11-кп/775/312/2017(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003682 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем в ТОВ «УКРЧЕРМЕТ-М», судимого:

1) 30 грудня 1999 року Ворошиловським районним судом м. Донецька за ч.3 ст.81, ч.1 ст.89 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

2) 25 травня 2000 року Ленінським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.140, ч.4 ст.81, ч.1 ст.89 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Кіровського районного суду м. Макіївки від 18 грудня 2001 року вважається засудженим за ч.4 ст.185 КК України (в редакції Закону 2001 року), ч.2 ст.140, ст.42, ч.3 ст.42 КК України (в редакції Закону 1960 року) до 6 років позбавлення волі, звільненого 29 липня 2005 року за постановою Кіровського районного суду м. Макіївки від 21 липня 2005 року, згідно п. «б» ст.3 Закону України «Про Амністію» від 31 травня 2005 року;

3) 18 листопада 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 15 липня 2013 року за відбуттям строку покарання,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: , АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2024,28 грн. за залучення експертів.

Вирішено долю речових доказів.

В с та н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 05 жовтня 2016 року приблизно о 01.00 год., біля офісу МПП «Азовгеологія», розташованого за адресою: бул. Б.Хмельницького, 33 в м. Маріуполь Донецької області та належить ОСОБА_8 , шляхом пошкодження вікна, незаконно проник до приміщення вказаного офісу, звідки повторно, з корисливих мотивів викрав майно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3168,16 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_6 , діючою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подана апеляційна скарга, в якій вона просить вирок місцевого суду щодо останнього змінити, з урахуванням обставин провадження та особи обвинуваченого, призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до санкції ч.3 ст.185 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення та просила його залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведенні в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви і підстави його ухвалення.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами і в апеляційному порядку не оскаржені.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, як-то повне визнання своєї вини та щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, думку потерпілого про те, що він не має претензій до обвинуваченого, та клопотання те, щоб обвинуваченого суворого не карати, і через це на думку захисника судом ухвалено надто суворий вирок.

Однак доводи апеляційної скарги захисника не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону і є безпідставними.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції своє рішення про незастосування при призначенні покарання обвинуваченому вимог ст.ст.75,76 КК України мотивував. При цьому, він взяв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні злочини до позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому його виправлення слід здійснювати тільки в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 за наслідками розгляду кримінального провадження судом першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, а також дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Інших обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3