Справа № 752/8790/17
Провадження № 1-кп/752/696/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду в місті Києві в ході підготовчого судового засідання обвинувальний акт відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину 3,4 метилендіоксиметамфетамін у великому розмірі та став зберігати при собі без мети збуту, після чого 09.09.2016 року приблизно о 21 год. 50 хв. обвинувачний ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №128 по вулиці Червоноармійській в місті Києві, був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього психотропну речовину 3,4 метилендіоксиметамфетамін, загальною масою у перерахунку на суху речовину 1,72 г., яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 309 ч. 2 КК України як незаконні придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.
В ході підготовчого судового засідання, 31.05.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та представником публічного обвинувачення було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України.

Сторони угоди узгодили покарання за ст. 309 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, та обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч. 2 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому угода не суперечить закону.

Беручи до уваги вищевикладене, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка просила затвердити угоду про визнання винуватості, з`ясувавши думку захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які також просили затвердити угоду про визнання обвинуваченим винуватості, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам ст. ст. 469 ч. 4, 472 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє викладені у ст. 474 ч. 4 КПК України обставини, та з`ясувавши, що останній правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, з урахуванням також особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, суд надходить до висновку про необхідність постановлення у даному кримінальному провадженні вироку відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати по кримінальному провадженню вартість проведеної Київським міським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №3007х від 03.01.2017 року в розмірі 1 587 грн. 72 коп.

Керуючись ст. ст. 314 ч. 3 п. 1, 368, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 31.05.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та представником публічного обвинувачення, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні особливо небезпечну психотропну речовину 3,4 метилендіоксиметамфетамін, яка згідно квитанції №ФП-011016 зберігається в камері зберігання речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 )судові витрати у даному кримінальному провадженні - вартість проведеної Київським міським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №3007х від 03.01.2017 року в розмірі 1 587 грн. 72 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1