Справа № 467/328/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2017 р. Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, що звернулась зі скаргою ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка Миколаївської області скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ :

04 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області зі скаргою на постанову від 23.12.2016 року прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 15.10.2016 року.

В скарзі ОСОБА_4 вказує, що 15.10.2016 року ним виявлена крадіжка належного йому майна на дачній ділянці СГП «Протон», біля с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, про що він сповістив працівників поліції телефоном. На його виклик приїхали працівники поліції, склали протокол огляду місця події, допитали кількох сусідів та вилучили документи на викрадений апарат електродугового зварювання. За заявою ОСОБА_4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 15.10.2016 року. 18.10.2016 року заявник звернувся з письмовою заявою про вчинення злочину до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області. В своїй заяві ОСОБА_4 вказував перелік викрадених речей, їх вартість, осіб, яких він підозрює у вчиненні злочину та осіб, які могли б бути свідками злочину. Крім того заява містила клопотання про виконання процесуальних дій. Під час допиту заявник стверджує, що надав слідчому документи на електроінструмент «Болгарка». Оскільки ніяких розшукових дій працівники поліції не провели, заявник звертався 25.10.2016 року до керівника Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області з клопотанням про проведення процесуальних дій, 16.11.2016 року до керівника Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області з заявою про бездіяльність працівників поліції, 09.01.2017 року до прокурора Миколаївської області з заявою про бездіяльність працівників поліції та прокуратури. Відповідей на свої звернення не отримав. 23.12.2016 року прокурором вирішено закрити дане кримінальне провадження. Заявник не погоджується з постановою про закриття кримінального провадження, просить її скасувати в зв`язку з тим, що вона прийнята передчасно, без всебічного, повного, неупередженого та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення. Крім того, заявник просить зобов`язати прокуратуру Миколаївської області відкрити кримінальне провадження відносно працівників Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області за злочинну бездіяльність, зобов`язати прокуратуру Миколаївської області відкрити кримінальне провадження відносно прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за злочинну бездіяльність.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги, викладені в своїй скарзі підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення вимог викладених у скарзі заперечував в зв`язку з їх необґрунтованістю, а постанову про закриття кримінального провадження від 23.12.2016 року вважав законною і обґрунтованою.

Суд, вислухав думку заявника та прокурора, дослідив матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, та зробив наступний висновок.

23.12.2016 року прокурор Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 прийняв рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 15.10.2016 року. Своє рішення прокурор мотивував тим, що потерпілий ОСОБА_4 не надав жодних відомостей про вартість викраденого майна, суму спричинених йому матеріальних збитків, документів, підтверджуючих наявність усіх викрадених у нього речей, та право власності на них, тому в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

З положень п. 4 ч.1 ст. 303, та ч.1 ст. 304 КПК України вбачається, що рішення прокурора про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, протягом десяти днів з дня отримання особою копії постанови.

Як встановлено в судовому засіданні, оскаржувана постанова була отримана заявником 28.03.2017 року, таким чином заявник звернувся до суду у межах встановленого законом строку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, зокрема події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого, прокурора при проведенні досудового розслідування. З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим оглянуто місце події, допитано потерпілого та свідка ОСОБА_5 . Більше слідчим не вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення обставин, передбачених ст.91 КПК України. До матеріалів кримінального провадження долучене керівництво по експлуатації та гарантійний талон до апарату ручної електродугової зварки, якому прокурором не надано належної правової оцінки

Постанова містить вказівку на те, що провадження закрито через відсутність складу злочину, однак із її змісту так і не можливо встановити в чиїх діях саме відсутній склад злочину. А якщо була певна подія, то з постанови не можливо встановити коли саме вона відбулася.
Таким чином постанова про закриття кримінального провадження являється по суті не вмотивованою в частині необхідності закриття кримінального провадження. Пояснення прокурора викладені у мотивувальній частині постанови в частині необхідності закриття кримінального провадження не є задовільними та переконливими.Оскаржувана постанова не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга в частині оскарження рішення прокурора про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а постанова прокурора підлягає скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Щодо вимог заявника зобов`язати прокуратуру Миколаївської області відкрити кримінальне провадження відносно працівників Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області за злочинну бездіяльність та зобов`язати прокуратуру Миколаївської області відкрити кримінальне провадження відносно прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за злочинну бездіяльність, суд встановив наступне.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний винити у визначений цим Кодексом строк. Проте, законодавство України не передбачає вчинення прокурором такої процесуальної дії як відкриття кримінального провадження. Відповідно до п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Частиною 2 ст. 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже, вимоги заявника в частині зобов`язання прокуратури Миколаївської області відкрити кримінальне провадження не ґрунтуються на вимогах закону, і на підставі положень ч.2 ст. 307 КПК України у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Постанову прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 від 23 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2016 року за №0000386 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - скасувати та повернути матеріали даного кримінального провадження для продовження досудового розслідування у загальному порядку у відповідності до положень КПК України.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Повний текст ухвали оголошено 10 квітня 2017 року о 08 годині 50 хвилин в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1