АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/199/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 642/4979/16-к
Категорія: ст.185 ч.3 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001974 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, безробітного, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси» матеріальну шкоду розмірі 138697 грн. 41 коп.

Згідно вироку, 8 березня 2016 року близько 09 години ОСОБА_7 за об`явою про набір співробітників у засобах масової інформації, прийшов до відділення №443 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси», яке розташоване за адресою м. Харків вул. Полтавський Шлях,6, де повідомив начальника відділення ОСОБА_8 про свій намір працевлаштування в дане відділення. При цьому, ОСОБА_7 , з метою приховання своїх анкетних даних, в ході співбесіди надав ОСОБА_8 копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 виданий Стаханівським МВ ГУМВС України в Луганській області 09 жовтня 2009 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стаханов Луганської області. Після проведення співбесіди начальником відділення №443 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси» ОСОБА_8 було прийнято рішення про прийняття на іспитовий строк ОСОБА_7 в якості касира.

21 березня 2016 року о 15 годині ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, запевнив ОСОБА_8 про можливість самостійно працювати, заступив на нічну зміну до 09 години 22 березня 2016 року в якості касира відділення №443 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси» та отримав ключі від відділення.

21 березня 2016 року близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у відділенні №443 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси», маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливі цілі, таємно, впевнившись, що у відділенні він знаходиться сам та його дії ніким помічені не будуть, дістав з ящику стола грошові кошти у сумі 97188 грн., 784 долари США, 165 євро, 61000 рублів РФ, які помістив до кишені своєї куртки, після чого залишив приміщення відділення, розпорядившись таким чином викраденими коштами на свій розсуд, чим спричинив матеріальні збитки на загальну суму 138697 грн. 41 коп., що завдало значної шкоди ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси».

Залишивши приміщення відділення №443 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанси», ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стаханов Луганської області викинув у річку, тим самим знищив його.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу прокурор вказує на те, що суд при ухваленні вироку не достатньо врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, у зв`язку з чим призначене покарання є достатньо м`яким і не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити і пом`якшити призначене покарання. Обвинувачений зазначає, що суд при ухваленні вироку не врахував ряд пом`якшуючих покарання обставин, а саме знаходження на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , відсутність судимості, визнання вини, щирого каяття, наявності постійного місця роботи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та вважав необхідним призначити новий розгляд в суді першої інстанції, внаслідок допущених судом порушень вимог кримінального процесуального закону, а також думку обвинуваченого, щодо необхідності призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень прокурора, який надавав їх при апеляційному розгляді, технічний носій інформації компакт диск, що залучений до матеріалів кримінального провадження (арк.31), на якому повинно бути зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції не містить звукозапису судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність істотних порушень КПК України, що допущені судом першої інстанції під час судового розгляду.

Більш того, журнал судового засідання від 19.08.2016 року (арк. 25) містить відомості про постановлення судом ухвали щодо проведення судового розгляду в порядку ст. 149 ч.3 КПК України, що не узгоджується з вироком.

Вказані обставини, в силу вимог п.7 ч.2 ст. 412 КПК України обумовлюють необхідність скасування оскаржуваного вироку.

Поряд з цим, переглядаючи оскаржуваний вироку в межах апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю його доводів, щодо пом`якшення покарання, призначеного в мінімальних межах санкції статті КК України за якою його було засуджено. Спільне проживання обвинуваченого з жінкою, яка має неповнолітню дитину, а також відсутність судимостей не є належними та достатніми обставинами, що свідчать про необхідність звільнення від призначеного покарання з випробуванням. Такі вимоги є безпідставними, оскільки мають суто суб`єктивний характер.

Враховуючи наявність встановлених при апеляційному розгляді істотних порушень КПК України, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду, решту апеляційних доводів сторони обвинувачення, колегія суддів вважає передчасними, оскільки згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання. Оскільки прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку з постановленням обвинувального вироку судом апеляційної інстанції, подана апеляційна скарга задовольняється частково, в частині скасування судового рішення з наведених вище підстав.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1, ч.2 п.7 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Дотримуючись вимог ст.ст. 197 ч.1, 331, 419 ч. 1 п.3 КПК України, з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від суду та правоохоронних органів, що може вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суддів вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п. 3; ст. 412 ч. 1, п.7 ч.2; 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4