Справа № 728/1870/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1153/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 10 червня 2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06 червня 2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 5 місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року та за даним вироком остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 26 липня 2016 року по 18 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 703,68 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, просить призначити йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 15 травня 2016 року близько 16-00 год. шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях проник до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території господарства в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав пічну чавунну плиту з двома кружками розміром 50х120см вартістю 250,00 грн., пічні чавунні дверцята розміром 21х21,5см вартістю 118,00 грн., пічні чавунні дверцята розміром 25х14см вартістю 103,33 грн., чавунний колосник розміром 30х20,3х1,7см вартістю 116,67 грн., чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 588,00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 22 травня 2016 року близько 17-00 год. шляхом виймання віконного скла проник до приміщення будинку, що знаходиться на території господарства в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_8 , звідки таємно, повторно, викрав пічну чавунну плиту з двома кружками розміром 50х120см вартістю 250,00 грн., пічні чавунні дверцята розміром 21х21,5см вартістю 118,00 грн., пічні чавунні дверцята розміром 25х14см вартістю 103,33 грн., чавунний колосник розміром 30х20,3х1,7см вартістю 116,67 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 588,00 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив призначити йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно з проникненням у житло.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання негативно характеризується, неодружений, є особою працездатного віку, але не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не повернув потерпілій частину викраденого майна та не вжив заходів до відшкодування збитків. Прийняв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Стосовно доводів апелянта про необхідність застосування щодо нього положень ст. 69 КК України, апеляційний суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного. Стаття 69 КК України дійсно передбачає призначення більш м`якого покарання за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного.

Підстави для призначення обвинуваченому покарання, з застосуванням положень ст. 69 КК України, про що він вказував в апеляційній скарзі та в апеляційному суді, в даному кримінальному провадженні відсутні, а вказані обставини, на переконання колегії суддів, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, не можуть бути підставами для застосування положень ст. 69 КК України, а були підставами для призначення ОСОБА_9 покарання в мінімальних межах, визначених ч. 3 ст. 185 КК України і доводи апелянта про призначення надто суворого покарання, є неспроможними.

Остаточне покарання вірно призначено у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4