22.06.2017 №363/1986/13-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, на утримані має неповнолітню дитину, працюючого директором ТОВ «СРТ-Центр», на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

встановив:
Органами досудового слідства ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що працюючи з 14 червня 2006 року на посаді старшого державного інспектора начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав до бухгалтерії Верхньодніпровського державного басейнового управління охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства акт № 44 технічного обслуговування автомобіля УАЗ 396206 д.н.з. НОМЕР_1 , який містить завідомо неправдиві відомості щодо його ремонту, для приховування факту його не проведення, що відбулося за наступних обставин.

Так, 8 вересня 2006 року начальником Верхньодніпровського державного басейнового управління охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства (далі ВДБУОВЖР) ОСОБА_7 за пропозицією старшого державного інспектора начальника Київського територіального відділу ОСОБА_6 укладено з ПП « ОСОБА_8 » договір № 875 про надання послуг по ремонту і технічному обслуговуванню автомобілів на суму 29900,00 грн. На підставі даного договору для проведення ремонту на СТО ПП «Друма В.Л.» в м. Києві по вул. Червоногвардійській, 34 доставлено автомобіль УАЗ-396206 д.н.з. НОМЕР_1 , який рахувався за Київським територіальним відділом і є власністю Верхньодніпровського басейнового управління.

28 вересня 2006 року Верхньодніпровським ДБУОВЖР на виконання умов даного договору, на підставі рахунків фактур №/№ 83, 84, 85, 86, 87 від 22 вересня 2006 року, платіжним дорученням № 547 перераховано бюджетні кошти (КЕКВ 1135) на рахунок ПП «Друма» у АКБ «Правекс-банк» в сумі 20 618,00 грн. ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ремонт згаданого автомобіля не проводився, доповів начальнику Верхньодніпровського ДБУОВЖР ОСОБА_7 про завершення ремонту автомобіля УАЗ-396206 д.н.з. НОМЕР_1 .

29 вересня 2006 року для одержання автомобіля з ремонту ОСОБА_6 видано доручення серії ЯЗУ № 729253. Того ж дня ОСОБА_6 у м. Києві по вул. Червоногвардійській, 34 в адміністративному приміщенні СТО ПП «Друма В.Л.», діючи з метою документально приховати факт не проведення ремонту, переконав працівника ПП «Друма В.Л.» ОСОБА_9 та директора ОСОБА_8 у законності своїх дій, підписав з останнім акт технічного обслуговування № 44 від 29 вересня 2006 року, до якого внесено завідомо неправдиві відомості щодо виконання та прийняття робіт з ремонту автомобіля УАЗ-396206 д.н.з. НОМЕР_1 на суму 20 618,00грн.

У кінці вересня на початку жовтня 2006 року зазначений акт ОСОБА_6 з метою приховання факту не проведення ремонту автомобіля подав до бухгалтерії Верхньодніпровського ДБУОВЖР в м. Вишгороді по вул. Шолуденка, 11 на підтвердження виконання ремонту автомобіля УАЗ-396206 д.н.з. НОМЕР_1 і таким чином його використав.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані по факту використання завідомо підробленого акту № 44 технічного обслуговування автомобіля УАЗ-396206 д.н.з. НОМЕР_1 за ч. 3 ст. 358 КК України.

Підсудний ОСОБА_6 винним себе в скоєнні інкримінованих йому дій не визнав, просив суд постановити відносного нього виправдувальний вирок, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад злочину тав судовому засіданні пояснив, що з 14 червня 2006 року він обіймав посаду старшого державного інспектора начальника Київського територіального відділу Верхньодніпровського ДБУОВЖР. На цій посаді він не мав господарських функцій, не мав права укладати договори, підписувати фінансові документи, проводити ремонт, закупати матеріальні цінності. Договір по ремонту автомобіля з ПП «Друма В.Л.» укладено начальником Управління ОСОБА_7 . З того часу автомобіль УАЗ, який знаходився в користуванні Київського територіального відділу, вийшов з під його контролю. До ремонту цього автомобіля він не причетний. 28 квітня 2007 року він з роботи звільнився. Про необхідність ремонту транспортних засобів він повідомив начальника Управління, після чого ОСОБА_7 уклав договір з ПП « ОСОБА_8 ». На підставі довіреності ЯЗУ № 729253 від 29 вересня 2006 року з СТО ПП «Друма В.Л.» був забраний автомобіль УАЗ-31514 у відремонтованому стані. Підтвердженням цього і є акт технічного обслуговування № 44, який він візував.

