Справа № 636/987/17
Провадження № 1-кп/636/233/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000005 від 03.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше судимого:
- за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14.11.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Чугуївського міського суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 03.01.2017 року, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час судового засідання, 03.08.2017 року, прокурор, у зв`язку з тим, з об`єктивних причин судовий розгляд вказаного кримінального провадження не може бути закінчений найближчим часом, просив суд продовжити обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб. Захисник та обвинувачений проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 діб заперечували.

Відповідно до змісту ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зміни, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 197 ч. 1 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду. З урахуванням вимог ч.5 ст.9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суд погоджується із доводами сторони захисту обвинуваченого що сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції». Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», викладено позицію що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_3 , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за скоєння яких передбачено ч. 1 ст. 309 та ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі на строк до 3 років та від 3 до 6 років, одне з яких згідно статті 12 цього кодексу класифікується як тяжкий злочин.

Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 п. 1, п. 3, п. 4, п.5 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; те, що ОСОБА_3 ніде офіційно не працює, і це в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання; його репутацію, майновий стан та той факт, що ОСОБА_3 вже засуджений судом 14.11.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, з іспитовим строком 3 роки.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, які заперечували проти продовження строків тримання під вартою, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосований ОСОБА_3 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» вважати продовженим на строк 60 днів, тобто по 01.10.2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: