Дата документу Справа № 323/695/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/272/17
Єдиний унікальний № 323/695/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 153 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001373, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселе Запорізької області, громадянина України, має неповну середню освіту, безробітного, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має п`ятьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162 КК України і призначено покарання за ч. 1 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

визнано не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, та виправдано за недоведеністю складу злочину,

запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення в період з 12.11.2015 року по 24.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 12.11.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 9596,40 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 11 листопада 2015 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Всупереч волі власника цього житла, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 із застосуванням фізичного насильства до потерпілої, що мало вираз у зштовхуванні останньої до приміщення будинку, зайшов до приміщення вказаного будинку через незачинені вхідні двері, тим самим незаконно проник до приміщення вказаного житлового будинку та порушив конституційні права потерпілої ОСОБА_9 на недоторканість житла.

Крім того, 11 листопада 2015 року приблизно о 18.20 годині ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті та маючи намір вступити в статевий акт природнім шляхом з потерпілою ОСОБА_9 , з метою подолання можливої протидії потерпілої, застосовуючи фізичне насильство до неї, яке виразилось у нанесенні ударів кулаками в область обличчя та по тулубу потерпілої, повалив останню на диван та, знявши з неї одяг і утримуючи кисті рук, користуючись своєю перевагою у віці та силі, проти волі потерпілої вступив з нею в статевий акт природнім шляхом.
Крім того, оскаржуваним вироком ОСОБА_8 виправдано за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, згідно якому останній обвинувачувався у наступному.
11 листопада 2015 рокуОСОБА_8 , перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_1 , без значної перерви у часі після зґвалтування потерпілої ОСОБА_9 , діючи повторно, маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті та маючи намір вступити в статевий акт неприроднім способом, з метою подолання можливої протидії потерпілої, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_9 , яке виразилось у нанесенні ударів кулаками в область обличчя та по тулубу потерпілої, користуючись своєю перевагою у віці та силі, проти волі потерпілої вступив з нею в орогенітальний контакт.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що судом об`єктивно та справедливо не враховані всі обставини справи, які мають суттєве та істотне значення, а саме висновки експертиз, які не виявили біологічних слідів того, що даний злочин був скоєним саме ним, а також покази свідків, які надавали суду різні покази. Крім того, обвинувачений вважає, що суд не взяв до уваги те, що він раніше не судимий, приводів до відділу поліції не мав, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, має на вихованні п`ятьох неповнолітніх дітей, посередню характеристику за місцем проживання. Просить скасувати вирок Оріхівського районного суду Запорізької області відносно нього та направити справу до відповідних органів для усунення недоліків та встановлення всіх фактичних обставин справи.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуального права, просить вирок відносно його підзахисного ОСОБА_8 в частині засудження за ч.1 ст.152 КК України скасувати, у зв`язку з тим, що органом досудового розслідування не надано доказів щодо зґвалтування ОСОБА_9 , а також враховуючи ту обставину, що обвинувачення за даною статтею відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке розпочинається на підставі заяви потерпілого та під час судового розгляду потерпілий самостійно або через свого представника підтримує обвинувачення.

Крім того, адвокат ОСОБА_7 просить призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 162 КК України не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: адвоката захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги, прокурора, який вважав, що вирок законний та обґрунтований, а апеляційні скарги не підлягають задоволенню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Оскільки вирок суду першої інстанції не оскаржується в частині виправдання ОСОБА_8 за ст.153 ч.2 КК України, суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє вирок в зазначеній частині відповідно до вимог ст.404 КПК України.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєні злочинів при обставинах, викладених у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, ґрунтуються на повному і всебічному дослідженні наданих доказів, їх належній оцінці, а тому не викликають сумнівів у їх правильності.

Дослідивши в судовому засіданні покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які розповіли про те, що 11.11.2015 року вночі потерпіла ОСОБА_9 прибігла до них із слідами побиття, розказала, що її побив і зґвалтував невідомий чоловік, зайшовши до будинку потерпілої вони побачили, що речі розкидані, а на топчані спав ОСОБА_8 , міліцію вони викликали на наступний день. Свідок ОСОБА_13 , донька потерпілої, показала суду, що проживає окремо від матері і приїжджала забирати її з лікарні, бачила сліди побиття по всьому обличчю ОСОБА_9 , яка розказала, що її зґвалтували.

Судом першої інстанції досліджені також протокол огляду місця події, висновки судово-медичних експертиз ОСОБА_9 №8 від 25.01.2016 року, ОСОБА_8 №108 від 13.11.2015 року, висновки судово-імунологічної експертизи №2636 від 30.11.2015 року, судово-цитологічної експертизи від 11.12.2015 року, молекулярно-генетичної експертизи №512 від 12.01.2016 року, зміст і доказове значення яких проаналізовані в мотивувальній частині вироку і покладені в обґрунтування висновків суду.

Дослідивши надані докази, суд першої інстанції надав належну оцінку як кожному з них, так і сукупності доказів, зазначивши про те, що вони є належними, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_8 винним у скоєнні інкримінованих злочинів.

Доводи апеляційних скарг щодо недостатності доказів вини ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції вважає такими, що спростовані матеріалами провадження, оскільки суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.374 КПК України, навів у вироку мотиви, за якими прийняв до уваги одні докази і відкинув інші. Так, покази свідків про те, що вони самі бачили сліди побиття на обличчі ОСОБА_9 , самого ОСОБА_8 у приміщенні будинку потерпілої, та вона їм розповіла про те, що її зґвалтували, доповнені висновками експертних досліджень, зокрема судово-медичної експертизи про наявність у ОСОБА_9 множинних крововиливів, саден, поверхневих ран слизової оболонки присінки піхви, які утворились при спробі вводу тупого предмету, яким міг бути ерегований чоловічий статевий орган, у піхву. Наявністю на сукні ОСОБА_9 слідів крові, походження якої від неї не виключається, а за даних обставин підтверджується, наявністю на нічній сорочці ОСОБА_9 генетичних ознак біологічних слідів особи жіночої статі, а також поодиноких голівок сперматозоїдів. Колегія суддів вважає, що наявність такої кількості доказів виключає будь-які сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_8 .

Колегія суддів не погоджується також і з доводами апеляційної скарги захисника про відсутність заяви потерпілої про відкриття кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції досліджені та проаналізовані протокол прийняття усної заяви ОСОБА_9 від 12.11.2015 року, висновки судово-почеркознавчої експертизи №264п від 05.09.2016 року, згідно яких підпис у протоколі прийняття заяви виконаний ОСОБА_9 . Навівши всебічний і ґрунтовний аналіз наявних доказів, суд першої інстанції спростував твердження захисту про відсутність заяви потерпілої ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за зґвалтування. Колегія суддів вважає, що при розгляді провадження не порушені вимоги ст.ст. 477, 478 КПК України.

З наведених причин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення доводів апеляційних скарг і скасування або зміни вироку суду першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 24.10.2016 року по 24.02.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4