Справа № 357/5313/15-к
1-кп/357/74/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину 2007 року народження, працюючого ПП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
08.04.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого без офіційного оформлення трудових відносин комбайнером, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у тому, що28.03.2015 року приблизно о 3 годині 00 хв. знаходячись на березі річки Червона в с. Блощинці, Білоцерківського району, Київської області за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, а ОСОБА_4 крім того, діючи повторно, з метою вчинення крадіжки металевого човна, що належить потерпілому ОСОБА_7 таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу переправили вищевказаний металевий човен на протилежний берег річки, на якому знаходився автомобіль останніх. В подальшому користуючись тим, що їх дії залишаються не поміченими сторонніми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили вищевказаний човен до автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 фургонного типу та в подальшому направились до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 у дворі якого сховали викрадений човен та таким чином розпорядились викраденим майном на власний розсуд. Вказаним правопорушенням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 900грн.
Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав повністю. При цьому дав суду показання, що 27.03.2015 року він перебував вдома за адресою АДРЕСА_1 та у колі сім`ї брав участь у святкуванні Дня народження своєї рідної сестри ОСОБА_10 . Святкування розпочалося о 18 годині та тривало до ранку наступного дня. На святкуванні також були присутні батьки, бабуся, ОСОБА_11 , кума на ім`я ОСОБА_12 . ОСОБА_13 на святкуванні не було. Потім вночі подзвонив ОСОБА_14 та повідомив, що на територію його домогосподарства по АДРЕСА_3 через паркан намагаються проникнути невідомі. ОСОБА_4 побіг туди та біля домогосподарства виявив представників місцевої організації самооборони та працівників міліції, які звинуватили їх у крадіжці човна. Стверджує, що човен не викрадав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав повністю. При цьому дав суду показання, що приблизно за два роки до подій у яких його звинувачують він у чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який проживає у м. Білій Церкві за 100 грн. придбав металевий човен, який знаходився у м. Таращі та перевіз його у с. Блощинці та тримав на річці. Часто користувався човном, ловив на ньому ряску. Колір човна точно не пам`ятає чи голубий чи то зелений металевий без сидінь, основний (первинний) колір не пам`ятає - синій або голубий. За кілька днів до 27.03.2015 року побачив, що замок, на човні був збитий і тому вирішив забрати човен додому. Приїхавши з м. Житомира в село 27.03.2015 року приблизно о 2 годині ночі взяв автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 під`їхав до річки витягнув за допомогою автомобіля човен на берег потім завантажив передню частину на корпус автомобіля, а потім задню. Човен відвіз на територію домогосподарства по АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 не повідомляв, що буде забирати човен, а подзвонив приблизно о 3 годині ночі та повідомив, що невідомі намагаються проникнути на територію домогосподарства.
Доказуючи обставини, передбачені ст. 91 КПК України, прокурор надав суду як докази вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вищевказаного злочину показання потерпілого ОСОБА_7 свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , копії документів: протоколи слідчих дій з фото таблицями та диски з відеозаписами слідчих дій.

Показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , досліджені безпосередньо судом.

З показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що йому від батька дістався металевий човен, який був виготовлений приблизно 40 років назад. Потерпілий двічі зварював днище, останній раз за два роки до крадіжки, довжина човна 4,1 м, висота борта 35 см, ширина заду 70 см, середини 90 см, пофарбований у блакитний колір. 21 чи 22 березня 2015 року коли пішов на річку то виявив зникнення човна та на березі слід велосипеда. По дорозі до сусіда знайшов човна та біля нього весло з ДСП, шкіряну рукавичку. У зв`язку з цим попросив односельців, щоб приглядали за човнами. Через кілька днів у п`ятницю вночі приблизно о 3 годині його розбудив зять та повідомив, що викрали човен. Потерпілий побіг на річку і виявив відсутність човна. В цей час до хати приїхав ОСОБА_22 та він з ним поїхав до амбулаторії, де вже були ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та багато інших односельців. Через хвилин 40 вони під`їхали до домогосподарства ОСОБА_8 де у вагончику та приміщенні офісу горіло світло. Почали стукати і ОСОБА_14 не хотів відкривати і тоді йог попередили, що якщо не відкриє то підпалять. ОСОБА_14 відкриваючи хвіртку, одночасно подзвонив ОСОБА_25 . В цей час на території потухло світло і почувся гуркіт. Потерпілого впустили на територію і він впізнав свого човна. При цьому ОСОБА_14 і ОСОБА_26 просили його з самого початку владнати конфлікт, ОСОБА_26 тоді ж став просити вибачення у ОСОБА_7 .

З показань допитаного судом свідка ОСОБА_21 встановлено, що у зв`язку зі збільшенням числа крадіжок у селі мешканці села об`єдналися для патрулювання вулиць. В ніч з 27 на 28 березня 2015 року приблизно о 3 годині йому подзвонили ОСОБА_22 та ОСОБА_18 , які патрулювали вулицю та повідомили, що помітили як білий автомобіль провіз вулицею човен, вони зателефонували до потерплого ОСОБА_7 і той перевіривши човен повідомив про його зникнення. Крім того ОСОБА_22 повідомив, що колив вони стояли то побачив як на велосипеді проїхав ОСОБА_8 , але хто саме з ОСОБА_8 не повідомив. Свідок викликав працівників міліції. Бачив як з домогосподарства куди під`їхали мешканці села та працівники міліції вийшов ОСОБА_26 , потім на територію пустили ОСОБА_7 який підтвердив, що на подвір`ї знаходився його човен. Мешканці села перебували біля домогосподарства приблизно з 3 години ночі до 7-8 годин ранку.

З показань допитаного судом свідка ОСОБА_22 встановлено, що він перебуваючи у складі місцевої організації самооборони патрулюючи вулиці села разом з ОСОБА_18 бачив як у ніч з 27 на 28 число 2015 року місяця не пам`ятає бачив як приблизно у період до 3 години ночі вантажний автомобіль марки «Мерседес» у якого була лише кабіна та рама без кузову проїхав зі сторони м. Узин в село та на рамі віз човна. Автомобіль рухався не швидко,однак скільки чоловік було у салоні та хто саме він не бачив. Проїхавши до автозаправної станції автомобіль повернув ліворуч напроти. Бачив у потерпілого ОСОБА_7 металевого човна. Йому відомо, що за місяць до даної події у нього вже викрадали човна але він знайшов його Під`їжджав до домогосподарства куди заїхав автомобіль «Мерседес» на стук працівників міліції виходив ОСОБА_14 також виходив приблизно через 30 хв.

Під час додаткового допиту ОСОБА_22 доповнив, показання, що в ніч крадіжки бачив як ОСОБА_26 проїжджав на велосипеді через перехрестя на якому вони стояли зі своїм автомобілем. Він їхав з боку м. Біла Церква в напрямку м. Узина через 20-30 хв. після того як проїхав автомобіль. При цьому він виїхав з того місця куди заїхав автомобіль. ОСОБА_8 проїхав перехрестя в напрямку м. Узин, проїхав до мосту через річку, розвернувся, проїхав назад до перехрестя і повернув праворуч в напрямку с. Острійки.

З показань допитаного судом свідка ОСОБА_16 встановлено, що він приблизно о 3-4 годині ночі під`їхав до автозаправної станції так як йому повідомили про скоєння крадіжки, був також залучений працівниками міліції як понятий під час огляду домогосподарства, що належать родині ОСОБА_8 , де вилучали металевий човен, який на час огляду лежав на подвір`ї біля автомобіля марки «Мерседес» з рамою. Він бачив, що на рамі автомобіля відобразилися сліди фарби.

З показань допитаного судом свідка ОСОБА_17 встановлено, що у кінці березня 2015 року, після того як йому подзвонив ОСОБА_27 та повідомив, що затримали людей які викрали човна, він поїхав до домогосподарства де бачив обох обвинувачених. Працівники міліції запросили його бути понятим при огляді автомобіля. Правоохоронці звернули увагу понятих, що біля білого автомобіля марки «Мерседес» був човен синього кольору, на автомобілі були сліди фарби синього кольору встановлено, що він приблизно о 3-4 годині ночі під`їхав до автозаправної станції.

З показань допитаного судом свідка ОСОБА_19 встановлено, що він у числі односельців вночі був присутнім біля домоволодіння ОСОБА_8 , які як йому повідомили викрали човен ОСОБА_7 . Його було залучено як понятого при огляді автомобіля марки Мерседес та у цій частині повністю підтвердив показання свідка ОСОБА_17 .

З показань допитаного судом свідка ОСОБА_18 встановлено, що він в ніч з 27.03.2015 року патрулював вулиці с. Блощинці з метою протидії крадіжкам. Він бачив як приблизно з 12 год. 30 хв. по 3 годину ночі з м. Узина в напрямку м. Білої Церкви проїхав вантажний автомобіль марки «Мерседес» без кузова і на ньому був синій човен, який повернув біля автозаправної станції, а ще через 15 хв. за автомобілем у тому ж напрямку проїхав на чорному велосипеді ОСОБА_26 , який ще через 20 хв. він знову проїхав на велосипеді та повернув в сторону с. Острійки і не повертався з того напрямку. Стверджує, що у велосипедисті впізнав по обличчю ОСОБА_28 , який був у блайзері. Скільки чоловік і хто був у автомобілі він не бачив. Коли стукали у ворота то відкрив ОСОБА_26 , який спочатку не дозволив зайти а коли приїхали працівники міліції то впустив їх та ОСОБА_7 останній повідомив, що у дворі його човен. Свідку відомо, що у потерпілого ОСОБА_7 є металевий човен.

Суду також надано як докази винуватості обвинуваченого наступні документи
- протокол огляду місця події від 28.03.2015 року, та фототаблицю до нього, з якого видно, що на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 на відстані приблизно 30 м від хвіртки виявлено металевий човен голубого кольору зі слідами зварювання. В ході огляду човен було вилучено (а.с. 30-37 т.1)
- заяву ОСОБА_29 , про те, що він добровільно видає виявлений на території його домоволодіння металевий човен (а.с. 38 т.1)
- протокол огляду місця події від 28.03.2015 року, та фототаблицю до нього, з якого видно, що на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 було виявлено автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 з водійською будкою білого кольору. До задньої ресори прикріплений трос довжиною приблизно 4 метри. Позаду автомобіля на металеві рамі маються подряпини, направлені згори в низ із залишками фарби голубого кольору (а.с. 40-48 т.1)
- заяву ОСОБА_29 , про те, що він зобов`язується зберігати автомобіль до вирішення питання по суті (а.с. 38 т.1)
- Копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , з якого видно, що власником автомобіля «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_30 та мають право керувати автомобілем ОСОБА_31 та ОСОБА_29 (а.с. 50 т.1)
- протокол огляду місця події від 28.03.2015 року, та фототаблицю до нього, з якого видно, що на березі річки Червона на виїзді із села за мостом по ліву сторону на відстані приблизно 200 м від пам`ятника загиблим у Великій Вітчизняній війні і 50 м від станції високовольтних дротів виявлено предмет, що візуально нагадує саморобне дерев`яне весло. На відстані 1,1 м від весла та по праву сторону в землі починаючи з краю водойми і на відстань 10 м «вертикально» від берегу в землі маються заглиблення у виді прямої лінії З місця огляду вилучено дерев`яне весло та гіпсовий зліпок зі слідами протекторів. (а.с.51-55 т.1)

- постанови слідчого від 28.03.2015 року, у яких вилучене з берега річки саморобне весло та гіпсовий зліпок зі слідом протектора шин визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів справи (а.с. 56-59 т.1)
- протокол огляду місця події від 07.04.2015 року, та фототаблицю до нього, з якого видно, що слідчим у присутності потерпілого ОСОБА_7 оглянуто узбережжя річки Червона в с. Блощинці Білоцерківського району, поблизу земельної ділянки АДРЕСА_4 , яка має трав`яне покриття «підлоги» в землю вмонтовано тримач на який закріплено на металевий замок човен на передній частині (а.с. 60-65 т.1)

- Висновок експерта №346 від 07.04.2015 року трасологічної експертизи, згідно з яким ідентифікація сліду протектора шини, виявленого 28.03.2015 року при огляді місця події в с. Блощинці біля річки Червона, Білоцерківського району можливо буде виконана лише при наданні конкретної шини (колеса). У зв`язку з відсутністю в розпорядженні експерта довідника та каталогів промислових виробів масового виробництва, світових та вітчизняних виробників шин встановити тип, марку модель розмірні дані шини колеса необхідні для встановлення транспортного засобу, не надалось можливим (а.с.67-70 т.1)
- Розписку потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої останній отримав від працівників міліції човен (а.с. 71)
Довідку №51 від 07.04.2015 року видану головним бухгалтером Узинського міського ринку про те, що станом на 28.03.2015 року вартість саморобного човна, що був у використанні становить 900 грн. (а.с. 72 т.1)
Рапорти дільничного інспектора міліції Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 06.04.2015 року про те, що в ході бесіди з жителями с. Блощинці, Білоцерківського району встановити осіб на ім`я ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які б пропонували комусь із жителів села купити металевий човен зеленого кольору не встановлено. (а.с. 73-75 т.1)
Довідку Острійківської сільської ради №118 від 01.04.2015 року, з якої видно, що ОСОБА_29 проживає в АДРЕСА_2 та має склад сім`ї дружина ОСОБА_34 та син ОСОБА_5 (а.с. 76 т.1)
Довідку Острійківської сільської ради №116 від 01.04.2015 року, з якої видно, що ОСОБА_31 проживає в АДРЕСА_1 та має склад сім`ї дружина ОСОБА_35 , син ОСОБА_26 Олегович1986 р.н., дочка ОСОБА_10 , внуки ОСОБА_36 та ОСОБА_37 (а.с. 77 т.1)
Довідку Острійківської сільської ради №117 від 01.04.2015 року, з якої видно, що ОСОБА_9 1946 р.н. проживає в АДРЕСА_3 одна (а.с. 78 т.1)
Акт зважування від 10.06.2015 року з якого видно, що дільничний інспектор міліції у присутності понятих провів зважування металевого човна синього кольору на електронних вагах марки KOLI ХК3118Т1, маса якого становить 140 кг. (а.с. 127-128 т.1)
Диск з відеозаписами допиту обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні який хоча і досліджувався судом, однак не береться ним до уваги, оскільки суд в судовому засадні безпосередньо досліджує показання обвинувачених. (а.с. 126 т. 1)
Сторона захисту як на докази невинуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в суді посилається на показання допитаних в суді свідків обвинувачення, а також показання свідків захисту: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 копії документів, що є у справі та надані стороною захисту в ході розгляду справи:

Допитана судом свідок ОСОБА_39 дала показання, що 27.03.2015 року вона ввечері з 19 години була на святкуванні Дня народження у ОСОБА_41 в с. Блощинці, вулиці не знає. Була присутня вона, ОСОБА_26 , дядько, друг ОСОБА_28 . Свідок залишилася ночувати. Спати лягли після 2 години ночі. Бачила як після другої години ночі у ОСОБА_28 задзвонив телефон і він кудись пішов. Стверджує, що за час святкування ОСОБА_26 весь час був у полі її зору. ОСОБА_13 на святкуванні не було. ОСОБА_42 після того як він пішов то бачила вже зранку

Допитана судом свідок ОСОБА_40 дала показання, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свій День народження вона святкувала 26.03.2015 року, оскільки це була п`ятниця - кінець робочого тижня. На святкуванні були присутні батьки, чоловік, діти, дядько, брат ОСОБА_26 , кума ОСОБА_43 , ОСОБА_11 . Запрошувала ОСОБА_13 але він не прийшов так як був занятий . Гостей запрошували на 18 годину. ОСОБА_44 приїхав після 21 години. Спочатку святкували у залі а потім, коли пішла бабуся стіл перенесли на кухню і продовжили святкувати там. Після другої години зателефонував ОСОБА_14 і попросив дати слухавку ОСОБА_25 , який взяв слухавку і сказав усім, що він пішов та вийшов. Стверджує, що ОСОБА_13 та ОСОБА_28 велосипеда немає.

Допитаний судом свідок ОСОБА_45 дав показання, що 26.03.2015 року він святкував День народження ОСОБА_46 . Вцілому дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_40 також чув, що після другої години зателефонував ОСОБА_14 і ОСОБА_26 , який взяв слухавку і сказав усім що він зараз прийде і вийшов. Після цього він побачив ОСОБА_28 вже вранці. Чи є у ОСОБА_13 та ОСОБА_28 велосипед не знає. Стверджує, що ОСОБА_26 зі святкування до дзвінка ОСОБА_13 не відлучався.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

2. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 87 КПК України 1. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до п.1, 2, 3, ч.1 ст. 91 КПК України 1. У кримінальному провадженні крім іншого підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора... . 2. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, … покладається на сторону, що їх подає.

Оцінюючи наявність доказів, що підтверджують вид і розмір шкоди, завданої злочином, суд приходить до висновку, що прокурором не доказано, що крадіжкою човна потерпілому завдано шкоду у розмірі 900 грн.

Як доказ розміру завданої шкоди прокурор надав довідку №51 від 07.04.2015 року, видану головним бухгалтером Узинського міського ринку про те, що станом на 28.03.2015 року вартість саморобного човна, що був у використанні становить 900 грн. (а.с. 72 т.1)
Крім того, як доказ завданої злочином шкоди потерпілим надано суду висновок товарознавчого дослідження від 05.07.2016 року, виконаний за його зверненням вже в ході даного судового розгляду відповідно до якого ринкова вартість плоскодонного човна, що був у використанні, кустарного виробництва становить 4 356 грн.

Вказані довідка та висновок товарознавчого дослідження не можуть бути визнані судом допустимими доказами розміру шкоди, оскільки виходячи з вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. Таким чином допустимим доказом розміру завданої злочином шкоди відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є висновок експерта.

В ході даного судового розгляду прокурором двічі заявлялися клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. Однак прокурор не довела, що в ході досудового розслідування покладений на слідчого та прокурора обов`язок звернутися до експерта для проведення експертизи не було виконано з поважних причин. Аналогічно у своєму клопотанні потерпілий також не навів жодної обставини яка б свідчила, що він в ході досудового розслідування намагався реалізувати своє право на збирання та подання доказів під час досудового розслідування у спосіб та у порядку передбаченому КПК України та що мав місце факт перешкоджання йому у реалізації його права з боку слідчого, прокурора або слідчого судді. У зв`язку з цим суд створюючи необхідні умови для реалізації учасниками судового провадження процесуальних прав та одночасно забезпечуючи дотримання принципу змагальності та рівності прав сторін та свободи у поданні суду доказів, зберігаючи неупередженість, відмовив у задоволенні клопотань прокурора та потерпілого ухвалами від 11.07.2016 та 17.02.2017 року.

Оцінюючи з точки зору допустимості як джерела доказу: протокол огляду місця події від 28.03.2015 року, та фототаблицю до нього, у якому зафіксовано факт виявлення та вилучення металевого човна на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 на відстані приблизно 30 м від хвіртки (а.с. 30-37 т.1) та протокол огляду місця події від 28.03.2015 року, з фототаблицею до нього, у якому зафіксовано факт виявлення на території цього ж господарства автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 з водійською будкою білого кольору та троса довжиною приблизно 4 метри та сліди фарби голубого кольору на рамі автомобіля (а.с. 40-48 т.1) суд виходить з наступних, встановлених в ході розгляду справи обставин та відповідних правовідносин.

Як видно з зазначених проколів складених слідчим СВ Білоцерківського МВ ОСОБА_47 проведено огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 із застосуванням камери «Lenovo», з участю власника (користувача) ОСОБА_29 , в присутності понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , який розпочато о 05 год. 20 хв. а закінчено о 05 год. 40 хв. Другий протокол складено у присутності понятих ОСОБА_50 та ОСОБА_17 .

Згідно з протоколами, огляд проводиться відповідно до ст. ст. 223, 234, 237 КПК України.

Вказана слідча дія - огляд місця події проведена без дозволу суду та з порушенням його суттєвих умов, а також з порушенням права особи на захист.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків встановлених ч. 3 цієї статті. Під іншим володінням особи розуміється земельна ділянка, гараж інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, тощо які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна яке було здобуте в результаті його вчинення. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла, чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що органи досудового розслідування, маючи дані про причетність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до незаконного заволодіння чужим майном: а саме металевим човном мали цілеспрямовану мету виявити на території домоволодіння майно, яке було здобуте в результаті злочину, знаряддя злочину та інші речі, які підтверджують їх вину у вчиненні вищевказаного злочину. Таким чином слідчий, фактично провівши обшук іншого володіння особи, здійснив підміну даної процесуальної дії, склавши протокол огляду місця події, не вчинивши процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити при проведенні обшуку житла чи іншого володіння особи, а обмежився лише отриманням заяви від ОСОБА_29 про дозвіл на огляд його домоволодіння.

Суд також бере до уваги, що слідчий з передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України підстав мав право проникнути до житла чи іншого володіння особи, зокрема якщо таке проникнення було пов`язане з урятуванням життя людей або безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.

Таким чином слідчий фактично провівши обшук мав реальну можливість і зобов`язаний був звернутись до слідчого судді для отримання дозволу на проведення обшуку.

Також суд звертає увагу на ту обставину на яку також вказує сторона захисту як на підставу визнання даних джерел доказів недопустимими, що власником домоволодіння де проходив огляд (а фактично обшук) відповідно до вищевказаної довідки сільської ради є ОСОБА_51 1946 р.н., яка одна проживає у ньому (а.с. 78 т.1)
Як на доказ, що домогосподарство за адресою АДРЕСА_3 перебуває у володінні ОСОБА_29 прокурор посилається на отримані від нього заяви про надання ним дозволу на огляд даного домоволодіння, що не може братись судом до уваги, оскільки дані заяви в сукупності з вищевказаною довідкою не є належними доказами, що підтверджують право володіння особою.

З огляду на викладене а також з урахуванням доводів сторони захисту в тій частині, що огляд проведено без відповідного дозволу власника домоволодіння суд погоджується з доводами захисту про визнання недопустимими доказами у кримінальному провадженні протоколів огляду місця події складених слідчим ОСОБА_47 оскільки отримані не у порядку, встановленому цим Кодексом та з порушенням суттєвих умов, а отже не можуть бути визнані допустимими доказами вини обвинувачених та як наслідок визнає недопустимими доказами речі вилучені під час слідчих дій а саме: човна металевого, автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того додані до вищевказаних протоколів фототаблиці виготовлені з порушенням вимог ст. 105 КПК України, оскільки вони не засвідчені підписами особи яка їх виготовляла, а також виготовлені а також не оформлені таким чином, щоб пояснювати зміст протоколу (не розшифровано до якої саме обставини зазначеної в протоколі стосується той чи інший знімок). Вказана обставина також тягне за собою визнання даних фото таблиць недопустимим доказом у справі.

З огляду на аналогічні порушення вимог ст. 105 КПК України при оформленні фототаблиць до протоколу огляду місця події від 28.03.2015 року узбережжя річки Червона (а.с. 54-55т.1) та до протоколу огляду місця події від 07.04.2015 року узбережжя річки Червона (а.с. 63-65 т.1) суд визнає вказані докази (протоколи огляду місця події) часткового допустимими лише в частині самого протоколу, додані фототаблиці визнає недопустимими.

За результатами дослідження інших наданих стороною обвинувачення та стороною захисту доказів суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості з урахуванням позиції сторін, не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази та оцінюючи їх у сукупності суд приходить до висновку, що прокурором доказано наявність події вчинення крадіжки металевого човна у потерпілого ОСОБА_7 . Вказане підтверджується дослідженими в суді показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який дав послідовні, чіткі та логічні показання щодо обставин виявлення крадіжки та встановлення місцезнаходження човна, детальні показання щодо параметрів човна та беззаперечно впізнав виявлений на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 як належний йому човен по характерних ознаках, кольору, слідах зварювальних робіт, які він особисто проводив. Про наявність у потерпілого човна вказали і допитані судом свідки.

Вирішуючи питання чи винен у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Доказуючи обставини, передбачені ст. 91 КПК України сторона обвинувачення як докази вини ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки човна надала наведені вище докази.

Аналізуючи та досліджуючи докази, які судом визнано належними та допустимими у їх сукупності суд приходить до висновку, що вони дають підстави по за розумним сумнівом зробити висновок про наявність вини у діях обвинуваченого.

Як видно з показань самого обвинуваченого він не оспорює обставину, що на автомобілі марки «Мерседес» в ніч на 28.03.2015 року з річки Червона в с. Блощинці перевіз човен до домогосподарства, що належить його бабусі ОСОБА_9 вказуючи, що цей човен належить йому.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що човен ОСОБА_5 перевозив приблизно о 3 годині ночі час найбільш сприятливий для вчинення таємного викрадення майна в силу відсутності людей. При цьому ОСОБА_5 в судовому засіданні не зміг чітко пояснити, яка була нагальна потреба забирати човен саме о 3 годині ночі.

З огляду на вищевказані детальні показання потерпілого, який особисто бачив свій човен на території домоволодіння, по АДРЕСА_5 , та впізнав його по характерних прикметах, у суду не викликає жодних сумнівів, що ОСОБА_5 заволодів саме човном потерпілого.

Показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показаннями допитаних судом свідків обвинувачення, які були очевидцями перевезення автомобілем «Мерседес» білого кольору човна.

Показання обвинуваченого також узгоджуються з даними протоколу огляду місця події від 28.03.2015 року у якому зафіксовано місце біля водойми зі слідами заглиблень в землі у вигляді двох прямих ліній довжиною 10 м що дає підстави зробити висновок, що саме в даному місці відбувалося завантаження човна на автомобіль. (а.с.51-55 т.1)

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що в ході досудового розслідування працівниками міліції вживалися заходи по встановленню осіб на ім`я ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які б пропонували комусь із жителів села купити металевий човен, що свідчить про те, що органами досудового розслідування перевірялися в ході досудового розслідування версії обвинувачених щодо придбання човна.

З огляду на викладене суд критично оцінює показання обвинуваченого, що човен належить йому та розцінює вказану поведінку як спосіб уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання чи винен у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 суд виходить з наступного.
Доказуючи обставини, передбачені ст. 91 КПК України сторона обвинувачення як докази вини ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки човна надала наведені вище у вироку докази.

Аналізуючи та досліджуючи докази, які судом визнано належними та допустимими у їх сукупності суд приходить до висновку, що вони дають підстави суду зробити висновок про можливу винуватість обвинуваченого у викраденні човна.

Про вказане свідчать наступні докази.

Показання потерпілого, який зазначив, що коли він прибув до домоволодіння по АДРЕСА_3 , то і ОСОБА_14 і ОСОБА_26 просили його з самого початку владнати конфлікт. Крім того ОСОБА_26 тоді ж став просити вибачення у ОСОБА_7 , Така поведінка обвинуваченого на думку суду є непрямим доказом його причетності до заволодіння човном.

Крім того, як видно з показань свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_18 вони бачили як ОСОБА_4 проїжджав біля них на велосипеді безпосередньо відразу після проїзду автомобіля «Мерседес» і з човном. При цьому твердження свідків обвинувачення узгоджуються з показаннями свідків захисту ОСОБА_39 , ОСОБА_52 , ОСОБА_38 , відповідно до яких ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_4 після другої години ночі на початку третьої та останній, взявши телефон, вислухав та сказав, що зараз прийде, вийшов і не повертався до ранку. При цьому останній вів себе спокійно. Водночас суд звертає увагу на ту обставину, що за показаннями свідків ОСОБА_4 на велосипеді поїхав не в сторонку домоволодіння, а в іншому напрямку в сторону с. Острійки. При цьому свідки не бачили, щоб він повертався до домоволодіння, в яке заїхав автомобіль з човном. Водночас як встановлено судом з показань потерпілого та свідків після того як вони під`їхали до вищевказаного домоволодіння ОСОБА_4 вийшов саме із середини домоволодіння. Таким чином отримані з показань свідків дані дають підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_4 міг проїжджати на велосипеді у вказаний свідками ОСОБА_22 та ОСОБА_18 час та місці. Водночас рух велосипедиста у іншому з домоволодінням ОСОБА_8 напрямку одночасно дає підставу суду вважати, що могла мати місце помилка свідків в особі велосипедиста.

Враховуючи що обвинувачений категорично заперечує, що брав участь у крадіжці з огляду на нічний час події, вищевказаних показань свідків є недостатньо для беззаперечного висновку, що ОСОБА_4 був у конкретному місці у конкретний час. Вказана обставина потребує доказування і повинна та може бути доказана іншими доказами. Однак слідчим не було вжито заходів та відповідно не виявлено велосипед, на якому міг їздити ОСОБА_4 не виявлено та не вилучено одяг та взуття, у якому ОСОБА_4 міг скоювати крадіжку та на якому могли бути виявлені сліди вчинення злочину, води, ґрунту, бруду, фарби тощо. Твердження обвинувачених, що вони телефонували один одному, що також підтверджується показаннями свідків та потерпілого, також залишилося по за увагою слідства та не перевірено хто, кому, скільки разів і звідки здійснював дзвінки.

Згідно з ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Незважаючи на те, що суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створював усі необхідні умови для реалізації сторонами процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, стороною обвинувачення інших доказів, які б підтверджували вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не надано та відповідні клопотання про їх витребування та дослідження не заявлялися.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе вину особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах отриманих незаконним шляхом. Докази мають бути визнані отриманими незаконним шляхом, тоді, коли їх збір та закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою або органом, або за допомогою дій не передбаченими процесуальними нормами.

Дослідивши усі надані суду докази, які стосуються обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, які судом визнані належними та допустимими, з урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що наданих обвинуваченням доказів щоб зробити беззаперечний висновок поза розумним сумнівом про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, а зібрані докази дають підстави лише припускати про вчинення ними злочину також в суді не доведено, розмір завданої злочином шкоди, що є обов`язковою умовою доказування, оскільки вказаний елемент об`єктивної ознаки складу злочину, не може носити суб`єктивних характер так як безпосередньо впливає на кваліфікацію дій особи.

За таких обставин вичерпавши усі можливості дослідження доказів суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає виправданню за недоведеністю що у його діянні є склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 підлягає виправданню за недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Судові витрати у справі в сумі 306 грн. 90 коп. підлягають віднесенню на рахунок держави.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Запобіжні заходи не застосовані.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 22, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Виправдати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 185 КК України за недоведеністю, що у його діянні є склад даного злочину.
Виправдати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 185 КК України за недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався.
Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.
Речові докази у справі:
-металевий човен, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити потерпілому.
-автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 залишити власнику
-Гіпсовий зліпок зі слідом протектору шини та саморобне весло, яке знаходиться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя ОСОБА_1