Справа № 738/994/16-к провадження № 11-кп/795/35/2017 Категорія - в порядку КПК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року,
з участю:
прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року та задовольнити подане ним до суду першої інстанції клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, засуджений вказав, що під час відбування покарання він працював та дотримувався правил поведінки.
Як встановив місцевий суд, у квітні 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи відбуттям відповідної частини покарання та становленням на шлях виправлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки засуджений не довів свого виправлення та перевиховання і не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та захисника, які підтримали подану засудженим апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 квітня 2015 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням, в якому порушив питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України (а.с.п. 1).

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2014 року ОСОБА_6 був засуджений за частиною 1 статі 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.

Відповідно до статті 76 КК України, на засудженого ОСОБА_6 були покладені обов`язки повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції (а.с.п.13).

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від

24 листопада 2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_6 для відбування покарання призначеного вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2014 року (а.с.п.14).
Згідно довідки начальника Домницького виправного центру № 135 початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 13 лютого 2015 року. Кінець строку відбуття покарання 13 лютого 2017 року (а.с.п. 09).

Відповідно до статті 81 Кримінального кодексу України, до осіб, що відбувають покарання, зокрема у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд зокрема має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття відповідної частини призначеного судом строку покарання за вчинені злочини.
За змістом характеристики від 15.042016, наданої начальником Домницького виправного центру, засуджений ОСОБА_6 за час перебування у виправному центрі порушував встановлені правила відбування покарання, за що має одне стягнення правами начальника відділення. Розпорядок дня виконує, але потребує при цьому контролю з боку адміністрації, працевлаштований, до праці ставиться посередньо, поставлені завдання виконує вчасно лише під контролем виробничого персоналу. По відношенню до представників адміністрації намагається бути ввічливим, роботи по самообслуговуванню, благоустрою установи виконує не завжди, не розуміє їх необхідності, ініціативи у виконанні даної роботи не проявляє. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», програму виконує формально, самоосвітою у вільний час не займається (а.с.п. 10-11,12).

Згідно витягу з рішення комісії при Домницькому виправному центрі №135 з питань застосування пільг до засуджених установи згідно статті 81 КК України (протокол №3 від 15 лютого 2016 року), засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування до нього статті 81 КК України (а.с.п. 15).

Як вбачається з постанови спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №77 (протокол №23 від 18 квітня 2016 року), погодження застосування до засудженого ОСОБА_6 пільги у вигляді умовно дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним (а.с.17).

Суд першої інстанції при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 приділив увагу поясненням засудженого, його захисника, представника установи, думці прокурора, дослідив докази, що підтверджували наявність обставин, які мали значення для правильного вирішення питання та у відповідності до вимог закону обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року, залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4