Справа № 308/9348/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді : ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження № 0000027 від 23.11.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 120 та ч.3 ст. 153 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч.3 ст. 120 та ч.3 ст. 153 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 ОСОБА_9 , заявила клопотання про відвід прокурору ОСОБА_5 , з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.77 КПК України, пославшись на те, що існують інші обставини, які викликають обгрунтовані сумніви в його неупередженості.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про відвід заперечила.
Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про відвід прокурора заперечив.
Також, прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні.
Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні не заперечив.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні заперечила та просила в його задоволенні відмовити.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Статтею 77 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора.
Відповідно до цієї статті, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Перевіривши наведені в заяві про відвід прокурора обставини, суд вважає, що відвід прокурора ОСОБА_5 є не обгрунтованим, підстави для відводу прокурора, передбачені ст.77 КПК України, відсутні, а тому в задоволенні заяви про відвід прокурора слід відмовити.
Що стосується клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні то суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 27 КПК України, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках щодо необхідністі забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Так, згідно ч. 2 ст. 27 КПК України, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній, 2) розгляду справи про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Цей перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
За ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Проте, у судовому засіданні прокурор не зазначила конкретної обставини, із переліку вказаного вище, які б давали суду підстави для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, справа щодо обвинуваченого ОСОБА_8 розглядалася у відкритому судовому засіданні в Ужгородському міськрайонному суді та апеляційному суді Закарпатської області, а отже відомості щодо провадження даної справи є загальновідомими, а тому, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про здійснення кримінального провадження у закритому режимі на підставі п.5 ч.2 ст. 27 КПК України за його недоведеністю та необгрнтованістю.
Крім того, суд констатує, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою термії дії якого закінчується 07.03.2017 р.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики у зв`язку з якими відносно нього обрано такий вид запобіжного заходу не змінилися, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечили та просили змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечив.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , а також те, що на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_8 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків обвинуваченого, отже підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 26, 77, 80 77, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

В клопотанні обвинуваченого та його захисника ОСОБА_11 про відвід прокурора ОСОБА_5 відмовити.
В клопотанні прокурора ОСОБА_5 про розгляд даного кримінального провадження в закритому судовому засідання відмовити.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 120 та ч.3 ст. 153 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, а саме до 05 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3