ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не депутата, тимчасово не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 30 листопада 2016 року Підволочиським районним судом за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Підволочиського райсуду від 30 листопада 2016 року за ч.1 ст. 122 КК України до 200 годин громадських робіт, 10 січня 2017 року, перебуваючи у Підволочиському районному відділі з питань пробації та кримінальних покарань, повідомлявся під розписку про порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме те, що він зобов`язаний додержуватись встановленого законодавством порядку та умов відбування покарань, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом та у встановлені дні на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, крім того попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України, а також вручено направлення до Оріховецької сільської ради, згідно з яким з 11 січня 2017 року повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт. Надалі, засуджений ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також графіком відбування громадських робіт на січень 2017 року, складеним головою Оріховецької сільської ради ОСОБА_5 , усвідомлюючи факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, умисно не приступив до виконання громадських робіт в січні 2017 року, хоча із засудженим 07 лютого 2017 року була проведена профілактична бесіда, проте ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із графіком відбування громадських робіт на лютий 2017 року, усвідомлюючи факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, умисно не приступив до виконання громадських робіт в лютому 2017 року. 16 березня 2017 року начальником Підволочиського районного відділу з питань пробації та кримінальних покарань з засудженим проведена індивідуально-профілактична бесіда про порядок та правила відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також роз`яснено факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання. Надалі засуджений, будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також графіком відбування громадських робіт на березень 2017 року, усвідомлюючи факт настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, приступив до виконання громадських робіт 01 березня 2017 року, відпрацювавши лише 4 години із 200 встановлених.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 30 листопада 2016 року він був засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до 200 годин громадських робіт, його повідомили під розписку та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме те, що він зобов`язаний додержуватись встановленого законодавством порядку та умов відбування покарань. Крім того відповідальною особою з питань пробації у січні та лютому з ним було проведено бесіду з питань відпрацювання покарання у виді громадських робіт, однак він свідомо ухилився від виконання вироку, оскільки мав особисті справи, які вважав першочерговими. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати та вказав, що на даний час вирок суду виконано у повному обсязі.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні кримінального правопорушення, згідно обвинувального акту за ч.2 ст.389 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч. ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема ухилення від відбування громадських робіт.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, вину свою визнав і в скоєному щиро розкаявся, відпрацював громадські роботи, тому приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкцій статті обвинувачення у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 76 КК України в період дії іспитового строку не виїжджати за межі території України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом .

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1