МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2534/16-к
Провадження № 1-в/480/2/17
Ухвала
24 березня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
представників Державної установи
виправна колонія(№ 53) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Державною установою Ольшанська виправна колонія (№ 53) заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, Грузія, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді п`яти років шести місцяів позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 3 роки 9 місяців 20 днів. Невідбутий строк складає 2 місяці 11 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
09.11.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників установи виконання покарань, які вважали, що засуджений не довів своє виправлення і заява засудженого не підлягає задоволенню, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, дослідивши характеризуючи матеріали та особову справу засудженого та інші документи, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 17.07.2015 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).
За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе таким чином: під час утримання в СІЗО м. Миколаєва засуджений порушення вимог режиму утримання не допустив. Заохочень не мав, до суспільно-корисної праці не залучався.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони. За порушення вимог режиму утримання, згідно зі ст. 132 КВК України, має одне стягнення, яке знято і погашено у встановленому законом порядку. Засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві установи не був, у зв`язку з небажанням працювати.
Засуджений ОСОБА_5 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, у відношенні до представників адміністрації проявляє грубість, нетактовність.
Засуджений ОСОБА_5 намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає робіт із благоустрою установи.
Засуджений ОСОБА_5 намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. Участі в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає.
Засуджений ОСОБА_5 має середню освіту, у зв`язку з чим не навчається в загальноосвітній вечірній школі при Ольшанській виправній колонії УДПтСУ в Миколаївській області (№ 53).
Засуджений ОСОБА_5 не приймає участі у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо. Вину у скоєному злочині визнає повністю. На профілактичному обліку не перебуває. Соціально-корисні зв`язки з рідними і знайомими не підтримує. З намірами на життя після звільнення з місць позбавлення волі не визначився.
Засуджений ОСОБА_5 отримує допомогу та супровід від Православної місії преподобного Феодосія Печерського.
Загалом за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку; заохочень не мав.
У судовому засіданні засуджений пояснив, що не згоден з представленими характеристиками, вважає, що вони не є об`єктивними. Також повідомив, що він є інвалідом ІІ групи і не може працювати. Повідомив, що звертався до адміністрації колонії щоб його працевлаштували, але робіт, які за станом здоров`я він міг би виконувати йому запропоновано не було.
Представники установи виконання покарань у судовому засіданні повідомили, що складена та погоджена ними характеристика повністю відповідає засудженому і є об`єктивною. Пояснили, що засуджений із заявами щодо працевлаштування до адміністрації установи виконання покарання не звертався. Пояснили, що в колонії існує ряд робіт, які за станом здоров`я може виконувати засуджений, як на виробництві так і у відділенні, але у засудженого не має бажання їх виконувати.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ та медичного висновку від 02.03.2017 ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи. Йому протипоказана робота з довгим перебуванням на ногах, підйомом груза більше 15-20 кг. Допустима робота І класу важкості і напруження (наприклад, черговий, охоронець).
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується негативно, не працевлаштований на виробництві установи, в зв`язку з відсутністю бажання працювати, при цьому відповідно до медичного висновку та до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ ОСОБА_5 може виконувати роботи І класу важкості і напруження (наприклад, черговий, охоронець). Відбутий строк покарання складає 3 роки 9 місяців 20 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 немає жодного заохочення.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1