ВИРОК
іменем України

Справа № 569/10905/15-к

07 лютого 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0001257 від 24 лютого 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2015 року, близько 08 год. 15 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту, неподалік будинків №5 та №7 в м. Рівне по вул. Грушевського під час словесного конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_6 у зв`язку із скоєнням ним дорожньо-транспортної пригоди, діючи умисно, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_6 удар головою в ніс, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа з наявністю рани та крововилива на спинці носа, крововилива на нижній повіці лівого ока, які згідно висновку експерта №187 від 27 лютого 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе у інкримінованому йому злочині не визнав показав, що 24 лютого 2015 року рухаючись по вул. Грушевського в м. Рівне в порушення дорожнього руху, здійснюючи обгін автомобіля, марки «Газ», яким керував ОСОБА_6 пошкодив бампер автомобіля потерпілого. Після зупинки автомобілів він і ОСОБА_6 вийшли з автомобілів. Між ними виник словесний конфлікт. Будь-який ударів потерпілому не наносив, вибачився перед останнім, розвернувся на своєму авто і поїхав у протилежному напрямку. Коли ОСОБА_6 виходив з автомобіля на його обличчі були сліди крові. ОСОБА_6 пред`являв йому претензії, що він зламав йому носа.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним, його вина повністю доводиться зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 24 лютого 2015 року разом зі своєю дружиною та донькою на автомобілі, марки «Газель» їхали в поліклініку. На вул. Грушевського неподалік будинків №5 та №7 в м. Рівне порушуючи правила дорожнього руху при обгоні його автомобіль підрізав автомобіль, марки «Ауді» скоївши дорожньо-транспортну пригоду. Коли вони зупинилися до нього підійшов ОСОБА_4 буз будь-яких пояснень в присутності дружини і доньки наніс йому удар головою в ніс та зник з місця події.

Один із очевидців дорожньо-транспортної пригоди і нанесення йому удару викликав швидку допомогу і працівників ДАІ. Через деякий прибули ДАІ і швидка допомога та склали відповідні документи.

Об`єктивність показань потерпілого підтверджуються наданими в судовому засіданні показами його дружини ОСОБА_7 , яка показала, що 24 лютого 2015 року по дорозі в лікарню їх обігнав автомобіль. Чула як водій «Ауді» висловлював погрози у сторону чоловіка і головою наніс удав в обличчя і зник з місця пригоди.

Факт нанесення тілесних ушкоджень підтверджуються також показанням свідка ОСОБА_8 , який був безпосереднім очевидцем, коли водій «Ауді» підрізав «Газель» та бачив як водій «Ауді» вдарив головою водія «Газелі» в присутності жінки та дитини, які знаходились в салоні. Він викликав швидку медичну допомогу і міліцію. Нікого крім нього з очевидців даної події поблизу не було.

Допитаний в судовому засіданні лікар швидкої допомоги ОСОБА_9 показав суду, що 24 лютого 2015 року приблизно о 08 год. 30 хв. невідома особа викликала швидку допомогу на вул. Грушевського в м. Рівне. Коли прибули на місце, то на вулиці був потерпілий з ознаками перелому носа і кров`ю на обличчі. Пояснив, що невідомий чоловік, який керував автомобілем «Ауді» вдарив його головою в ніс. Від госпіталізації відмовився.

Показання даних свідків як на досудовому розслідуванні так і в суді є логічними, послідовними, узгодженими між собою, які суд сприймає як належними та допустимими доказами, які не зацікавлені в даній справі та свідчать про умисне нанесення потерпілому ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які показали, що були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди і будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 не наносив суд оцінює критично, вважає їх недопустимими, зацікавленими в розгляді даної справи і спрямовані на уникнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Як убачається із показань ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди та нанесення тілесних ушкоджень будь-яких очевидців поблизу не було. Під час досудового розслідування їх покази не були предметом досліджень і перевірки на їх достовірність.

Крім показань підсудного, потерпілого, свідків вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами зокрема висновком експерта з якого убачається, що вказані тілесні ушкодження виникли не менше як однієї травматичної дії тупого предмета (а.с. 21-22). Протоколами про проведення слідчих експериментів з участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які на місці показали і розказали яким чином 24 лютого 2015 року водій автомобіля, марки «Ауді» наніс удар по обличчю водію автомобіля, марки «Газ» з ілюстративними таблицями (а.с.27-34). Картою виїзду швидкої медичної допомоги з якої убачається, що потерпілий працівникам швидкої допомоги, які прибули на місце події розповідав, що невідомий чоловік вдарив йоу головою в обличчя та зламав ніс (а.с.41).
Таким чином, при оцінці зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, достовірності та допустимості суд вважає, що слідством і судом вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження справи.

Проаналізувавши зібрані на досудовому слідстві докази, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена повністю.

Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та враховує майновий стан обвинуваченого. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують показання судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_13 можливе без ізоляції від суспільства, із призначенням йому покарання у виді штрафу.

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий