Справа № 344/446/17
Провадження № 1-кс/344/123/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000248 від 05.08.2016р.,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що 21.11.2016р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, 22.11.2016р. щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 19.01.2017р. включно. Однак закінчити досудове розслідування у строк, зазначений у ч. 2 ст. 219 КПК України, не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення та долучити до матеріалів провадження ряд висновків судових експертиз а саме: судово-медичної, судово-психіатричної, молекулярно-генетичної, судово-хімічної, судово-балістичних, судово-дактилоскопічних експертиз, які мають важливе значення для подальшого судового розгляду. Крім цього необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що потерпілий ОСОБА_6 на протязі тривалого часу перебував на стаціонарному лікуванні, окрім того для проведення судово-медичної експертизи необхідно було надати висновок медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого, дослідження якого перебувало на виконанні інших першочергових судових експертиз. Для проведення судово-психіатричної експертизи необхідно було вилучення додаткової медичної документації. Також унеможливило проведення зазначених експертиз у двомісячний термін досудового розслідування значне навантаження експертних установ. Висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, будуть мати важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та будуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду, які мають важливе доказове значення по вказаному кримінальному провадженню в їх сукупності для правильної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 та прийняття в подальшому законного та обґрунтованого рішення. Постановою заступника прокурора Івано-Франківської області строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців (до 21.03.2017р.). Підстав для зміни чи скасування ОСОБА_4 запобіжного заходу немає, а встановлені під час досудового розслідування ризики не зменшилися, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків слідчий просив продовжити строк тримання його під вартою на строк 60 днів, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечила, покликаючись на письмово викладені обставини. Зокрема вважає підозру не обґрунтованою, а наведені прокурором ризики - недоведеними, просила врахувати позитивну характеристику особи підозрюваного, його пенсійний вік, незадовільний стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, його репутацію та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21.11.2016р. ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22.11.2016р. щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.01.2017р. включно,без визначення застави.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому доводи захисника підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності його вини, що не стосується питань даного судового розгляду.

В той же час 19.01.2017р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 11.01.2017р. постановою заступника прокурора Івано-Франківської області строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців (до 21.03.2017р.).

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи пенсіонер, його репутацію, а також відсутність судимості.

Обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

При цьому належних доказів, які б підтверджували такий стан здоров`я підозрюваного, який у свою чергу виключав можливість тримання його під вартою, стороною захисту не подано. В той же час з довідки № 14/1/1-66, виданої 13.01.2017р. начальником Івано-Франківської УВП № 12, вбачається, що ОСОБА_4 може утримуватись в установі виконання покарань.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою на шістдесят днів - до 17.03.2017р. включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , на 60 днів - до 17 березня 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 18 січня 2017 року.