пр. № 1-кп/759/857/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010613 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вишняківка Кіровоградської області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.05.1998 Ленінським районним судом міста Кіровограда за ст. 141 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 31.03.2001 по відбуттю строку покарання;

- 11.06.2002 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст. 395, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 25.03.2006 по відбуттю строку покарання;

- 20.09.2007 Ленінським районним судом міста Кіровограда за ст. 187 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27.03.2012 по відбуттю строку покарання;

- 09.11.2012 Кіровським районним судом міста Кіровограда за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 26.02.2013 Кіровським районним судом міста Кіровограда за ст. 186 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 21.07.2016 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту і не погашену в законному порядку судимість, знову вчинив умисні майнові злочини за таких обставин. 24.10.2016 ОСОБА_3 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та обставинах, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за майновий злочин, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища знову вирішив вчинити протиправні дії, пов`язані з викраденням чужого майна громадян та з цією метою став відшукувати предмет посягання. Цього ж дня, приблизно о 15 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по вулиці Зодчих, 62 в місті Києві, помітив раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , майном якого і вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 24.10.2016 приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись по вулиці Зодчих, 62 в місті Києві, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та маючи корисливий мотив, направлений на відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме ударив правою рукою неповнолітнього ОСОБА_8 в район живота, після чого відкрито викрав мобільний телефон марки «IPhone 4-S», вартістю 3100 та грошові кошти в сумі 150 гривень у неповнолітнього ОСОБА_8 , які належать його матері ОСОБА_9 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 3250 гривень. Заволодівши в такий спосіб майном у неповнолітнього ОСОБА_8 , яке належить його матері ОСОБА_9 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3250 гривень.
Крім цього, 24.10.2016 приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись по вулиці Зодчих в місті Києві та відкрито заволодівши майном неповнолітнього ОСОБА_8 , з метою покращення свого матеріального становища вирішив продовжити свої злочинні дії направлені на викрадення чужого майна громадян, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за майновий злочин. Цього ж дня, приблизно о 16 год. 55 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись по вулиці Зодчих, 50-В місті Києві, помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , майном якого і вирішив повторно заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 24.10.2016 приблизно о 17 год. 00 хв., знаходячись по вулиці Зодчих, 50-В в місті Києві, підійшов до ОСОБА_7 та маючи корисливий мотив, направлений на відкрите викрадення чужого майна, погрожуючи застосуванням насильства, відкрито викрав мобільний телефон марки «IPhone 4», чорного кольору, вартістю 1608 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 гривень, на рахунку якої мали місце грошові кошти в сумі 12 гривень та грошові кошти в сумі 100 гривень, а всього майна на загальну суму 1740 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду. Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_7 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном, яке було вилучено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що 24.10.2016 приблизно о 15 год. 55 хв. він перебував на вулиці Зодчих, 62 місті Києві, де помітив раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_8 , майном якого і вирішив заволодіти. Він підійшов до потерпілого впритул і правою рукою наніс удар потерпілому ОСОБА_8 в район живота, після чого перевірив вміст його кишень і забрав мобільний телефон марки «IPhone 4-S» та грошові кошти в сумі 150 гривень. З викраденим майном з місця вчинення злочину втік. На той момент він не знав, що потерпілий є неповнолітнім. В цей же день, після заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , приблизно о 17 год. він продовжував перебувати на вулиці Зодчих в м. Києві, біля будинку № 50-В, де помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , майном якого і вирішив повторно заволодіти. Він підійшов до останнього та, погрожуючи застосуванням насильства, відкрито викрав мобільний телефон марки «IPhone 4» чорного кольору. З викраденим майном з місця вчинення злочину втік, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном, яке було вилучено та повернуто власникам.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про проведення судового розгляду у їх відсутність.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , а також інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена, а тому його дії за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини справи, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, що тяжких наслідків від скоєного не настало, а також думку потерпілих, які у вирішенні даного питання поклалися на розсуд суду, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, без визначеного місця реєстрації на території України, у м. Києві проживає тимчасово, за місцем тимчасового проживання скарг на поведінку обвинуваченого не надходило, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів та вважає за необхідне обрати йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 24.10.2016 р., тобто з моменту його фактичного затримання та з урахуванням вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки «IPhone 4-S», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , а також мобільний телефон марки «IPhone 4», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити законним володільцям.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1