Справа № 204/7332/16-к
Провадження № 1-в/204/2087/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
25 листопада 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1984 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2011 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1306 від 02 листопада 2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає легкою розумовою відсталістю нез`ясованої етіології з порушеннями емоцій та поведінки, компенсацією. Внаслідок проведеного комплексного медикаментозного лікування у сукупності із застосуванням соціально-реабілітаційних заходів в психічному стані хворого відмічається стійка позитивна динаміка, що виражається в відсутності коливань настрою, збудливості, емоційно-вольових розладів, конфліктності, афективної нестійкості, агресивних та аутоагресивних тенденцій. На теперішній час в клінічній картині відзначається впорядкована поведінка, наявність формально вірного відношення до свого психічного стану. ОСОБА_7 має тверді наміри приймати надалі підтримуюче лікування, знаходитися під наглядом лікаря-психіатра. За своїм психічним станом ОСОБА_7 на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує та може бути переведений до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.

Вислухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки з висновку КЛП від 06 травня 2016 року в психічному стані ОСОБА_7 мали місце емоційна незрілість на тлі інтелектуально-мнестичного недорозвитку, несформованість морально-етичних та антиалкогольних настанов. ОСОБА_7 нездатний в повній мірі контролювати свої дії, не має достатнього розуміння свого стану, тяжкості та протиправності скоєного, що підтверджується результатами експериментально-психологічного обстеження, разом із труднощами соціальної адаптації, вказує на потребу у продовженні застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.

Таким чином, вищевикладене свідчить про нестабільність психічного стану хворого ОСОБА_7 та недостатню тривалість проміжку часу, впродовж якого спостерігається позитивна динаміка у психічному стані хворого ОСОБА_7 . У зв`язку з цим станом на дату розгляду заяви суд не знаходить необхідного та достатнього обґрунтування того, що в теперішній час ОСОБА_7 не становить особливу небезпеку для себе та оточуючих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд -
У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1984 року народження, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1