Справа 127/9238/17
Провадження 1-кс/127/3636/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Заздрість, Теребовлянського району Тернопільської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, працює водієм на ВАТ «Микулинецьке АТП» № 16144, одружений, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03.05.2017, до суду звернувся слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 , з клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000348 від 26.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 26 жовтня 2016 року о 07.00 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа «SCHMITZ», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Соборній в смт. Літин Вінницької області, у напрямку м. Вінниці, неподалік будинку № 30, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, в момент виникнення небезпеки для руху, а саме появи в його полі зору пішохода ОСОБА_6 , яка з права на ліво по ходу його руху переходила проїзну частину дороги, рухаючись до розмітки пішохідний перехід, не вірно оцінив дорожню обстановку, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною автомобіля на вищевказаного пішохода, що перебувала в районі розмітки пішохідний перехід.

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм померла під час надання медичної допомоги.

Згідно висновків авто-технічної транспортно-трасологічної експертиз №980а від 18.01.2017, №250а від 12.04.2017, №823а від 08.11.2016, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «MAN» ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Величина швидкості руху автомобіля «MAN» перед даною ДТП, що відповідає зафіксованим слідам гальмування, становить 53.4...54.8 км/год. Наїзд на пішохода ОСОБА_6 стався на проїзній частині вул. Соборної в смт. Літин на лівій смузі руху в напрямку м. Вінниця. В ситуації, що склалась, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зупинкою автопоїзда до смуги руху пішохода. В ситуації, яка склалася, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 286 КК України.

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 працює водієм вантажного автомобіля та постійно перебуває в робочих поїздках, в більшості часу відсутній за місцем свого проживання, з метою

забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, суду пояснив, що по кримінальному провадженню існують ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , органом досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, працює, раніше не судимий. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також тяжкі безповоротні наслідки кримінального правопорушення, дають підстави слідчому судді дійти висновку, що по кримінальному провадженню існує обґрунтований ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності та, відповідно, покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що також свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання є занадто м`яким в даному конкретному випадку.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш жорстких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме особисте зобов`язання може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає необґрунтованим, недоведеним, та таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим до клопотання не додано копій матеріалів, передбачених ч. 3 ст. 184 КПК України, що є грубим порушенням вказаної норми КПК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 181, 184, 186, 194, 200, 278 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя