ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ОСОБА_7 17.06.2016 року близько 00 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 по вул.Шевченка зі сторони вул.Горького в напрямку до вул.Трудової у м.Хмельницькому, наближаючись до магазину «Струмок», що розташований по вул.Шевченка, 95, в порушення п. 2.3 б, п. 2.3д ПДР України проявив неуважність, створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та у момент виникнення небезпеки для свого руху, яку об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, таким чином порушивши вимоги п. 12.3 ПДР України та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав у невстановленому для цього місці проїзну частину вулиці Шевченка з лівої сторони праворуч відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого багато уламкового перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, закритого багатоуламкового перелому проксимального відділу правої великогомілкової кістки, саден шкіри нижніх кінцівок, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; струсу головного мозку, поверхневої рани м`яких тканин потиличної ділянки голови, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; саден шкіри тулуба і верхніх кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Дані наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з вказаними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, допущеними ОСОБА_7 .
Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
В силу п. 2.3д ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Згідно п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В суді ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав частково, показавши, що дійсно у вищевказаний час керував автомобілем у м.Хмельницькому по вул.Шевченка, в напрямку до вул.Трудової зі швидкістю близько 45 км/год. Неподалік магазину «Струмок» на проїзну частину, у невстановленому місці раптово вийшов пішохід, якого він побачив орієнтовно за 10 метрів. Не встигнувши зреагувати, він ( ОСОБА_7 ) здійснив наїзд на потерпілого, від чого останній отримав травми. При цьому повідомив, що вказана ділянка дороги належним чином не освітлювалась та уникнути зіткнення він можливості не мав.
Окрім показань обвинуваченого щодо керування транспортним засобом, яким було здійснено наїзд на потерпілого, вона повністю підтверджена іншими зібраними доказами.
Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.06.2016 року з фотоілюстрацією, план-схемою до нього, зафіксоване місце інциденту, дорожня обстановка, наявність слідів гальмування на місці наїзду, сліди зовнішніх пошкоджень автомобіля з лівого боку, дані яких повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого та письмовими доказами.Зокрема виявлені сліди свідчать про контакт автомобіля з потерпілим, а також вказують на те, що потерпілий подолав значну відстань, перетинаючи проїзну частину, і при вжитті ОСОБА_7 належних заходів, останній мав можливість уникнути зіткнення.
Як слідує з довідки ХКП «Міськсвітло» № 258 від 11.07.2016 року, зовнішнє освітлення проїзної частини вулиці Шевченка працювало в заданому (нічному) режимі.
Очевидець події свідок ОСОБА_9 повідомив, що бачив, як двоє п`яних пішоходів переходили дорогу, під час чого одного збив автомобіль «Деу» та почав гальмувати в момент зіткнення.
Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень в результаті дій ОСОБА_7 підтверджується даними висновку експерта № 1039 від 08.09.2016 року, за підсумками якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого багато уламкового перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, закритого багатоуламкового перелому проксимального відділу правої великогомілкової кістки, струсу головного мозку, поверхневої рани м`яких тканин потиличної ділянки голови, саден шкіри тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Перелом обох кісток лівої гомілки, правої гомілки, садна гомілок могли утворитися від удару тупим твердим предметом, яким могла бути виступаюча зовнішня частина автомобіля, з подальшим падінням потерпілого та ударі об тверде дорожнє покриття (струс головного мозку, рана потиличної ділянки голови, садна верхніх кінцівок та тулуба). Переломи та садна обох гомілок за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Струс головного мозку та рана потиличної ділянки голови за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна тулуба та верхніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Судячи по локалізації тілесних ушкоджень, потерпілий в момент первинного удару міг бути повернутий до автомобіля, що рухався, правою половиною тіла і знаходився у вертикальному чи близькому до такого положенні, можливо під час того як він рухався.
За результатами проведеного слідчого експерименту 09.08.2016 року з участю ОСОБА_7 встановлено, що з місця водія до траєкторії руху пішохода на відстані 41 метра проявляється силует людини, в незалежності від наявності чи відсутності освітлення в нічний час.
Згідно з висновками автотехнічної експертизи № 329 А від 26.08.2016 року, в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти згідно вимог пунктів 12.2, 12.3 ПДР України та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 , шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля до лінії руху пішохода з моменту виникнення небезпеки.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_7 , який допустив порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_7 раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у психоневрологічному і наркологічному диспансерах не перебуває, знаходиться у громадському шлюбі, офіційно не працевлаштований, утриманців не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він визнав свою вину, частково відшкодував збитки потерпілому. Також пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає і той факт, що ОСОБА_8 перетинав проїзну частину у невстановленому для цього місці та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наявності кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на особу винного, який задовільно характеризується, а також відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити основне покарання у виді обмеження волі із встановленням іспитового строку.
Окрім того, суд вважає за необхідне призначити винному додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на кількість порушень пунктів Правил дорожнього руху, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками скоєного, а також того, що обвинуваченим не надано жодного підтвердження, що використання автомобіля є єдиним джерелом його існування.
До того ж, ОСОБА_7 раніше притягувався за ч. 2 ст. 286 КК України, за що йому призначалось додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Не зважаючи на це, останній знову вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху, керуючи автомобілем.
На думку суду дані міри покарання є справедливими, необхідними і достатніми для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирався.
Потерпілим цивільний позов не пред`являвся.
Цивільний позов прокурора, підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Крім того, з ОСОБА_7 стягуються процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи по справі в сумі 527 грн. 76 коп., що підтверджується відповідною довідкою.
Речовий доказ необхідно залишити власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_7 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає реальному виконанню.
Цивільний позов прокурора Хмельницької місцевої прокуратури задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп.
Речовий доказ автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , - залишити за належністю ОСОБА_10 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: