Справа № 2
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/777/122/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2015 року .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, із середньо спеціальною освітою , не працюючого, інваліда ІІІ групи з дитинства, судимого вироком Стрийського міського суду Львівської області від 03 червня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, вироком Стрийського міського суду Львівської області від 03 лютого 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 01 серпня 2014 року по відбуттю строку покарання, громадянина України,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 189; ч. 2 ст. 189 КК, і призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 189 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 3 місяці;
- за ч. 2 ст. 189 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання, тобто з 15:00 год. 11 вересня 2015 року.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до ст.100 КПК України.
Вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 09 вересня 2015 року, протягом часу з 02 год. до 2 год. 30 хв. з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, вчинив демонтаж та повторне викрадення реєстраційних номерів, а саме:

- біля буд. АДРЕСА_2 , демонтував та повторно викрав із автомобіля марки «Мазда 6» передній реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_1 », що належав ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду в розмірі 330 грн.;

- біля буд. №2 «А» по вул. Корятовича, в м. Берегово, демонтував та повторно викрав із автомобіля марки «Форд Галаксі» передній реєстраційний знак Угорської республіки « НОМЕР_2 », який належав ОСОБА_10 , заподіявши останньому матеріальну шкоду в розмірі 330 грн., а також демонтував і повторно викрав із автомобіля марки «Сітроєн» передній реєстраційний номер Польської Республіки (далі ПР) НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду в розмірі 300 грн.;

- біля буд. №17 "А" по вул. Лоняї в м. Берегово демонтував та повторно викрав із автомобіля марки «Ауді А 6» передній та задній реєстраційні знаки Угорської республіки «MSJ-130». що належали ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду в сумі 480 грн.

Крім того, 09 вересня 2015 року, близько 2 год., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №2 "А" по вул. Корятовича в м. Берегово, після викрадення ним із автомобіля марки «Форд Галаксі» заднього реєстраційного знаку Угорської Республіки « НОМЕР_2 », що належав потерпілому ОСОБА_10 , з метою вимагання чужого майна, поєднаного із погрозою обмеження прав, повторно, з метою особистого збагачення, залишив на лобовому склі вищевказаного автомобіля записку із записом: «поверну за винагороду» та номером мобільного телефону НОМЕР_4 , на який в подальшому зателефонував ОСОБА_10 , в ході розмови із яким ОСОБА_7 заявив вимогу про передачу йому грошових коштів у сумі 1 500 грн. за повернення викрадених номерних знаків, погрожуючи при цьому знищити номерні знаки, обмеживши ОСОБА_10 в його праві керувати транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_10 за повернення номерних знаків перерахував через банківський термінал грошові кошти в сумі 100 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_5 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_10 було спричинено матеріальні збитки в розмірі 100 грн..

Також, 09 вересня 2015 року близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №17 "А" по вул. Лоняї в м. Берегово, після викрадення ним із автомобіля марки «Ауді А 6», переднього та заднього реєстраційних знаків Угорської республіки «MSJ-130» , які належали потерпілому ОСОБА_12 , маючи умисел на вимагання чужого майна поєднаного із погрозою обмеження прав, повторно, з метою особистого збагачення, залишив на лобовому склі вищевказаного автомобіля записку із записом: «поверну за винагороду» та номером мобільного телефону НОМЕР_4 , на який в подальшому зателефонував ОСОБА_12 , в ході розмови із яким ОСОБА_7 заявив вимогу про передачу йому 1 500 грн. за повернення викрадених номерних знаків, погрожуючи при цьому знищити номерні знаки, обмеживши ОСОБА_12 в його праві керувати транспортним засобом.

Крім того, 09 вересня 2015 року, приблизно о 2 год., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №36 по вул. Мукачівській в м. Берегово, після викрадення ним із автомобіля марки «Мазда 6», переднього реєстраційного номеру Угорської республіки « НОМЕР_1 », що належав потерпілому ОСОБА_9 , маючи умисел на вимагання чужого майна поєднаного із погрозою обмеження прав, повторно, з метою особистого збагачення, залишив на лобовому склі вищевказаного автомобіля записку із записом: «поверну за винагороду» та номером мобільного телефону НОМЕР_4 , на який в подальшому повинен був зателефонувати ОСОБА_9 і під час розмови з яким, ОСОБА_7 мав намір заявити вимогу про передачу йому 1 500 грн. за повернення викрадених номерних знаків, погрожуючи при цьому знищити номерні знаки, обмеживши ОСОБА_3 в праві керувати транспортним засобом.

Також, ОСОБА_7 09 вересня 2015 року, приблизно о 2 год., знаходячись біля будинку №2 «А» по вул. Корятовича в м. Берегово, після викрадення ним із автомобіля марки «Сітроен», переднього реєстраційного номеру « НОМЕР_6 », який належав потерпілому ОСОБА_11 , маючи умисел на вимагання чужого майна поєднаного із погрозою обмеження прав, повторно, з метою особистого збагачення, залишив на лобовому склі вищевказаного автомобіля записку із записом: «поверну за винагороду» та номером мобільного телефону НОМЕР_4 , на який в подальшому повинен був зателефонувати ОСОБА_11 , під час бесіди з яким, ОСОБА_7 мав намір заявити вимогу про передачу йому 1 500 грн. за повернення викрадених номерних знаків, погрожуючи при цьому знищити номерні знаки, обмеживши ОСОБА_11 в праві керувати транспортним засобом.

В апеляційній скарзі до доповненні до неї засуджений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання, застосувати ст.69 КК України та на підставі ст. 75 КПК України звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та повне визнання вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілих, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких обставин, позитивно характеризується, є інвалідом ІІІ групи, має малолітню дитину, а також в сім`ї ще 3 дітей-інвалідів. Окрім того, ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції йому не було роз`яснено зміст ст. 349 КПК України та всупереч його бажання не забезпечено захисником.

В запереченні на апеляційну скаргу, прокурор вважає вирок законним обгрунтованим, а призначене покарання відповідаюче ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, і що таке призначене в межам мінімального строку, передбаченого санкціями відповідних статтей. Просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_7 та його захисника про зміну апеляційної скарги, прохання про скасування вироку і направлення на новий судовий розгляд та клопотання про зміну запобіжного заходу, виступ прокурора про підтримання апеляційної скарги в частині скасування вироку через істотні порушення вимог КПК України з призначенням нового судового розгляду, заперечення щодо зміни запобіжного заходу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що змінена апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як зазначено у вироку, судовий розгляд кримінального провадження був проведений у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних, учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Однак, вищезазначене у вироку твердження не відповідає фактичним обставинам.

Апеляційним судом встановлено, що місцевий суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не роз`яснив обвинуваченому прав, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України щодо обсягу та порядку дослідження доказів та наслідки оскаржень таких обставин в апеляційному порядку, чим фактично позбавив обвинуваченого прав на дослідження доказів в повному обсязі та права оспорювання фактичних обставин (журнал судових засідань та його аудіозапис від 19.11.2016). Крім того, суд не з`ясував питання про участь у судовому засіданні захисника, при цьому, що у судовому засіданні обвинувачений перебував у хворобливому стані, та не вжив заходів для забезепечення його участі, як це зафіксовано технічною фіксацією судового засідання ( журнал судових засідань та його аудіозапис від 19.11.2016), чим фактично допустив порушення права особи на захист.

Вказані обставини свідчать про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недотримання судом першої інстанції під час судового розгляду вимог КПК України.

Окрім того, з матеріалів провадження убачається, що потерпілі просили суд розглянути справу без їх участі (а.с. 19-23, 33). Суд розглянув справу без участі потерпілих, проте всупереч вимог КПК України жодним чином не повідомляв останніх про час і місце наступного судового засідання, що слід розцінювати, як порушенням прав потерпілих знати про дату і час розгляду кримінального провадження, а відтак - належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання .

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок тоді є законним, якщо він ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим КПК України.

Апеляційний суд вважає, що оскільки місцевий суд допустив такі істотні порушення вимог КПК України, які йому перешкодили ухвалити законний та обгрунтований вирок, тому він відповідно до ч.1 ч. 2 п.4, п.5 ст. 412, ст. 415 КПК України підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

При новому розгляді суду слід дотриматись вимог розділу ІУ КПК України, за фактично встановленими обставинами, доведеністю вини за кваліфікацією висунутого обвинувачення, призначити обвинуваченому покарання, відповідаюче тяжкості вчиненого особі обвинуваченого, в тому числі з урахуванням клопотань, висловлених ним в апеляційній та касаційній скаргах про пом`якшення покарання.

Відповідно до ст. 419 КПК України, апеляційний суд при постановленні ухвали, якою скасовано вирок, зобов`язаний вирішити питання запобіжного заходу. Зважаючи на те, що обвинувачений проживає в іншій області, є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень ( про що свідчить його кримінальне минуле), є ризики в тому, що процесуальна поведінка при застосуванні до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу не буде дотримана, апеляційний суд вважає за необхідне запобіжний захід, обраний судом першої інстанції у виді тримання під вартою слід зберегти до часу направлення кримінального провадження до місцевого суду.

З наведених підстав клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу під час апеляційного розгляду задоволенню не підлягає. Окрім того, сторона захисту не навела гарантій забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченим в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також не навела, які саме обставини вказують на те, що відпали ризики, які суд першої інстанції встановив під час судового розгляду. Апелювання про хворобливий стан обвинуваченого, а відтак як перешкода перебуванню його у місцях ув`язнення, відповідним лікарським висновком стороною захисту не підтверджена.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 обраний судом 1-ї інстанції у виді тримання під вартою залишити строком до 28.03.2017 включно.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді