справа №619/118/15-к
провадження №1-кп/619/20/17
ВИРОК
іменем України
21 серпня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001675від 01.11.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Харків, громадянина України, освіта вища, розлученого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
На початку липня 2014 року, точна дата під час судового розгляду не встановлена, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_3 , знаходячись у торговому приміщенні магазину, в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_12 , розташованого на АДРЕСА_2 , діючи умисно з метою використання самовільно присвоєних владних повноважень для вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до раніше невідомої йому ОСОБА_13 , яка знаходилася в приміщенні магазину, представився їй співробітником міліції, предявивши останній службове посвідчення працівника міліції НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року та запропонував ОСОБА_13 зателефонувати власнику магазину ОСОБА_12 , з яким остання була знайома, з метою подальшого спілкування з ОСОБА_12 . Під час телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії також представився ОСОБА_12 співробітником міліції, чим ввів і його в оману щодо свого дійсного статусу та запропонував останньому надати йому кошти нібито для подальшого уникнення перевірок з боку правоохоронних органів у його магазині, внаслідок чого ОСОБА_12 , будучи введеним в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , в подальшому попросив ОСОБА_13 передати ОСОБА_3 кошти в розмірі 300 грн., які раніше ОСОБА_12 залишив ОСОБА_13 для іншої мети, в звязку з чим вона в подальшому віддала ці гроші ОСОБА_3 .
Крім того, на початку липня 2014 року, точна дата під час судового розгляду не встановлена, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_3 , знаходячись у торговому приміщенні магазину, в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_12 , розташованого на АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, підійшов до раніше невідомої йому ОСОБА_13 , яка знаходилася в приміщенні магазину, представився їй співробітником міліції, предявивши останній службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року та запропонував ОСОБА_13 зателефонувати власнику магазину ОСОБА_12 , з яким остання була знайома, з метою подальшого спілкування з ОСОБА_12 . Під час телефонної розмови ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії також представився ОСОБА_12 співробітником міліції, чим ввів і його в оману щодо свого дійсного статусу та запропонував останньому надати йому кошти нібито для подальшого уникнення перевірок з боку правоохоронних органів у його магазині, внаслідок чого ОСОБА_12 , будучи введеним в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , в подальшому попросив ОСОБА_13 передати ОСОБА_3 кошти в розмірі 300 грн., які раніше ОСОБА_12 залишив ОСОБА_13 для іншої мети, в звязку з чим вона в подальшому віддала ці гроші ОСОБА_3 , який їх отримавши з місця скоєння злочину зник, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 13.10.2014 року приблизно о 12 год. ОСОБА_3 , знаходячись на території двору магазину, розташованого на АДРЕСА_3 , володільцем якого є ПП « ОСОБА_14 », діючи умисно з метою використання самовільно присвоєних владних повноважень для вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до директора магазину ОСОБА_15 та представився їй співробітником міліції, чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 попередив останню про те, що в магазині начебто плануються перевірки з боку правоохоронних органів та запропонував ОСОБА_15 надати йому кошти нібито для подальшої їх передачі на допомогу військовим, які знаходяться в зоні дії антитерористичної операції, на що остання, будучи введеною в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , погодилася та передала йому власні грошові кошти в сумі 1000 грн.
Крім того, 13.10.2014 року приблизно о 12 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись на території двору магазину, розташованого на АДРЕСА_3 , володільцем якого є ПП « ОСОБА_14 », діючи умисно, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, підійшов до директора магазину ОСОБА_15 та представився їй співробітником міліції, чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, не маючи жодних передбачених Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» підстав для збору благодійних пожертв, запропонував ОСОБА_15 , попередивши останню про те, що в магазині начебто плануються перевірки з боку правоохоронних органів, надати йому кошти нібито для подальшої їх передачі на допомогу військовим, які знаходяться в зоні дії антитерористичної операції, заздалегідь знаючи, що внаслідок отримання коштів він їх не буде передавати на вказану допомогу, внаслідок чого остання, будучи введеною в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , передала йому власні грошові кошти в сумі 1000 грн., після чого ОСОБА_3 отримавши ці гроші з місця скоєння злочину зник, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 21.10.2014 року приблизно о 12 год. ОСОБА_3 , знаходячись у торговому приміщенні магазину, розташованого на АДРЕСА_4 , діючи умисно з метою використання самовільно присвоєних владних повноважень для вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до реалізатора магазину ОСОБА_16 та представився їй співробітником міліції, предявивши останній службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_16 надати йому кошти нібито для подальшої їх передачі на допомогу пораненим військовим, які проходять лікування в Харківському військовому шпиталі, на що остання, будучи введеною в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , погодилася та передала йому власні грошові кошти в сумі 2000 грн.
Крім того, 21.10.2014 року приблизно о 12 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у торговому приміщенні магазину, розташованого на АДРЕСА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, підійшов до реалізатора магазину ОСОБА_16 та представився їй співробітником міліції, предявивши останній службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, не маючи жодних передбачених Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» підстав для збору благодійних пожертв, запропонував ОСОБА_16 надати йому кошти нібито для подальшої їх передачі на допомогу пораненим військовим, які проходять лікування в Харківському військовому шпиталі, на що остання, будучи введеною в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , погодилася та передала йому власні грошові кошти в сумі 2000 грн., після чого ОСОБА_3 заволодівши коштами ОСОБА_16 з місця скоєння злочину зник, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 22.10.2014 року приблизно о 14 год. ОСОБА_3 , знаходячись у торговому приміщенні магазину, розташованого на АДРЕСА_5 , діючи умисно з метою використання самовільно присвоєних владних повноважень для вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до реалізатора магазину ОСОБА_17 та представився їй співробітником міліції, предявивши останній службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_17 надати йому кошти нібито для подальшої їх передачі на допомогу працівникам міліції, які здійснюють охорону громадського порядку у м. Харкові, на що остання, будучи введеною в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , погодилася та передала йому власні грошові кошти в сумі 500 грн.
Крім того, 22.10.2014 року приблизно о 14 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у торговому приміщенні магазину, розташованого на АДРЕСА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, підійшов до реалізатора магазину ОСОБА_17 та представився їй співробітником міліції, предявивши останній службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів її в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, не маючи жодних передбачених Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» підстав для збору благодійних пожертв, запропонував ОСОБА_17 надати йому кошти нібито для подальшої їх передачі на допомогу працівникам міліції, які здійснюють охорону громадського порядку у м. Харкові, на що остання, будучи введеною в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 , погодилася та передала йому власні грошові кошти в сумі 500 грн., після чого ОСОБА_3 заволодівши коштами ОСОБА_17 з місця скоєння злочину зник, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 25.10.2014 року приблизно о 12 год. у торгове приміщення магазину, розташованого на АДРЕСА_6 , де в той час знаходився реалізатор ОСОБА_18 , зайшов незнайомий останньому чоловік та придбав пляшку розчинника «646» торгівельної марки «Хімрезв».
Після цього, через декілька хвилин у приміщення вищезазначеного магазину зайшов ОСОБА_3 , де діючи умисно, з метою використання самовільно присвоєних владних повноважень для вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме вимагання передачі чужого майна з погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого, підійшов до реалізатора магазину ОСОБА_18 та представився йому співробітником міліції, предявивши останньому службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів ОСОБА_18 в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_18 про те, що у приміщенні магазину було проведено оперативну закупку розчинника «646» торгівельної марки «Хімрезв», який заборонений до продажу у звязку з тим, що він вилучений законом із обігу. Після цього, погрожуючи притягненням ОСОБА_18 до кримінальної відповідальності та припиненням господарської діяльності магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 вимагав у ОСОБА_18 передати йому грошові кошти у сумі 500 грн. за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та невжиття заходів щодо припинення господарської діяльності магазину, у якому працює ОСОБА_18 , на що останній вказав, що у нього наявні лише 300 грн. та передав їх ОСОБА_3 , будучи введеним в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 та переконаним у реальності його погроз щодо настання для себе негативних наслідків.
Крім того, 25.10.2014 року приблизно о 12 год. у торгове приміщення магазину, розташованого на АДРЕСА_6 , де в той час знаходився реалізатор ОСОБА_18 , зайшов незнайомий останньому чоловік та придбав пляшку розчинника «646» торгівельної марки «Хімрезв».
Після цього, через декілька хвилин у приміщення вищезазначеного магазину зайшов ОСОБА_3 , де діючи умисно, повторно, з корисливою метою особистого збагачення, підійшов до реалізатора магазину ОСОБА_18 та представився йому співробітником міліції, предявивши останньому службове посвідчення працівника міліції УХК № 066423, видане на імя ОСОБА_3 , чим ввів ОСОБА_18 в оману щодо свого дійсного статусу, оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС України в Харківській області № 85о/с від 22.05.2012 року. Після цього ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_18 про те, що у приміщенні магазину було проведено оперативну закупку розчинника «646» торгівельної марки «Хімрезв», який заборонений до продажу у звязку з тим, що він вилучений законом із обігу. Після цього, погрожуючи притягненням ОСОБА_18 до кримінальної відповідальності та припиненням господарської діяльності магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 вимагав у ОСОБА_18 передати йому грошові кошти у сумі 500 грн. за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та невжиття заходів щодо припинення господарської діяльності магазину, у якому працює ОСОБА_18 , на що останній вказав, що у нього наявні лише 300 грн. та передав їх ОСОБА_3 , будучи введеним в оману щодо дійсного статусу ОСОБА_3 та переконаним у реальності його погроз щодо настання для себе негативних наслідків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнавав, але в процесі судового розгляду провину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів так, як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізодам - початок липня 2014 року, 21.10.2014 року, 22.10.2014 року, 25.10.2014 року, які виразилися у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно-небезпечних діянь, пов`язане з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 353 КК України;

