Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/821/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великі Цецевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2017 року заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді або суду з покладенням обов`язків: не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_9 будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, крім як у присутності слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000506, прокурора, який здійснює у цьому провадженні процесуальне керівництво, а також у судових засіданнях під час розгляду судом кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного корисливого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявні ризики того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , іншого підозрюваного ОСОБА_9 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити.

Підозрювана та її захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечували, пославшись на те, що під час досудового розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_4 21.04.2012 року останній було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.05.2014 року кримінальну справу повернуто Генеральному прокурору України для організації додаткового розслідування, а запобіжний захід залишено без змін. Таким чином, на сьогоднішній день відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, який у встановленому законом порядку не скасований. Крім того, зазначили, що вказані прокурором ризики відсутні, тому просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю необхідним клопотання задовольнити, виходячи з наступного.

Слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000506 від 13.06.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 375 КК України.

Відомості щодо вчинення зазначених кримінальних правопорушень внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з вимогами ст. 214 КПК України (в редакції Закону 2012 року) після направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_4 апеляційним судом Херсонської області для організації проведення додаткового розслідування.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 19.04.2012 року заступником Генерального прокурора України порушено кримінальну справу щодо судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 368 КК України та адвоката ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

23.04.2012 року заступником Генерального прокурора України порушено кримінальну справу щодо судді ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та адвоката ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Цією ж постановою вказані кримінальні справи об`єднані в одне провадження.

20.04.2012 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

26.04.2012 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до якого у період часу з 05.04.2012 року по 20.04.2012 року суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 за попередньою змовою з приватним адвокатом ОСОБА_4 вимагали та одержали від ОСОБА_8 хабар у розмірі 4000 гривень та 500 доларів США за винесення рішення у цивільній справі, яким буде задоволено цивільний позов про визнання права власності на ? частку домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рівних долях.

27.06.2012 року заступником Генерального прокурора України затверджено обвинувальний висновок та вказану вище кримінальну справу направлено до Верховного Суду України для визначення підсудності. В подальшому підсудність визначено за Суворівським районним судом м. Херсона.

Вироком Суворівського районного суду м. Херсона від 06.12.2013 року ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися адвокатською діяльністю строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області від 06.05.2014 року вказаний вирок скасовано, а кримінальну справу направлено Генеральному прокурору України для організації додаткового розслідування. Цією ж ухвалою запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд залишено без змін.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000506 в порядку та строки, передбачені КПК України, прокурором Миколаївської області, з дотриманням вимог ст. 276-278 та Глави 37 КПК України 10 січня 2017 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 190 КК України, вручення підозри відповідно до вимог КПК України, доручено слідчим слідчого управління прокуратури Миколаївської області.

Згідно вказаного повідомлення, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в квітні 2012 року вона отримала від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди 500 доларів США та 4000 гривень, частину з яких в сумі 200 доларів США залишила собі, а решту суми передала судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 за прийняття позитивного рішення у цивільній справі №2-/1416/1449/2012 року за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

14 лютого 2017 року заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000506 від 13.06.2014 року до трьох місяців, тобто до 19 березня 2017 року.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_8 про вимагання у нього та його матері ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_4 та суддею ОСОБА_9 неправомірної вигоди; показаннями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про обставини передачі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 неправомірної вигоди; протоколом огляду, вручення грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_8 вручено 4000 гривень та 500 доларів США для документування протиправної діяльності ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_9 , в ході якого вилучено 300 доларів США, які вручались ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події, відповідно до якого ОСОБА_4 видала грошові кошти в сумі 4000 гривень та 200 доларів США, які вручались ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з п.п. 11, 12 розділу XI Перехідні положення КПК України та п.п. 6, 8 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування розділу XI Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України №1735/0/4-12 від 26.11.2012 року, кримінальні справи, які надійшли до суду з обвинувальним висновком до дня набрання чинності КПК України, тобто до 19.11.2012 року, розглядаються судами лише в порядку та у строки, визначені КПК України в редакції 1960 року.

У разі, якщо за результатами розгляду кримінальної справи відповідно до КПК України в редакції 1960 року, суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції постановив рішення про її повернення прокурору для проведення додаткового розслідування, таке розслідування відповідно до пункту 12 розділу XI Перехідні положення КПК України в редакції 2012 року має проводитися в порядку та строки, визначені КПК України, і, відповідно, надалі судове провадження цієї справи здійснюватиметься в порядку та у строки, встановлені КПК України в редакції 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається лише з моменту внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а здійснення досудового розслідування до внесення до реєстру або без такого внесення не допускається.

Таким чином, після направлення справи на додаткове розслідування, у зв`язку з дією КПК України, на виконання вимог ст. 214 КПК України, 13.06.2014 року Генеральною прокуратурою України розпочато розслідування у кримінальному провадженні №0000506 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме за фактом вимагання та одержання суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з приватним адвокатом ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 4000 гривень і 500 доларів США за винесення ОСОБА_9 рішення у цивільній справі.

Після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з 13.06.2014 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000506 стало проводитись в порядку та строки, передбачені КПК України в редакції 2012 року.

Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З вказаного випливає, що ОСОБА_4 на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не набула процесуального статусу підозрюваного, оскільки, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, про підозру їй не було повідомлено та у порядку ст. 208 КПК України вона не затримувалася, а за такого жодний запобіжний захід до неї не застосовувався.

Слід враховувати також і те, що ухвала колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області від 06.05.2014 року, якою на момент повернення справи прокурору для проведення додаткового розслідування, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд залишено без змін, постановлювалася відповідно до вимог КПК України 1960 року, а тому суд діяв у спосіб та відповідно до вимог, передбачених КПК України 1960 року.

У зв`язку з тим, що чинним КПК України в редакції 2012 року не передбачено такого запобіжного заходу як підписка про невиїзд, на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань застосований раніше до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід втратив свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 190 КК України. Санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачено основне покарання у виді тримання під вартою строком від п`яти до десяти років. Крім того, до осіб, які вчинили корупційні злочини, до яких відноситься злочин, передбачений ст. 369 КК України, не застосовуються передбачені розділом IX КК України підстави звільнення від кримінальної відповідальності, положення статті 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.
ОСОБА_4 вчинила корупційний злочин, працюючи адвокатом, має тісні зв`язки серед адвокатів, в судових та правоохоронних органах, тривалий час спілкувалась з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтримує дружні стосунки з іншим підозрюваним ОСОБА_9 , що вказує на можливий незаконний вплив останньої на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, та ризиків того, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілих та іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи вік, стан здоров`я та наявність у ОСОБА_4 постійного місця мешкання, вважаю доцільним клопотання задовольнити і обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді або суду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_9 будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, крім як у присутності слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000506, прокурора, який здійснює у цьому провадженні процесуальне керівництво, а також у судових засіданнях під час розгляду судом кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 179, 193, 194 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 19 березня 2017 року.

Покласти на ОСОБА_4 на строк до 19 березня 2017 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_9 будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, крім як у присутності слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000506, прокурора, який здійснює у цьому провадженні процесуальне керівництво, а також у судових засіданнях під час розгляду судом кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02 березня 2017 року о 17 год. 30 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10