Всі документи по справі стосуються відремонтованого УАЗ-31514. Відношення до ремонту УАЗ-396206 він не мав, його ремонтом не займався. Автомобіль УАЗ з СТО не забирав. З ОСОБА_9 спілкувався один раз. ОСОБА_9 і ОСОБА_8 грошові кошти йому ніколи не передавали. ОСОБА_8 декілька разів бачив на території СТО.

Заслухавши показання підсудного, свідків, доводи представника державного обвинувачення та захисника, дослідивши документи процесуальних дій та інші письмові матеріали, суд приходить до висновку про те, що пред`явлене підсудному обвинувачення свого підтвердження не знайшло, переконливих і беззаперечних доказів про наявність у діях ОСОБА_6 інкримінованого йому діяння не здобуто, а тому підстав для винесення обвинувального вироку немає.
Відповідно до ст.2 КПК України (в редакції 1960 року) завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден не винний не був покараний. Статтею 5 КПК України визначалось, що ніхто не може бути притягнутий як обвинувачений інакше ніж на підставах і в порядку, встановленому законом.
Згідно статті 16-1 КПК України (в редакції 1960 року), розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності. Прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою у надані доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом.
Статтею 22 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
При провадженні досудового слідства, дізнання і розгляду кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: 1). подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2). винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3). обставини, що впливають на ступень тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4). характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, стаття 64 КПК України (1960 року).
Статтею 67 КПК України (1960 року) визначено, що ніякі докази для суду, прокурора, слідчого і особи, яка проводить дізнання, не мають наперед встановленої сили.

Так, об`єктом злочину передбаченого ст. 358 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення інкримінованих ОСОБА_6 дій)є встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Згідно Примітки до статті 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Підсудному ставиться у вину те, що він вніс в офіційний документ акт № 44 технічного обслуговування автомобіля повністю неправдиві відомості про здійснення технічного обслуговування і ремонту автомобіля і подавши його до бухгалтерії Верхньодніпровського ДБУОВЖР у м. Вишгороді на підтвердження виконання ремонту автомобіля УАЗ-396206 д.н.з. НОМЕР_1 , використав його.

Із показань свідка ОСОБА_9 даних ним під час досудового слідства та оголошеними у судовому засіданні, вбачається, що після підписання угоди № 875 від 8 вересня 2006 року з приводу надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобілів, на СТО приїхав автомобіль УАЗ. Після його огляду він разом з ОСОБА_6 визначили обсяги робіт. Склали кошторис, рахунки-фактури для здійснення оплати. В подальшому на рахунок ПП «Друма В.Л.» надійшли грошові кошти за ремонт автомобіля. За його вказівкою бухгалтер ПП « ОСОБА_8 » підготувала акт № 44 технічного обслуговування автомобіля УАЗ, який вони підписали з ОСОБА_6 .

Вказані показання підсудного і свідка ОСОБА_9 підтверджують позицію підсудного про те, що він не вносив в акт технічного обслуговування автомобіля будь-яких даних.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_6 доповів йому про необхідність ремонту автомобілів. У зв`язку з цим він, як начальник Верхньодніпровського ДБУОВЖР, уклав договір на ремонт автомобілів з ПП «Друма В.Л.». Також ОСОБА_7 зазначив, що акт виконаних робіт № 44 від імені Верхньодніпровського ДБУОВЖР був підписаний ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працювала головним бухгалтером Верхньодніпровського ДБУОВЖР. ОСОБА_6 привіз до Управління договір на проведення ремонту автомобілів в СТО ПП «Друма В.Л.». Після укладання договору на СТО було відправлено автомобіль УАЗ. На підставі рахунків-фактур до ПП «Друма В.Л.» було перераховано грошові кошти за ремонт автомобілів. В кінці вересня 2006 року ОСОБА_6 подав акт виконаних робіт № 44 від 29 вересня 2006 року, який був підписаний останнім.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працював держрибінспектором на 3-й дільниці Київського територіального відділу, начальником територіального відділу був ОСОБА_6 . Конкретні обставини ремонту йому не відомі та взагалі акт №44 він не бачив.

Також, у зв`язку з неодноразовою неявкою у судове засідання свідків та не виконання постанови суду про привід, були оголошені показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , які дані ними на досудовому слідстві, відповідно до яких: ОСОБА_8 показав, що всіма питаннями ремонту автомобіля УАЗ для рибінспекції займався його син, тобто ОСОБА_9 .. Він тільки підписав акт №44 від 29.09.2006р.; свідок ОСОБА_12 показав, що він є приватним підприємцем і спеціалізується на ремонті автомобілів, працює в гаражі № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Перемога» у м.Києві по вул.Полярній, 10-в. У жовтні 2006 року до нього зверталися особи і просили провести ремонт УАЗ. На початку листопада 2006 року невідомі йому особи пригнали у гараж УАЗ сірого кольору. Кошти за ремонт вказаного автомобіля він не отримував; свідок ОСОБА_13 показав, що у 2006 році він працював на посаді провідного спеціаліста Верхньодніпровського ДБУОВЖР. Начальником управління був ОСОБА_7 . Приблизно у жовтні-листопаді 2006 року в управлінні проходила комплексна перевірка. Під час якої були підняті документи щодо ремонту автотранспорту, в т.ч. автомобіля УАЗ 396206. Згідно наявних документів договору на виконання робіт було встановленою, що автомобіль повинен знаходитись на СТО у районі станції метро «Лівобережна» у м.Києві. Вони проїхали за вказаною адресою, але на СТО їм було повідомлено, що автомобіль після оплати робіт було забрано співробітниками Київського територіального відділу. Роботи щодо ремонту на даному СТО не проводились, а автомобіль забрано на інше СТО. Пізніше автомобіль УАЗ виявлено в розібраному стані в гаражному кооперативі по вул.Полярній у м.Києві.
Крім цього, в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 сторона обвинувачення посилається на ряд письмових доказів, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- угода від 08.09.2006 року №875 між Верхньодніпровським ДБУОВЖР в особі начальника ОСОБА_7 та ПП « ОСОБА_8 » про надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобілів;

- акт технічного обслуговування автомобіля УАЗ 396206 АІ 62-82 АО від 29.09.2006 року;

- довіреність серія ЯЗУ № 729253 від 29.09.2006 року на ім.»я ОСОБА_6 ;

- довідка ПП «Друма В.Л.» про те, що ремонтні роботи приміщень СТО в період вересня 2006 року не провадились;

- протокол огляду від 06.11.2007 року автомобіля УАЗ д.н. НОМЕР_3 та фототаблиця до нього;

- копії виписок з банку за особовим рахунком № НОМЕР_4 від 29.02.2006 року та від 28.09.2006 року;

- копія платіжного доручення №547 від 28.09.2006 року;

- копії рахунків-фактур за №№ 83, 84, 85, 86, 87 від 22.09.2006 року;

- довідка Верхньодніпровського ДБУОВЖР №272 від 19.06.2007 року;

- копія наказу №147к від 14.06.2006 року Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства про переведення ОСОБА_6 за його згодою на посаду старшого державного інспектора начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копія наказу №135к від 14.06.2006 року про призначення ОСОБА_6 на посаду старшого державного інспектора начальника Київського територіального відділу;

- посадова інструкція старшого державного інспектора начальника територіального відділу, затвердженою начальником ВДБУОВЖР ОСОБА_7 ;

Також, згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 3045 від 10 листопада 2007 року підпис від імені ОСОБА_6 в акті № 44 на технічне обслуговування автомобіля УАЗ-396206 від 29 вересня 2006 року виконаний імовірно останнім.

В судовому засіданні підсудний не заперечував того, що міг підписати цей акт, одночасно стверджуючи, що такий підпис є лише його візою.

Про ці обставини ОСОБА_6 ствердив й при підписанні протоколу про ознайомлення з висновком експертизи від 18 січня 2008 року.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 відповідно до наказу № 135-К від 14 червня 2006 року було призначено на посаду старшого державного інспектора начальника Київського територіального відділу Верхньодніпровського державного басейнового управління Держрибінспекції.

Згідно посадової інструкції старшого державного інспектора начальника територіального відділу, він безпосередньо підпорядкований начальнику басейнового управління і може вносити лише пропозиції щодо управління майном та об`єктами державної власності, що знаходяться на балансі територіального відділу.

Таким чином, зі змісту даної інструкції, вбачається, що ОСОБА_6 не був наділений повноваженнями підпису будь-яких документів від імені Верхньодніпровського ДБУОВЖР, а в його обов`язки входило лише візування таких документів.

Даний висновок суду також випливає з угоди № 875 від 8 вересня 2006 року між Верхньодніпровським ДБУОВЖР в особі начальника ОСОБА_7 та ПП « ОСОБА_8 », щодо надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобілів, яка завізована серед інших головним бухгалтером Верхньодніпровського ДБУОВЖР ОСОБА_10 , провідним спеціалістом Верхньодніпровського ДБУОВЖР ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , а підписана дана угода начальником Верхньодніпровського ДБУОВЖР ОСОБА_7 , і даний підпис закріплений мокрою печаткою вказаної організації. Таким чином, дана угода є офіційним документом Верхньодніпровського ДБУОВЖР.

Разом з тим, як вбачається з акту № 44 технічного обслуговування автомобіля, то від імені Верхньодніпровського ДБУОВЖР замість начальника вказаної організації ОСОБА_7 , зазначений акт підписаний ОСОБА_6 , який не був наділений правом такого підпису, до того ж вказаний акт не скріплений мокрою печаткою підприємства.

Крім того, при касаційному перегляді попередніх вироків Верховним Судом України, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зверталася увага суду на необхідність ретельного дослідження акту № 44 технічного обслуговування автомобіля з приводу його належності і допустимості як доказу протиправних або правомірних дій ОСОБА_6 та для з`ясування вищезазначених питань слід призначити, в разі необхідності, економічну експертизу та на вимоги ст. 399 КПК України, а саме на те, що вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання чи досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

За клопотанням прокурора судом було призначено по кримінальній справі судово-економічну експертизу з приводу того, чи являється акт №44 від 29.09.2006 року технічного обслуговування автомобіля УАЗ 396206 первинним фінансовим документом; чи можливо його вважати офіційним документом; чи містить акт всі реквізити необхідні для первинних документів; чи містить вказаний акт інформацію про підтвердження здійснення господарської операції; чи є акт підставою для бухгалтерського обліку господарської діяльності; чи належна методика ведення бухгалтерського обліку за договором №875 від 08.09.2006 року про надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванні автомобіля; чи є акт №44 документом на підставі якого можливо було закрити фінансову звітність; щодо якого автомобіля складено вказаний акт.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №1277/17-45 від 17.03.2017 року видно, що згідно вимог щодо господарських операцій і первинних документів визначених у Положенні про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, форма акту №44 від 29.09.2006 року технічного обслуговування автомобіля містить необхідні для первинного документу реквізити, проте не відповідає переліку документів, що засвідчують надання послуг по технічному обслуговуванню згідно Правил надання послуг з технічного обслуговування автомобільних транспортних засобів, які були затверджені Міністерством транспорту України від 11.11.2002 р. №792.

Акт №44 від 29.09.2006 року технічного обслуговування не містить таких реквізитів, а саме: державного номеру автомобіля у відповідній графі; надпису «виправлено»; дати відповідних виправлень; підтвердження виправлення підписами осіб, що підписали документ; прізвища та ініціали особи, якою було внесено виправлення.

В акті №44 технічного обслуговування автомобіля міститься інформація про підтвердження здійснення господарської операції, а саме: «виконаних робіт» на суму 13425 грн. та дані щодо автозапчастин та матеріалів, що «були використані» при обслуговуванні автомобіля на суму 7193 грн., що підтверджує запис: «сторони не мають ніяких претензій одна до одної і повністю задоволені співпрацею». Таким чином, акт №44 є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

На дослідження не надано регістрів бухгалтерського обліку, а отже, визначити, чи була належною методика ведення бухгалтерського обліку за договором №875 від 08.09.2006 року про надання послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автомобіля УАЗ 396206, укладеним між ВДБУ та ПП «Друма» не видається за можливе. Питання, чи є Акт від 29.09.2006 року документом, на підставі якого в зазначений період можливо було закрити фінансову звітність ВДБУ ОВЖР стосовно автомобіля УАЗ 396206 некоректним, тому експертом не розглядається.

Визначити, що до якого автомобіля (УАЗ 31514 чи УАЗ 396206) складено Акт №44 від 29.09.2006 року не видається за можливе, оскільки в зазначеному акті містяться виправлена кульковою ручкою, які виконані не у відповідності до вимог Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України №88 від 24.05.1995 року, а надпису «виправлено» не має, підпису осіб, що підписали цей документ та дата виправлення відсутні.

За таких обставин Акт № 44 від 29.09.2006 року технічного обслуговування автомобіля не можна вважати офіційним документом та взагалі документом, який надає певні права або звільняє від певних обов`язків, а оскільки судом вичерпано всі можливості встановлення офіційного походження вказаного акту, що є обов`язковим елементом складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення інкримінованих ОСОБА_6 дій), то суд визнає його неналежним доказом, оскільки джерело його походження невідоме, а тому не може бути оцінено судом як доказ.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в ході досудового і судового слідства докази, суд приходить до висновку про недоведеність обвинувачення висунутого стосовно ОСОБА_6 .

Крім того, суд звертаю увагу, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України ґрунтується на доказах, як зібрані у справі за попереднім обвинуваченням за ст.364 ч.2, 366 ч.2 КК України. Жоден із свідків не дав свідчень які б підтверджували інкриміноване обвинувачення саме за ч.3 ст.358 КК України ОСОБА_6 .
Клопотань про доповнення судового слідства, скерування справи на додаткове розслідування сторони не заявляють. У зв`язку з тривалим розглядом вказаної справи та неодноразовою зміною обвинувачення прокурором суд приходить до висновку, що всі можливості отримання будь-яких достовірних доказів на даний час вичерпані.
Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, додержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-УІ, суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднується з такими ж положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, яка ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Так, у справі «Бербера, Мессеге и Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
В рішенні ЕСПЛ у справі Вассіліоса Ставрополуса проти Греції (п.39) від 27.09.2007 року, суд вважає, що на підставі принципу «in dubio pro reo» (сумніви тлумачаться на користь підсудного), який представляє собою приватне вираження принципу презумпції невинуватості, не повинно існувати ніякої якісної відмінності між виправдувальним вироком, зважаючи на відсутність доказів і виправдувальним вироком у зв`язку з констатацією безсумнівної невинуватості особи. У дійсності, виправдувальні вироки не розрізняються залежно від підстав, прийнятих до уваги в кожному окремому випадку суддею в кримінальному процесі.
Згідно роз`яснень, даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.
Відповідно до ч.4 ст.327 КПК України (1960 року) виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Отже, з урахування викладеного вище в ході судового розгляду, за наслідками перевірки зібраних по справі доказів, пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх, достовірних та допустимих доказів на доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України органом досудового слідства не здобуто та судом не встановлено, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати ОСОБА_6 за ч.3 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року), у зв`язку з тим, що у його діянні немає складу цього злочину.
У зв`язку з виправданням підсудного запобіжний захід у виді підписки про невиїзд та постанова про накладення арешту на майно підсудного від 3 грудня 2007 року підлягають скасуванню.

Речові докази по справі, а саме: акт № 44 технічного обслуговування від 29 вересня 2006 року, угоду про надання послуг від 8 вересня 2006 року щодо ремонту транспортних засобів та довіреність ЯЗУ № 729-253 від 29 вересня 2006 року видану на ім`я ОСОБА_6 залишити в матеріалах справи.

Цивільний позов в рамках пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись статтями 323 і 324 КПК України (в редакції 1960 року) суд,-

засудив:
ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, визнати невинуватим і виправдати в зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді підписку про невиїзд скасувати.

Постанову про накладення арешту на майно від 03.12.2007 року скасувати, зняти арешт накладений на майно ОСОБА_6 в тому числі на квартиру АДРЕСА_2 , яку залишити у володінні останнього.

Речові докази по справі акт № 44 технічного обслуговування від 29.09.2006 року, угоду про надання послуг від 08.09.2006 року щодо ремонту транспортних засобів та довіреність ЯЗУ № 729-253 від 29.09.2006 року видану на ім`я ОСОБА_6 залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий ОСОБА_1