АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на:

1. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0107, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

2. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0108 га з кадастровим номером :01:077:0105, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

3. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0088 га з кадастровим номером :01:077:0103, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

4. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0106, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

5. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :01:077:0093, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

6. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0087 га з кадастровим номером :01:077:0102, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

7. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0092 га з кадастровим номером :01:077:0092, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

8. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0086 га з кадастровим номером :01:077:0101, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

9. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0191 га з кадастровим номером :01:077:0109, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

10. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0103 га з кадастровим номером :01:077:0110, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

11. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0108, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

12. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0089 га з кадастровим номером :01:077:0104, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

13. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0113, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

14. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0104 га з кадастровим номером :01:077:0112, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

15. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0103 га з кадастровим номером :01:077:0111, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

16. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0165 га з кадастровим номером :01:077:0116, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

17. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0174 га з кадастровим номером :01:077:0117, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

18. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0115, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

19. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0114 га з кадастровим номером :01:077:0117, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 , в межах Ірпінської міської ради Київської області, яка перебуває у власності ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року, якою накладено арешт на земельні ділянки, а саме:

-площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0107, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0108 га з кадастровим номером :01:077:0105, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0088 га з кадастровим номером :01:077:0103, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ,

-площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0106, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ,

-площею 0,05 га з кадастровим номером :01:077:0093, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0087 га з кадастровим номером :01:077:0102, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ,

-площею 0,0092 га з кадастровим номером :01:077:0092, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ;

-площею 0,0086 га кадастровий №:01:077:0101 по АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0191 га з кадастровим номером :01:077:0109, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0103 га з кадастровим номером :01:077:0110, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ;

-площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0108, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0089 га з кадастровим номером :01:077:0104, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0113, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ;

-площею 0,0104 га з кадастровим номером :01:077:0112, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ;

-площею 0,0103 га з кадастровим номером :01:077:0111, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ;

-площею 0,0165 га з кадастровим номером :01:077:0116, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ,

-площею 0,0174 га з кадастровим номером :01:077:0117, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ,

-площею 0,0117 га з кадастровим номером :01:077:0115, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 ,

-площею 0,0114 га з кадастровим номером :01:077:0117, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що право власності на вказані земельні ділянки він набув у 2011 році на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу. Станом на теперішній час право власності апелянта на земельні ділянки зареєстроване у встановленому законом порядку. Те, що земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та на які спрямоване кримінальне правопорушення, а також підстави вважати, що апелянт як власник майна зможе здійснити незаконне відчуження земельних ділянок, на думку апелянта, відсутні. Цільове призначення вказаних земельних ділянок «для будівництва і обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства», а кримінальне провадження № 0001245, в рамках якого внесено клопотання про арешт майна, проводиться за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки лісу, а тому вказане майно не може бути об`єктом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя в своїй ухвалі не навів сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що земельні ділянки є доказом злочину чи підлягають спеціальній конфіскації у апелянта як третьої особи для забезпечення цивільного позову, або є предметом злочину.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то копія оскаржуваної ухвали слідчого судді отримана апелянтом 19.06.2017 року і в той же день подана апеляційна скарга.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 30.05.2017 року було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, копія оскаржуваної ухвали отримана 19.06.2017 року і в той же день апеляційна скарга подана до апеляційного суду, тобто як вважає колегія суддів строк апеляційного оскарження апелянтом не пропущено.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001245 від 05.06.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 358, ч. 1ст. 190, ст. 246 КК України.

29.05.2017 року старший слідчий СУ ГУ національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_7

30.05.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно у відкритому кримінальному провадженні є доказом вчиненого кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Зокрема, як слідчий так і слідчий суддя, як на правову підставу накладення арешту на майно, посилається на ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України в редакції, яка з 11 грудня 2015 року втратила чинність відповідно до Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року. В свою чергу, 28 лютого 2016 року ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року теж втратила чинність і з цього числа діє ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року.

Таким чином, слідчий суддя при задоволенні клопотання слідчого керувався нормою закону, яка на час розгляду клопотання втратила чинність.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з клопотання слідчого зазначені норми закону слідчим не дотримано.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим, як вбачається з наданих на обґрунтування клопотання матеріалів, слідчим не прийнято у кримінальному провадженні №0001245 від 05.06.2015 року процесуальне рішення щодо визнання вказаного майна, а саме земельних ділянок, належних ОСОБА_7 , речовим доказом, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного кримінально процесуального законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3032/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1