справа №176/2597/16-к
провадження №1-в/176/1293/16
УХВАЛА
05 грудня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ЖВК №26 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування стосовно засудженого Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку з 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 роках» від 28.05.2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, 18.11.2016 року, надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування стосовно засудженого Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку з 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 роках» від 28.05.2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Своє клопотання захисник мотивує тим, що ОСОБА_4 був засуджений у Республіці Білорусь вироком суду Ленінського району м. Мінська від 30.09.2014 року.

22 жовтня 2015 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 , приведено вирок суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року у відповідність із законодавством України та визнано його засудженим за ч. 2 ст. 296 Кримінального Кодексу України до 2-х (двох) років позбавлення волі, за ч.4 ст.296 Кримінального Кодексу України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст.122 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 Кримінального Кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточним покаранням засудженого ОСОБА_4 4 (чотири) роки позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 30.09.2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування засудженого під вартою з 20 травня по 29 вересня 2014 року. Відповідно до зазначеної вище ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_4 було передано з Республіки Білорусь в Україну, де в цей час він відбуває покарання у ЖВК-26 м. Жовті Води.

19.08.2015 року постановою президіуму Мінського міського суду Республіки Білорусь, за наглядовим протестом прокурора м. Мінська Республіки Білорусь вирок Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року було змінено та скасовано в частині обвинувачення та справу було направлено на новий розгляд в суд першої інстанції.

26 жовтня 2015 року Ленінським районним судом м. Мінська Республіки Білорусь було винесено новий вирок, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні умисних дій, що грубо порушують громадський порядок та виражають явну неповагу до суспільства, які супроводжувались застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, скоєних групою осіб (злісне хуліганство), та на підставі ч. 2 ст. 339 КК Республіки Білорусь призначено покарання в вигляді позбавлення волі строком 2 роки.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КК Республіки Білорусь шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 26 жовтня 2015 року.

У зазначеному вироку суду вирішено питання про застосування до ОСОБА_4 ст.8 Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку з 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 роках» від 28.05.2015 року та звільнено від покарання частково на 1 рік. Окрім того, зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання по зазначеному вироку, покарання відбуте частково по вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року - з 20.05.2014 року по 25.10.2015 року, застосування ст. 7 Закону «Про амністію...» від 17.06.2014 року, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік.

Зазначений вище вирок від 26.10.2015 року вступив в законну силу.

На думку захисника ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.10.2015 року погіршує становище засудженого, у зв`язку з чим вона була оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області. З урахуванням заперечень Міністерства юстиції України, апелянт ОСОБА_4 відмовився від апеляційної скарги.

Посилаючись на норми Кримінального кодексу України, Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі для подальшого відбування покарання, ратифікованого Законом України від 17.02.2010 року №1904-VI, просив застосувати стосовно ОСОБА_4 ст. 8 Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку з 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 роках» від 28.05.2015 року та зарахувати останньому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку відбуття покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив клопотання задовольнити за обставин викладених в ньому.

Представник ЖВК №26 та прокурор заперечували щодо задоволення поданого захисником клопотання.

Захисник ОСОБА_7 , належним чином повідомлений про дату та час проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився. На адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленими про місце та час розгляду вказаного клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила причини неприбуття. З урахуванням того, що засуджений ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду справи у відсутність захисника, суд вирішив розглядати клопотання захисника у відсутності останнього.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вироком суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 вересня 2014 року ОСОБА_4 був засуджений за ст. 339 ч.2 (злісне хуліганство), ст. 339 ч.3 (особливо злісне хуліганство), ст.71 ч.1 КК Республіки Білорусь до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Мінського міського суду від 09.12.2014 року, вирок суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_4 залишено без змін, а касаційний протест та скарги - без задоволення. Але цією ухвалою відносно ОСОБА_4 застосовано статтю 7 Закону Республіки Білорусь від 17.06.2014 року. «Про амністію у зв`язку з 70-річчям звільнення Білорусі від німецько-фашистських загарбників» та його звільнено від відбування покарання частково строком на 1 рік; кінець строку відбуття покарання - 20.05.2018 року.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України і постановлено:

«Привести вирок Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014р. відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.296 Кримінального Кодексу України до 2-х (двох) років позбавлення волі, за ч.4 ст.296 Кримінального Кодексу України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.1 ст.122 Кримінального Кодексу України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального Кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточним покаранням засудженого ОСОБА_4 4 (чотири) роки позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 30.09.2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування засудженого під вартою з 20 травня по 29 вересня 2014р.».

В цей же час, постановою президіуму Мінського міського суду від 19 серпня 2015 року вирок суду Ленінського району м. Мінська від 30.09.2014 року та ухвалу судової колегії по кримінальним справам Мінського міського суду від 09.12.2014 року стосовно ОСОБА_4 змінено. Вирок суду в частині засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст.339 КК РБ скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в іншому складі. Виключено з вироку в частині засудження ОСОБА_4 за ч.3 ст.339 КК РБ кваліфікуючу ознаку повторність. ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.3 ст.339 КК РБ до 5 років позбавлення волі. Виключено з вироку суду стосовно ОСОБА_4 вказівку на призначення покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК РБ. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

26 жовтня 2015 року судом Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь винесено новий вирок, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні умисних дій, грубо порушуючих громадський порядок та виражаючих явну неповагу до суспільства, які супроводжувались застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, скоєних групою осіб (злісне хуліганство), та на підставі ч.2 ст.339 КК Республіки Білорусь призначено покарання в вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно ч.2 ст.71 КК Республіки Білорусь шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 р., ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з відбуванням покарання в виправній колонії в умовах посиленого режиму.

Ухвалено строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 26 жовтня 2015 року.

Застосовано до ОСОБА_4 ст. 8 Закону « Про амністію...» від 28.05.2015 і звільнено від покарання частково на 1 рік.

Зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання по зазначеному вироку покарання відбуте частково по вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 р.- з 20.05. 2014 по 25.10.2015, та застосування ст. 7 Закону « Про амністію...» від 17.06.2014, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік.

Зазначений вище вирок від 26.10.2015 року не оскаржувався обвинуваченими та прокурором, а тому вступив в законну силу.

Згідно розпорядження вирок суду від 26.10.2016 року набрав законної сили 16.11.2015 року.

Відповідно до п. 3 ст.9 Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року, ратифікованій Законом України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року» від 22 вересня 1995 року №337/95-ВР, виконання вироку регулюється законодавством держави, яка виконує вирок, і тільки ця держава має право приймати всі відповідні рішення.

Відповідно до ч.2 ст.611 КПК України виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України, щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі ж самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення також кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі для подальшого відбування покарання, ратифікованого Законом України від 17.02.2010 року №1904-VI, держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку у повному обсязі, керуючись своїм законодавством. Держава виконання вироку забезпечує продовження відбування покарання відповідно до свого законодавства, не погіршуючи становища засудженої особи. Питання, пов`язані з виконанням покарання другою Договірною Стороною, регулюються законодавством цієї Договірної Сторони. Призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку. Суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання. У строк покарання у виді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку.

Стаття 12 даного Договору визначає, що кожна Договірна Сторона відповідно до свого законодавства має право застосувати до переданої засудженої особи помилування або амністію.

Таким чином законодавець визначив, що Закон про амністію застосовується до переданої особи за законодавством Договірної сторони.

З досліджених матеріалів справи слідує, що останній вирок, ухвалений 26.10.2015 року судом Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь стосовно ОСОБА_4 не приведений у відповідність до норм законодавства України. Приведення даного вироку у відповідність до норм кримінального законодавства України, в подальшому надасть можливість вирішити будь-які питання в порядку виконання даного вироку на території України, в тому числі зарахування засудженому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України. Тому подане захисником клопотання є передчасним.

Тобто судом держави виконання вироку /в даному випадку судом України/ не приймалося рішення про виконання вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року.

Оскільки ОСОБА_4 засуджено вироком суду від 26.10.2015 року Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь, тобто судом іншої держави, який не приведено у відповідність із законодавством України, тому враховуючи правові норми чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства України та норми міжнародного законодавства, ратифіковані Верховною радою України, вирішення питань на стадії виконання вироку, у тому числі щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення належить до виключної компетенції судів держави виконання вироку. При цьому порядок виконання покарання є загальним для всіх засуджених.

На підставі вищезазначеного, відповідно до ст.ст. 537,539,611 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про застосування стосовно засудженого Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку з 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 роках» від 28.05.2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя