У Х В А Л А
15 вересня 2015 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржниці ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква скаргу представника скаржниці ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за № 0000003 від 31.07.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
04.09.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга представника скаржниці ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за № 0000003 від 31.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, в якій захисник ОСОБА_4 просить скасувати вищевказану постанову з наступних підстав. Захисник вказує у своїй скарзі, що потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за попередньою змовою, ще в період до відкриття кримінального провадження, незаконно, із застосуванням фізичної сили і погроз, затримали в м. Києві ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_9 в присутності свідка ОСОБА_10 , відібрали телефон і автомобіль, потім привезли їх в с. Василів Білоцерківського району, де насильно утримували біля доби. Постійно погрожували насильством, залякали ОСОБА_3 і примусили її написати заднім числом дві розписки про отримання нею у ОСОБА_7 1 млн. 7 тис. 800 грн. та у Кириченка 1 млн.. 350 тис. грн. Потім ці розписки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 представили як докази шахрайства зі сторони ОСОБА_3 та як підставу заявлення цивільного позову. Також захисник зазначав, що слідчим Міхеєвою не було проведено експертизи по вказаним розпискам. Захисник ОСОБА_4 просив суд скасувати постанову про закриття даного кримінального провадження та зобов`язати прокурора Білоцерківського району виконати вимоги ст. 9 КПК України щодо повного, всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 захисник ОСОБА_4 скаргу підтримав за викладених у ній обставин.

Старший слідчий СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_6 до суду не з`явилася. Про день та час розгляду скарги в суді була належним чином повідомлена. Причину неявки до суду не повідомила, що не перешкоджає розгляду скарги та узгоджується зі ст. 306 ч. 3 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника скаржниці ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 та прокурора, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000003 від 31.07.2015 року, суд дійшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

В ході досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій, а саме: допитано свідків: ОСОБА_7 (а.с. 68-71 матеріалів кримінального провадження); ОСОБА_8 (а.с. 64-67 матеріалів кримінального провадження); ОСОБА_11 (а.с. 90-91 матеріалів кримінального провадження); ОСОБА_12 (а.с. 94-95 матеріалів кримінального провадження); ОСОБА_13 (а.с. 104-105 матеріалів кримінального провадження); ОСОБА_14 (а.с. 117-118 матеріалів кримінального провадження), які під час яких вони стверджували, що на зустріч до потерпілих ОСОБА_3 приїхала зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 добровільно, ніякого фізичного та психологічного тиску на них не було. Допитані свідки ОСОБА_15 (а.с. 84 матеріалів кримінального провадження) та ОСОБА_16 (а.с. 85 матеріалів кримінального провадження) дали покази, що 22.10.2014 року в с. Василів поблизу гуртожитку бачили чоловіка та жінку, які вільно пересувалися, поблизу них нікого не було. Свідок ОСОБА_9 (а.с. 99-100, CD-диск допиту на а.с. 135 матеріалів кримінального провадження) вказував, що коли вони їхали в офіс на ОСОБА_3 та на нього психологічного та фізичного тиску на було, потім вони добровільно поїхали в отель в с. Василів, зателефонувати вони мали можливість.

Також слідчим було проведено ряд одночасних допитів: одночасний допит між ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_17 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.с. 126-128, CD-диск допиту на а.с. 135 матеріалів кримінального провадження); одночасний допит між свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 (а.с. 129-132, CD-диск допиту на а.с. 136 матеріалів кримінального провадження) від 09.07.2015 року, під час якого свідок ОСОБА_18 пояснила, що в офіс вони поїхали за пропозицією ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ), щоб з`ясувати обставини по коштам. Офіс знаходився на Харківському масиві м. Києва, прибули вони туди в 15-16 годин. Під час розмови в офісі були присутні ОСОБА_21 , вона, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Через години дві до них приєднався невідомий їй чоловік. Двері під час їхнього перебування в офісі на ключ не зачинялися, мобільний телефон в неї ніхто не забирав. Вказувала, що до них нецензурні слова, фізичний тиск не застосовувався, вона ( ОСОБА_18 ) була переконана, що їм нічого не загрожує. Потім вони вийшли з офісу, вона ( ОСОБА_18 ) сіла в машину до ОСОБА_19 , ОСОБА_26 з ОСОБА_27 поїхали ночувати до гуртожитку. Вночі до неї зателефонував брат ОСОБА_28 та повідомив їй, що до нього дзвонила ОСОБА_26 з проханням привезти ключі та документи на квартиру, оскільки вони з Доміловським знаходяться в небезпечній ситуації. Потім ОСОБА_29 дзвонив до неї ще два рази, але оскільки вона не знала, яка там ситуація, то працівників правоохоронних органів не повідомила. Вже наступного дня вона дізналася, що ОСОБА_30 знаходиться в міліції.

Під час цього ж одночасного допиту осіб від 09.07.2015 року ОСОБА_9 підтримав покази ОСОБА_10 та вказував, що під час їхнього перебування в офісі телефони у них не забирали, фізичного насильства не чинилося, коли вони приїхали в гуртожиток, то у них забрали ключі від автомобіля, проте тиску не чинили. Зранку вони поїхали на аеродром, там також до них з ОСОБА_30 не застосовували фізичного насильства та не обмежували їх в русі.

Під час досудового розслідування кримінального провадження за № 0005187 було проведено почеркознавчу експертизу. Так, відповідно до копії висновку експерта № 1933-ВКЕ від 13.01.2015 року рукописний текст та підпис у розписці від імені ОСОБА_3 від 15.10.2014 року та від 22.10.2014 року на отримання коштів в розмірі 1350000 та 1078000 грн. виконані ОСОБА_3 , ознак їх виконання в незвичному стані (хвороба, стан сп`яніння, сильне хвилювання тощо) чи під впливом «збиваючих» факторів (природних, штучних) не встановлено.

Так, на думку суду, старший слідчий СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_6 вжила всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України. За даних обставин оскаржувана постанова може вважатися законною.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тому суд вважає, що представнику скаржниці ОСОБА_3 захиснику ОСОБА_4 слід відмовити в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги представника скаржниці ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за № 0000003 від 31.07.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1