Справа№621/2415/16-к
Пр.№1-кс/621/298/16
УХВАЛА
Іменем України
13 грудня 2016 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , представника ФГ «Альянс» - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000844 від 14 липня 2016 року,
в с т а н о в и в:
Прокурор Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000844 від 14 липня 2016 року, звернувся з клопотанням про накладення арешту на зібраний врожай кукурудзи, що зберігається в складських приміщеннях ФГ «Альянс» в с. Роздольне Зміївського району Харківської області, шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним чи юридичним особам псувати, знищувати, відчужувати тощо вказане майно. Забезпечення організації зберігання арештованого врожаю кукурудзи покласти на ФГ «Альянс».
В обґрунтування клопотання зазначив, що 13.07.2016 року до чергової частини Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області, про те, що ФГ «Альянс» на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області використовує землі реформованого КСП «Таранівка», без правовстановлюючих документів.
Згідно інформаційної довідки начальника відділу Дергеокадастру у Зміївському районі Харківської області ОСОБА_6 , за вих. № 0-20.20-0.3-1552/2-16 від 13.07.2016 року, встановлено, що відділом Дергеокадастру у Зміївському районі Харківської області в рамках проведення «Моніторингу та стану використання земель сільськогосподарського призначення по Зміївському району» було проведено аналіз використання та оформлення права користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності «угіддя рілля малопродуктивні земельні частки (паї) реформованого КСП «Таранівка») ФГ «Альянс» на території Таранівської сільської ради, згідно розпорядженя № 120 від 12.04.2013 року на площу 235,3906 га., але на даний час право користування земельними ділянками не посвідчено договорами оренди і використовуються, що несе за собою недоотримання бюджету ради та нанесено шкоду внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
Із інформаційної довідки наданої начальником відділу Дергеокадастру у Зміївському районі Харківської області від 19.07.2016 за вих. № 10-20.20-0.3-1637/2-16 року, слідує, що самовільно заняті ФГ «Альянс» земельні ділянки розташовані на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області мають кадастрові номери: :02:000:0144 (площа 3 га), :02:000:0146 (площа 8,5 га), :01:000:0844 (площа 12,3698 га), :01:000:0843 (площа 5,0773 га), :01:000:0842 (площа 0,4633 га), :01:000:0841 (площа 2,5292 га), :01:000:0840 (площа 0,8648 га), :01:000:0839 (площа 5,8088 га), :01:000:0836 (площа 37,1094 га), :01:000:0838 (площа 45,7885 га), :01:029:0001 (площа 20,5109 га), :01:000:0833 (площа 1,3138 га), :01:000:0831 (площа 4,9756 га), :01:000:0829 (площа 3,6197 га), :01:000:0145 (площа 5,3 га), :01:000:0837 (площа 12,19 га), :01:000:0835 (площа 4,4111 га), :01:000:0832 (2,5065 га), :01:000:0830 (площа 2,5712 га), :01:000:0848 (площа 15,4195 га), :01:000:0845 (площа 18,2185 га), :01:000:0847 (площа 4,9888 га),
28.10.2016 року за участю прокуратури здійснено збирання врожаю кукурудзи на ділянці з кадастровим номером :01:000:0837, із орієнтовної площі 12,19 га., зібрано 40180 кг.
29.10.2016 року за участю прокуратури здійснено збирання врожаю кукурудзи на ділянці з кадастровим номером :01:000:0836, із орієнтовної площі 5 га., зібрано 13700 кг.
06.11.2016 року за участю прокуратури здійснено збирання врожаю кукурудзи на ділянці з кадастровим номером :01:000:0836, із орієнтовної площі 32 га., зібрано 44160 кг.
Зібраний врожай, вагою 98040 кг., передано на відповідальне зберігання ФГ «Альянс» під зберігальні розписки та знаходиться в складських приміщеннях ФГ «Альянс» в с. Роздольне.
Постановою слідчого від 07.11.2016 року вказаний врожай визнано речовим доказом.
В ході допиту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , встановлено, що вони разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обробляли земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0836 та :01:000:0837, без наявності правовстановлюючих документів, з метою отримання прибутку.
Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року № 963, можна розрахувати можливий розмір шкоди, заподіяної державі вказаним злочином, який явно перевищить мінімальний розмір шкоди, визначений диспозицією ч. 1 ст. 197-1 КК України.
В той же час документи, що підтверджують право власності на вказане майно, тобто соняшник та кукурудзу тощо, органом досудового розслідування не можуть бути зазначені у даному клопотанні та надані слідчому судді, у зв`язку з тим, що право власності на вказане майно неможливо підтвердити документально (п. 19 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13 «про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового конторолю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження»).
Метою арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове позбавлення будь-яких фізичних чи юридичних осіб, у тому числі вищевказаних громадян, можливості розпорядження будь-яким чином цим майном та його використання.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, врожай зернових культур, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та набутий кримінально протиправним шляхом, є підстави для задоволення клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.
Представник ФГ «Альянс» ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, які надійшли до канцелярії суду 08.12.2016 року.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові докази, подані на обгрунтування клопотання, дійшов наступного.
З витягу з кримінального провадження № 0000844 від 14 липня 2016 року вбачається, що 13 липня 2016 року до Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про те, що ФГ «Альянс» на території Таранівської сільської ради використовує землі реформованого КСП «Таранівка» без правовстановлюючих документів.
Крім того, на обґрунтування доводів клопотання надано копії: довідки начальника відділу Держгеокадастру № 0-20-0.3-1637/2-16, № 0-20.20-0.3-1552/2-16 від 13.07.2016 року, викопіювання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0837 та :01:000:0836, копія розписки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.11.2016 року, довідки Таранівського сільського голови № 969 від 13.10.2016 року, протоколу допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч. 3 ст. 170 КПК України, передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням ч. 2 ст. 170 КПК України (тобто особи, які отримали при придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів).
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 7 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У абзацу 2 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 на запитання слідчого судді зазначила, що метою надкладення арешту є збереження речових доказів.
Однак, навести будь-яких ризиків чи обстави, що вказують на такі ризики, в частині можливого знищення чи втрати майна врожаю кукурудзи, який, крім того визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ФГ "Альянс", у судовому засіданні змоги не мала. Зазначила, що такі ризики відсутні.
В частині посилань прокурора щодо мети арешту, забезпечення завданої кримінальним правопорушення шкоди цивільного позову, розмір якої, органом досудового розслідування не встановлено, слід зазначити, що такі вимоги не узгоджуються з положенням ч. 6 ст. 170 КПК Укпаїни.
Зокрема, у судовому засіданні, з огляду на пояснення прокурора ОСОБА_3 , встановлено, що власниками майна врожаю кукурудзи є ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 , які допитані у кримінальному провадженні, як свідки.
Таким чином, вказані особи, не мають процесуального статусу, визначеному у ч. 6 ст. 170 КПК України, а тому питання про накладення арешту на їх майно, на розсуд слідчого судді, є передчасним.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності підстав, що дають підстави для задоволення клопотання.
Як встановлено у судовому засіданні, на даний час форми власності спірних земельних ділянок стороною обвинувачення не встановлено, що ставить під сумнів доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження для досягнення мети кримінального провадження, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Оскільки на даний час відсутні відомості про наявність шкоди та її розмір за результатами дій, передбачених ч. 1 ст. 197-1 КК України, відсутність документів, що підтверджують право власності чи користування вказаними земельними ділянками, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Таке рішення, зокрема, ґрунтується на засадах законності, справедливості та відповідає вимогам закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000844 від 14 липня 2016 - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: