АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2016 року,

за участю:

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2016 року ОСОБА_5 повернуто її скаргу на бездіяльність відповідальної особи Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126, ч. 2 ст. 127, ст. 129, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 374, ч. 2 ст. 397, ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_5 до скарги не додано будь-яких даних на підтвердження свого звернення та прийняття повідомлення про злочин уповноваженою особою Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, а оскільки бездіяльність слідчого або прокурора може бути оскаржена лише в разі отримання ними заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, то слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є особою, яка згідно зі ст. 303 КПК України має право оскаржувати таку бездіяльність.

13 грудня 2016 року ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення її скарги та зобов`язання відповідальних осіб Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за її заявою від 7 жовтня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки підтвердженням її звернення 7 жовтня 2016 року з повідомленням про злочини до Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві є відповідний талон про його реєстрацію за № 81295, на що міститься посилання безпосередньо в скарзі, однак залишилось поза увагою слідчого судді, що призвело до безпідставного повернення їй скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_5 в підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження № 1-кс/758/26206/16 та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Перелік рішень, дій, чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, регламентований ч. 1 ст. 303 КПК України і є вичерпним.

Зокрема, пункт перший цієї норми закону передбачає можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви чи повідомлення.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 1 грудня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність відповідальної особи Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, зазначивши, що з відповідним повідомленням до вказаного органу вона звернулась 7 жовтня 2016 року.

На підтвердження цього, ОСОБА_5 послалась в скарзі на реєстрацію її повідомлення за № 81295 від 7 жовтня 2016 року, та додала до скарги копію вказаного повідомлення з відповідними реквізитами Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Тому доводи слідчого судді про те, що ОСОБА_5 не надано доказів на підтвердження свого звернення до правоохоронного органу та прийняття ним повідомлення про злочин, а звідси про те, що ОСОБА_5 не є особою, яка згідно зі ст. 303 КПК України має право оскаржувати бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не ґрунтуються на матеріалах судового провадження та вимогах кримінального процесуального закону. У зв`язку із цим ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в цій частині задоволенню.

Що ж стосується самої скарги ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальних осіб Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, то колегія суддів вважає за можливе розглянути її по суті, при цьому, з огляду на те, що ОСОБА_5 помилково 12 жовтня 2016 року з відповідною скаргою зверталась до Печерського районного суду м. Києва та 26 листопада 2016 року отримала копію ухвали цього суду про її повернення від 14 листопада 2016 року, а 1 грудня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва, поновити їй строк на таке оскарження відповідно до вимог ст. 304 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які відомості, а лише повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, як вбачається із повідомлення ОСОБА_5 від 7 жовтня 2016 року, в ньому хоча і міститься посилання на ст. 126, ст. 127, ч 3 ст. 364, ч. 3 ст. 366, ч. 2 ст. 397 КК України, однак констатується лише факт ненадання їй побачення з сином ОСОБА_6 , який утримується в Київському СІЗО, та про необхідність терміново застосувати заходи безпеки для збереження ОСОБА_6 життя і здоров`я у зв`язку з тортурами, катуванням, ненаданням лікування, що призвело до його каліцтва та мало місце в 2006-2007 роках.

Тобто у вказаному зверненні не міститься повідомлення про конкретні злочини, ким, коли та за яких обставин вони були вчинені, а тому в колегії суддів відсутні підстави для зобов`язання відповідальної особи (слідчого) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві до внесення відомостей, викладених ОСОБА_5 у повідомленні від 7 жовтня 2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку із цим, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 309, ст. ст. 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2016 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальної особи Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особі, яка її подала, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_5 на вказану бездіяльність відповідальної особи Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-сс/796/4485/2016
Категорія КПК України: ч. 2 ст. 309
Слідчий суддя: ОСОБА_7
Суддя - доповідач: ОСОБА_1