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду - початок липня 2014 року, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України;

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду - 13.10.2014 року, які виразилися у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно-небезпечних діянь, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 353 КК України;

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізодам - 13.10.2014 року, 21.10.2014 року, 22.10.2014 року, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України;

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду - 25.10.2014 року, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, поєднаному з обмеженням прав та законних інтересів потерпілого (вимагання), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 189 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття обвинуваченого та відшкодування ним потерпілим завданої матеріальної шкоди у добровільному порядку, що відповідно до ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, характеризується позитивно, раніше не судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, особу винного та обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд вважає за можливе признатити ОСОБА_3 покарання без ізоляції від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільні позови потерпілих: ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 300 грн., ОСОБА_16 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 2000 грн., ОСОБА_17 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 500 грн., ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. необхідно залишити без розгляду, так як обвинуваченим надано суду квитанції про поштові перекази потерпілим на ввишевказані суми, здійснені ОСОБА_3 у добровільному порядку. Потерпілий ОСОБА_18 з позовними вимогами не звертався, однак обвинувачений надав квитанцію про поштовий переказ на його ім`я суми в розмірі 300 грн.

Речових доказів у справі не має.

Судові витрати у справі за проведення судово-криміналістичної експертизи необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 353 КК України, ч. 1 ст. 353 КК України, ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 353 КК України у виді одного року одного місяця обмеження волі;

за ч. 1 ст. 353 КК України у виді одного року обмеження волі;

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 189 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Зобов`язати ОСОБА_3 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу органів пробації, повідомляти в вищевказані органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію у відповідні органи пробації.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи на користь держави в сумі 491 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1