (т.4 а.п. 4-8).
Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується і колегія суддів, що вбивство ОСОБА_17 було спричинено всіма обвинуваченими, за їх попередньою змовою. Тобто дії всіх обвинувачених охоплювалися єдиним умислом, в межах змови, що відбулася між ними, що і виключає ексцес виконавця, про який зазначає в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 .
Відповідно до положень ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.
Як видно з матеріалів провадження, судом безпосередньо, в судовому засіданні досліджувалися матеріали кримінального провадження № 0000216 ( т.3 а.п. 218-230), зокрема протокол проведення слідчого експерименту від 15.10.2014 року за участю ОСОБА_6 , про що свідчать журнали судового засідання (т. 12 а.с. 92, 98). У зв`язку з цим, доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що суд не мав права посилатися у вироку на протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , є безпідставними.
Посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ст. 374 КПК України, а саме на те, що суд першої інстанції не дав аналіз всім зібраним та дослідженим у справі доказам, не допитав потерпілу ОСОБА_24 , сторона захисту не зазначила, яким саме дослідженим доказам суд не дав оцінки, не заявила клопотання суду апеляційної інстанції про повторне дослідження цих доказів та про допит потерпілої ОСОБА_24 в порядку ч.3 ст. 404 КПК України.
Крім того, посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, на те, що висновки суду про визнання ОСОБА_6 винним в особливо тяжкому злочині, побудовані на припущеннях, на недопустимих доказах, захисник ОСОБА_7 , в підтвердження свої доводів, обмежилася лише переліком положень статтей КПК України, а в резолютивній частині скарги тільки просить про пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, з поміж загальних засад призначення покарання, передбачених цією нормою закону, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_6 ці вимоги закону судом у провадженні дотримано.
Суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував, що останній вчинив ряд злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими. Також судом враховано і особу підсудного, а саме те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується за місцем навчання та проживання позитивно, вину у скоєних злочинах визнав частково. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів і підстави для пом`якшення йому покарання відсутні, як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .
ІІ. По апеляційних скаргах захисників: ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 .
Фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 їх захисниками не оспорюються.
Захисники вважають, що обвинуваченим ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_29 призначено надто суворе покарання, а також те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано останнім такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і не розглянута можливість, при призначенні їм покарання, застосування положень ст. 69 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Покарання обвинуваченим ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_31 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню суспільної небезпечності вчинених ними злочинів, даних про їх особу, а також з врахуванням всіх обставин справи і є необхідним та достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи захисників про надмірну суворість призначеного покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Суд першої інстанції при обранні покарання ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_31 врахував, що вони вчинили ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалися, вину визнають частково. ОСОБА_28 характеризується позитивно, обвинувачені ОСОБА_29 та ОСОБА_32 посередньо. Обставинами, що пом`якшують покарання всім трьом обвинуваченим, суд визнав вчинення злочину неповнолітніми та втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність. Обставиною, що обтяжує їм покарання суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Доводи захисників про те, що суд безпідставно не визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає безпідставними.
Щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу слідству або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття. Однак, як видно з матеріалів провадження, в судовому засіданні, всі обвинувачені вину свою в інкримінованих їм злочинах визнали частково, зокрема заперечують умисел на вбивство ОСОБА_17 та підпал його будинку. Тому, в суду першої інстанції не було підстав для визнання вищезазначеної пом`якшуючої обставини, незважаючи на те, що вона була зазначена в обвинувальному акті.
З огляду на викладене, підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначені покарання ОСОБА_31 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 відсутні. Апеляційні скарги захисників щодо даних обвинувачених не підлягають задоволенню.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно і всебічно розглянути провадження та постановити законне, обґрунтоване рішення, у провадженні не встановлено.
Також судом першої інстанції, в ході провадження було роз`яснено всім обвинуваченим положення ст. 384 КПК України, тобто їх право на розгляд кримінального провадження судом присяжних та особливості такого провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 8 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримається під вартою, - в той же самий строк, з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді: