Категорія:про звільнення від відбування покарання Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В
Адвокат ОСОБА_7 звернулася в інтересах засудженої ОСОБА_8 до Луцького міськрайонного суду з клопотанням про звільнення її від відбування покарання у зв`язку з хворобою. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі засуджена вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що суд при прийнятті рішення помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення її відбування покарання у зв`язку з хворобою, оскільки в неї наявних ряд, на її думку, тяжких захворювань. Окрім того вказує, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання захисника про призначення судово-медичної експертизи. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника задовольнити.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу засудженої, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.

Додаток № 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу IV) «Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», містить виключний перелік хвороб, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповіді на запит адвоката ОСОБА_7 , перелічені виявлені хвороби в засудженої ОСОБА_8 , однак вони не підпадають під дію Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.
Твердження апелянта про необґрунтовану судом відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи є безпідставними, оскільки в Розділі VІ «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», зазначений чіткий порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, зокрема щодо медичного огляду хворого.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв об`єктивне рішення про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисника, а тому апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Окрім того, звертає апеляційний суд увагу на те, що захисник просить звільнити засуджену від відбування покарання на підставі ст.82 КК України, яка передбачає заміну невідбутого покарання більш м`яким.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді