Справа №295/1403/17
УХВАЛА
Іменем України

07.02.2017 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання ст. слідчий слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування №0000557 від 05.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що 05 лютого 2017 року в невстановлений слідством час та місці в ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В цей час та за вказаних обставин ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 помітили чотирьох чоловік, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В подальшому, цього ж дня за вказаних обставин, з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 досягнули узгодженості щодо осіб потерпілих, місця, часу та способу вчинення злочину та в подальшому розподілили між собою ролі та функції, направлені на його вчинення.

Після цього, 05.02.2017 приблизно о 01 год. 30 хв., знаходячись поблизу вищевказаного будинку, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_5 наніс один удар ОСОБА_12 в ділянку обличчя, після чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_5 вказав передати наявне в нього майно, при цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували поруч з метою недопущення вчинення дій потерпілими направлених на супротив. ОСОБА_12 , усвідомлюючи про вчинення відносно нього протиправних дій, почав втікати, таким чином залишивши місце вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з метою подолання опору потерпілих ОСОБА_5 наніс удари ОСОБА_10 в ділянку голови, внаслідок чого останній впав на землю. В цей час, місці та за вказаних обставин, продовжуючи вчиняти дії направлені на вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_14 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_11 з метою недопущення опору з боку останнього. Подолавши таким чином волю потерпілих до опору. ОСОБА_9 , будучи обізнаним про злочинний умисел інших співучасників, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості, почав перевіряти вміст кишень потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де в зовнішній кишені куртки ОСОБА_10 виявив мобільний телефон марки LG модель D-295 ІМЕІ А НОМЕР_1 ІМЕІ В НОМЕР_2 , вартістю 3078 грн. 90 коп., а в кишені ОСОБА_11 виявив мобільний телефон марки LG модель Н-422 ІМЕІ А НОМЕР_3 ІМЕІ В НОМЕР_4 , вартістю 3299 грн. 00 коп.. якими в подальшому протиправно заволодів.

В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишили та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та виразилося в заподіянні потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, заволоділи чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 3078 грн. 90 коп. та майном, яке належить потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 3299 грн. 00 коп.

05.02.2017 року по даному факту в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000557 та розпочато досудове розслідування за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

05.05.2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.02.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого які підтримали клопотання, адвоката, яка в судовому засіданні просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваний свою винну у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що є тяжким, також останній є раніше судимим, не працює, не навчається, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Проте, з урахуванням вищевикладених обставин, а також враховуючи матеріальне положення ОСОБА_5 , який скоїв злочин із застосуванням насильства, суд вважає за недоцільне вирішення питання щодо визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесяти днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :