Справа № 373/2018/15-к
УХВАЛА

07 липня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

заставодавця ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заставодавця ОСОБА_11 про повернення застави в кримінальному провадженні № 000058 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 000058 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 неодноразово ухвалами слідчого судді та суду обирався та продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

18 листопада 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2017 року із можливістю внесення застави.

26 грудня 2016 року ОСОБА_11 внесла заставу у розмірі 34 450 грн.

27 грудня 2016 року ОСОБА_4 було звільнено з-під варти.

29 травня 2017 року до суду звернулася ОСОБА_11 про повернення їй суми внесеної застави, посилаючись на те, що строк дії ухвали щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 закінчився і на підставі ч. 11 ст, 182 КПК України застава має бути повернута їй.

В судовому засіданні заставодавець ОСОБА_11 заяву підтримала, просить задовольнити

Обвинувачений ОСОБА_12 , його захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також заяву підтримали, просять задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки строк дії застави не закінчився.

Судом встановлено наступне.

18 листопада 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2017 року із можливістю внесення застави.

26 грудня 2016 року ОСОБА_11 внесла заставу у розмірі 34 450 грн.

27 грудня 2016 року ОСОБА_4 було звільнено з-під варти.

29 травня 2017 року до суду звернулася ОСОБА_11 про повернення їй суми внесеної застави, посилаючись на те, що строк дії ухвали щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 закінчився і на підставі ч. 11 ст, 182 КПК України застава має бути повернута їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Стаття 182 цього Кодексу, що регулює питання обрання запобіжного заходу у виді застави, як і ст.ст. 179, 180, що регулюють питання обрання запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та особистої поруки відповідно, не містить норми щодо строку дії цього запобіжного заходу, на противагу ст.ст. 181, 183 в поєднанні зі ст. 196 цього Кодексу, які зобов`язують суд визначати в ухвалі про обрання чи продовження таких заходів строк її дії.

Не містить КПК України і норми щодо необхідності продовження строку дії застави.

В інформаційному листі від 30 грудня 2016 року №9-3167/0/4-16 Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 9.10.2014 у справі «Чанєв проти України», Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що строк застосування запобіжних заходів у виді, зокрема застави та особистої поруки, не обмежений, на відміну від запобіжних заходів у виді, зокрема, домашнього арешту чи тримання під вартою, які обмежені терміном дії, визначеним в ухвалі.

З аналізу норм ст. 182 КПК України вбачається, що застава має на меті забезпечення виконання зокрема, обвинуваченим покладених на нього обов`язків протягом здійснення, зокрема, судового провадження, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

ОСОБА_4 не порушив покладених на нього обов`язків, однак і судовий розгляд даного кримінального провадження ще не закінчено.

Таким чином, оскільки норми КПК не містять обов`язку вказувати на строк дії застави, судове провадження ще не закінчено, суд дійшов висновку, що строк дії застави не закінчився, тому підстав для задоволення клопотання ОСОБА_11 на даний час немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 203 КПК України, суд,
ухвалив :
В задоволенні клопотання ОСОБА_11 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повна ухвала оголошена о 08 год. 15 хв. 11 липня 2017 року.
Суддя ОСОБА_1