УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року слідчий СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Elantra»д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), пістолет «ФОРТ 12Р» 9 мм калібру № НОМЕР_3 , 2 магазини, 22 предметів схожих на набої, кобуру, що належить ОСОБА_5 та заборонити розпоряджатись будь яким чином та використовувати дане майно.
Так, встановлено, що що 12.07.2017, приблизно о 01.00 год., в м. Києві, по вул. Березняківська, 18-А, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вийшли для розмови.
В процесі розмови, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у останнього виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з явною не повагою до суспільства.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місці, поблизу якого, знаходились люди, цілодобовий магазин, проявив свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, щоб самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставивши себе іншим громадянам, суспільству та державі, останній діючи з особливою зухвалістю, застосував вогнепальну зброю, а саме ОСОБА_5 дістав пістолет Форт-12Р калібру 9 мм та здійснив два постріли в бік ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого вогнепального поранення грудної клітки справа та лівого передпліччя.
Після чого, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 намагався вчинити дії для приховання речових доказів вчиненого ним злочину, а саме намагався знайти стріляні гільзи.
Так, свідки вищевказаного кримінального правопорушення намагались затримати ОСОБА_5 , однак останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадськості, направив власний пістолет Форт-12Р в бік ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , чим своїми умисними діями продовжив порушувати громадський порядок.
Після чого, ОСОБА_5 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, однак близько 01:30 год. 12.07.17 за допомогою безпосереднього переслідування свідками та працівниками поліції за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, 8 останнього було затримано.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
Так, 12.07.2017 співробітниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві після безпосереднього переслідування та затримання підозрюваного ОСОБА_5 в якого у володінні перебуває автомобіля марки «Hyundai Elantra»д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), на якому останній намагався покинути місце скоєння злочину. Слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 було проведено обшук вищевказаного автомобіля, під час якого вилучено предмет схожий на пістолет «ФОРТ 12Р» 9 мм калібру № НОМЕР_3 , 2 магазини, 22 предметів схожих на набої, кобура, змиви з салону та сам автомобіль марки «Hyundai Elantra»д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Hyundai Elantra»д.н.з. НОМЕР_1 власником є ОСОБА_5 .
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, з метою забезпечення даного арешту, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення та участі власника майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Як вбачається із матеріалів клопотання, постановою слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , від 12.07.2017 року, автомобіль марки «Hyundai Elantra»д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), пістолет «ФОРТ 12Р» 9 мм калібру № НОМЕР_3 , 2 магазини, 22 предметів схожих на набої, кобуру визнано речовим доказом.
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai Elantra»д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), пістолет «ФОРТ 12Р» 9 мм калібру № НОМЕР_3 , 2 магазини, 22 предметів схожих на набої, кобуру, що належить ОСОБА_5 та заборонити розпоряджатись будь яким чином та використовувати дане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0009801 від 12 липня 2017 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1