справа № 166/1512/16-к
провадження № 1-кп/166/4/17
У Х В А Л А

07 лютого 2017 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Ратне кримінальне провадження № 0000374 від 21 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 342 та ч. 2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21.12.2016 року в провадження Ратнівського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000374 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 в судовому засіданні було заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Підставами для задоволення клопотання зазначений захисник обрав наступні обставини :

-обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: в обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 відсутній виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими (переписана підозра, повідомлена ОСОБА_8 і не наведено обставин, які, на думку прокурора, є встановленими);

-в обвинувальному акті не сформульовано обвинувачення стосовно ОСОБА_8 .

Прокурор висловив заперечення щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_10 та зазначив про те, що доводи, зазначені у ньому в якості підстав для задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованими.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачені підтримали вказане клопотання.

Окрім того, захисником ОСОБА_6 - ОСОБА_11 також було подано клопотання про повернення обвинувального акта прокурора з наступних підстав:

-в обвинувальному акті не розкрито об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушень, обвинувачення щодо яких є предметом даного кримінального провадження (не зазначено, які саме дії ОСОБА_6 слід вважати протиправними, ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України не містять такої кваліфікуючої ознаки злочинів, як їх вчинення групою осіб);

-в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 з іншими особами нанесли побої і легкі тілесні ушкодження прикордонникам ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , чим вчинили активну фізичну протидію під час виконання ними своїх службових обов`язків. У зв`язку з цим, за ці дії ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 2 ст. 342 КК України. Тобто стороною обвинувачення вчинення побоїв та тілесних ушкоджень по відношенню до працівників прикордонної служби кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, так і за ч. 2 ст. 342 КК України, що суперечить диспозиції цієї правової норми та загальним положенням Закону про кримінальну відповідальність;

-обвинувальний акт не містить суб`єктивної сторони інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: не вказано мотивів та мети вчинення ОСОБА_6 зазначених в обвинувальному акті дій;

-в порушення п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить жодної інформації про складання обвинувального акта, що відповідно до ст. 110 КПК України є важливим процесуальним рішенням. За таких обставин реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невідємним додатком до обвинувального акта, складений з істотними порушеннями норм КПК України.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачені підтримали вказане клопотання.

Окрім того, захисник ОСОБА_13 , додав, що реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог процесуального законодавства, оскільки у таблиці «прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» у стовбці «найменування» відсутні вказівки на осіб та їх процесуальний статус, щодо яких були прийняті відповідні процесуальні рішення.

Розглянувши зазначені клопотання, заслухавши думки усіх учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про їх безпідставність, а отже й про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Частина 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) містить перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Так, згідно припису зазначеної процесуальної норми, обвинувальний акт повинен містити:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Разом з цим, досліджуючи наявний у матеріалах даного кримінального провадження обвинувальний акт, Суд вважає його таким, що складений з дотриманням вимог зазначених норм ст. 291 КПК України.

Так, в обвинувальному акті зазначені:

-найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер (сторінка обвинувального акта 1);

-анкетні відомості кожного обвинуваченого (сторінки обвинувального акта 1-2);

-анкетні відомості кожного потерпілого (сторінка обвинувального акта 2);

-прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора (сторінка обвинувального акта 19);

-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Так, зокрема, в обвинувальному акті, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які усвідомлюючи, що перед ними знаходяться працівники правоохоронного органу, які виконують службові обов`язки з охорони державного кордону, стали перешкоджати виконувати ними свої обов`язки, що знайшло свій прояв у «шарпанині» працівників державної прикордонної служби за формений одяг, відібранні пакунку, який знаходився при правопорушнику - ОСОБА_9 , його звільненні. З огляду на наведене, обвинувальний акт містить висновок про вчинення наведеними вище особами активної фізичної протидії під час виконання працівниками відповідного правоохоронного органу службових обов`язків з охорони державного кордону (абзац 4 сторінки обвинувального акта 3 та абзац 1 сторінки обвинувального акта 4).

Окрім того, формулювання обвинувачення містить в собі посилання на час, місце, спосіб, розкриває характер дій, які є ознаками складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у вчинені яких обвинувачуються ОСОБА_8 і ОСОБА_6 .

Стосовно протиправних діянь, які виявились у вчиненні насильницьких дій щодо працівників правоохоронного органу, то такі відображені у абзацах 3-4 сторінки 4 та абзацах 2-4 сторінки 5 обвинувального акта.

Обвинувачення стосовно ОСОБА_8 сформульоване в абзаці 4 сторінки 15 обвинувального акта.

Щодо тверджень, зазначених у клопотанні захисника ОСОБА_11 щодо того, що в обвинувальному акті не розкрито об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушень, обвинувачення щодо яких є предметом даного кримінального провадження, то вказані твердження також спростовуються викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами (абзаци 2-4 сторінки 3, абзац 2, 4 сторінки 4, абзаци 2-3 сторінки 5 обвинувального акта);

При цьому, Суд зазначає, що твердження, викладені у клопотанні ОСОБА_11 про те, що стороною обвинувачення вчинення побоїв та тілесних ушкоджень по відношенню до працівників прикордонної служби кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, так і за ч. 2 ст. 342 КК України, що суперечить диспозиції цієї правової норми та загальним положенням Закону про кримінальну відповідальність, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору, з огляду на те, що в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин вчинених правопорушень щодо кожного правопорушення окремо з відповідним розмежуванням діянь обвинувачених, покарання за вчинення яких передбачене наведеними вище приписами ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 2 ст. 342 КК України.

Стосовно порушень норми ст. 109 КПК України при складенні обвинувального акта, то Ратнівський районний суд Волинської області зазначає наступне:

Ч. 1 ст. 109 КПК України передбачає, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування (ч. 2 ст. 109 КПК України).

Беручи до уваги системний аналіз наведених вище приписів ст. 109 КПК України, суд зазначає, що оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування є документом, надіслання якого є обов`язковим разом з обвинувальним актом, незазначення у реєстрі такого процесуального рішення, як обвинувальний акт не може слугувати підставою для повернення самого обвинувального акта прокурору.

Окрім того, враховуючи відсутність у процесуальному законі вимог щодо необхідності зазначення в реєстрі осіб, щодо яких були прийняті відповідні процесуальні рішення та їх процесуальний статус, доводи захисника ОСОБА_13 також не визнаються Судом підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Разом з цим, Суд зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000374 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, містить усі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а отже підстави для його повернення прокурору відсутні.

З огляду на наведене, Суд вважає й необґрунтованими клопотання захисника ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 109, 291, 314, 370, 372 КПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

1.Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_11 від 07.02.2017 року про повернення обвинувального акта.

2.Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 від 07.02.2017 року про повернення обвинувального акта.

3.Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

?