Справа № 520/3411/17
Провадження № 1-кс/520/679/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
21.03.2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заявника про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2016 року.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що авто-технічна та транспортно-трасологічна експертизи у кримінальному провадженні вже проведені, в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, у зв`язку з чим слід скасувати арешт на автомобіль Lexus р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Крім того заявник вказує, що ОСОБА_4 перебуває у рейсі за межами України до травня 2017 року. На підставі довіреності від 24.10.2016 року № 1012, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися належним йому автомобілем Lexus р/н НОМЕР_1 , для чого останній надано право представляти інтереси ОСОБА_4 в органах Національної поліції.

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання в повному обсязі, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженні, призначені експертизи, результати яких на даний час не відомі. Крім того вказав, що транспортний засіб може забрати лише власник транспортного засобу, а не будь-яка інша особа за довіреністю.

Дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_9 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2016 року, арешт майна на автомобіль марки Lexus р/н НОМЕР_1 було накладено з метою збереження слідів злочину.
Згідно відповіді ОНДІСЕ від 06.03.2017 року, в рамках кримінального провадження № 0000482 всі необхідні експертизи виконані. Крім того, постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , транспортний засіб Lexus р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, що в судовому засіданні слідчий сам і підтвердив.

Доводи слідчого в частині того, що на даний час призначені експертизи, результати яких не відомі, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, так як жодних документів слідчому судді надано не було.

З урахуванням норм національного законодавства, міжнародних договорів та практики ЄСПЛ, з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування кримінального провадження, захисту законних прав та інтересів власника майна, беручи до уваги, що мета накладення арешту майна в рамках кримінального провадження досягнута, так як всі необхідні експертизи проведені, транспортний засіб визнаний речовим доказом, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна.

На підставі встановленого, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання заявника адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2016 року на:

-Lexus р/н НОМЕР_1 .

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 негайно повернути автомобіль марки Lexus р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 чи його представнику за довіреністю.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_7 .
Умисне невиконання ухвали слідчого судді несе відповідальність за ст. 382 Кримінального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1