Справа № 610/4026/16-к
Пр. № 1-кп/610/307/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження № 0000829 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні 1 малолітню дитину, не працюючого, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом, раніше не судимого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира відділення такелажного взводу НОМЕР_1 такелажної роти військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, введеного на території України відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України № 1595VІІ від 22.07.2014, 6 жовтня 2015 року самовільно, тобто без дозволу відповідного начальника, залишив вказану військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та вибув до свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжував ухилятися від військової служби до самостійного повернення 13 жовтня 2015 року до місця дислокації військової частини. Після чого, 15 жовтня 2015 року, діючи повторно, самовільно, тобто без дозволу відповідного начальника, залишив військову частину НОМЕР_2 та вибув до свого постійного місця проживання за вищевказаною адресою, де продовжував ухилятися від військової служби до самостійного повернення 20 жовтня 2015 року до місця дислокації військової частини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав в повному обсязі, пояснивши суду про обставини вчинення злочину так, як це викладено у вироку. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, в умовах особливого періоду.

Вину ОСОБА_4 по даній кваліфікації суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні 1 малолітню дитину.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_4 в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без реального відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, але в умовах контролю за його поведінкою.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: