Справа № 462/2845/17
У Х В А Л А
30 червня 2017 року суддя Залізничного районного суду м.Львові ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив :

До Залізничного районного суду м.Львова надійшло, клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного на підставі постанови Залізничного районного суду м.Львова від 18.05.2001 року, на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису внесеного державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори 24.05.2001 р. за № реєстру 422727-101, внутр.№В101653926F25С303734 (архівний запис: реєстраційний № обтяження 4396867 від 24.01.2007р. Своє клопотання мотивують тим, що, згідно договору купівлі-продажу від 16.05.2001р., посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 придбали в ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 та у встановленому порядку зареєстрували своє право власності на таку, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22.05.2001р. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18.05.2001р. у кримінальній справі №1-298 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.01.2002р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.212 ч.2, 364 ч.2 КК України. Вказаним вироком, який набрав законної сили 06.02.2002р., не вирішено питання щодо зняття арешту з квартири. На даний час відсутні будь-які підстави щодо подальшого арешту вказаної квартири.

Оглянувши матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи № 1-14/02 про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.ст. 212 ч.2, 364 ч.2 КК України, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі за клопотанням про зняття арешту слід відмовити з наступних підстав.

Пунктом 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України в редакції 1960 року.
Відповідно до вимог ст.126 КПК України (1960 року) метою арешту майна є забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна за судовим вироком, тобто арешт є процесуальною гарантією захисту прав потерпілого, яка полягає у неможливості відчужувати (розпоряджатися) боржником майном, що може бути стягнуто за вироком суду в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Згідно ч.6 ст.126 КПК України (1960 року) накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18.05.2001р., з метою забезпеченя цивільного позову,накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить підсудному ОСОБА_6 .

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.01.2002р. ОСОБА_6 засуджено за ст.ст. 212 ч.2, 364 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з обслуговуванням матеріально-технічних цінностей на 3 роки. На підставі ст.75 КК України, його звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Водночас, питання щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 згаданим вище судом не вирішено. Вирокнабрав законної сили 06.02.2002р.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.05.2001р., посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 придбали в ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 та у встановленому законом порядку зареєстрували своє право власності на квартиру, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22.05.2001р.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 подали клопотання про зняття арешту на майно в порядку ст.174 КПК України (в редакції 2012 року), хоча постанова про накладення арешту на квартиру, прийнята за нормами КПК 1960 року.
Пунктом 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України в редакції 1960 року.
За наведеного, приходжу до висновку про необхідність відмовлення у відкритті провадження за клопотанням про скасування арешту майна, оскільки законом передбачений інший порядок вирішення такого питання.
Керуючись ст.ст.174, 370, пунктом 9 Перехідних положень КПК України, -
УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити. Клопотання повернути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова на протязі семи діб з дня її проголошення.

Суддя: