справа №619/47/17
провадження №1-кс/619/190/17
Іменем України
24 лютого 2017 року м. Дергачі
21.02.2017 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на належний йому автомобіль MAZDA-3 синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2007р.в. В обґрунтування клопотання зазначено, що він являється власником вищезазначеного автомобіля з 15.12.2015. 28.12.2016 автомобіль був вилучений на Українсько-Словацькому кордоні у зв`язку з тим, що 13.07.2016 року до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області звернулася ОСОБА_6 з заявою про те, що її син незаконним шляхом заволодів зазначеним автомобілем. 06.01.2017 ухвалою слідчого судді на спірний автомобіль накладено арешт, про розгляд клопотання слідчого власник майна не повідомлявся.
У судовому засіданні заявник та його представник підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав, зазначених у ньому.
Заінтересована особа ОСОБА_6 з представником у судовому засіданні заперечували проти клопотання, зазначивши, що автомобіль вибув з володіння ОСОБА_6 21.08.2015 року, на якому поїхав до м. Києва її неповнолітній син разом з ОСОБА_8 і з того часу вона автомобіль не бачила, однак, з заявою про незаконне заволодіння автомобілем до Дергачівського ВП звернулася лише 13.07.2016, оскільки вірила сину, що автомобіль у несправному стані знаходиться в гаражі його знайомого і що він буде незабаром повернутий.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що по даному кримінальному провадженню проводяться необхідні слідчо-розшукові дії, підозра до теперішнього часу не пред`явлена, крім допиту потерпілої жодна слідча дія не проведена, надані запити, відповідь на які не надійшла.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як вбачається з відомостей, наданих ТСЦ Регіонального сервісного центру в Черкаській області №7141 зазначений вище автомобіль зареєстровано 22.12.2007 в м.Харків та в подальшому: 16.09.2015 перереєстровано на нового власника ВРЕР-3 УДАІ (8003) м.Києва; 18.09.2015 перереєстровано на нового власника ВРЕР-3 УДАІ (8003) м.Києва; 16.10.2015 знято з обліку ВРЕР м.Черками (7101); 15.12.2015 зареєстровано на нового власника ТСЦ 7141 м.Черкаси. З 15.12.2015 та станом на 11.01.2017 даний транспортний засіб зареєстровано за гр. ОСОБА_4 .
Таким чином, при вирішенні питання про накладення арешту на автомобіль у слідчого судді були відсутні дані щодо переходу права власності права власності на даний автомобіль і той факт, що ОСОБА_4 являється власником автомобіля з 15.12.2015, тоді як заява ОСОБА_6 про незаконне заволодіння цим же автомобілем начебто її сином подана нею лише 13.07.2016 та внесена в ЄРДР 14.07.2016 і при цьому, до теперішнього часу підозра у кримінальному провадженні не пред`явлена, жодної слідчої дії, крім допиту потерпілої не проведено.
Таким чином, арешт на автомобіль ухвалою від 06.01.2017 було накладено необґрунтовано, оскільки на момент розгляду клопотання у слідчого судді були відсутні відомості щодо переходу права власності на автомобіль, власником якого ОСОБА_6 не являється з 16.09.2015 року, отже, з заявою про незаконне заволодіння автомобілем за ч.2 ст. 289 КК України звертатися вона фактично не мала правових підстав.
Крім того, відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування за ч.2 ст. 289 КК Українивиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 , підозра якому не пред`явлена.
Враховуючи вищевикладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Повернути ОСОБА_4 автомобіль автомобіль MAZDA-3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , 2007р.в.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1