Провадження № 1-кп/127/300/17
УХВАЛА

15 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
До Вінницького міського суду Вінницької області 05 грудня 2016 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинувачених, захисників, потерпілого.
Обвинувачені та захисники в судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Клопотань про виклик свідків захисту не заявили.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд вважає, що за даним обвинувальним актом можливо призначити судовий розгляд.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні, в яке викликати прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілого та визначає дату і місце проведення судового розгляду.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Разом з тим, рішенням Європейського суду з прав людини «Чанєв проти України» автоматичне провадження, в тому числі продовження в підготовчому судовому засіданні запобіжного заходу, визнано необґрунтованим та таким, що суперечить правам та свободам особи. В зв`язку з чим, судом поставлено на обговорення питання щодо продовження запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування.
В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просив продовжити дії запобіжних заходів відносно обвинувачених у виді тримання під вартою, мотивуючи зазначене тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені умисного корисливого тяжкого злочину, не працюють, не мають постійного джерела доходу, спливає строк тримання обвинувачених під вартою. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування переховувався, а тому був оголошений в розшук. Щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то вони під час досудового розслідування погрожували потерпілому та його сім`ї, в зв`язку з чим можна вважати, що обвинувачені можуть впливати на потерпілого, оскільки злочин пов`язаний з погрозами потерпілому та його членам родини. Саме тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, вони можуть ухилятися від відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків у кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували щодо продовження запобіжного заходу, оскільки впливати на потерпілого обвинувачений ОСОБА_5 не має бажання, вину у вчинені злочину визнав, а тому просили змінити даний запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу, оскільки прокурором ризики у кримінальному провадженні не доведені та не обґрунтовані, оскільки його підзахисний вину визнав, розкаявся, а при обрані запобіжного заходу зазначені обставини враховано не було. Вважають, що міру запобіжного заходу необхідно змінити на таку, що не пов`язана з позбавленням волі.
Захисник ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_6 вину у вчинені злочину визнав, а прокурором не обґрунтовано та не доведено ризиків у кримінальному провадженні. Крім того ОСОБА_6 офіційно одружений, дружина у нього вагітна, про що надали довідку, а тому просили змінити запобіжний захід, який не буде пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.
Згідно ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявності обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (до судового розгляду кримінальної справи).
Разом з тим, у вказаному провадженні на даний час триває судовий розгляд, а не досудове розслідування, а тому вирішення обвинувачення по суті, з аналізом його обґрунтованості, належить до стадії постановлення вироку, що врегульовано ст. 369, 371, 374 КПК України.
Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового розгляду не може надавати оцінку «обгрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
В той же, ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України, конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.
З поданих прокурором документів вбачається, що ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2016 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою та в подальшому їх дію продовжено до 17.12.2016 року. Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2016 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та його дію продовжено у встановленому законом порядку до 17.12.2016 року.
Розглядаючи питання щодо наявних ризиків у кримінальному провадженні, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, раніше не притягувались до кримінальної відповідальності, не працюють, не мають постійного джерела доходу, не одружені. Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини в період непогашеної судимості, не працює та не має постійного джерела доходу, проте одружений та має вагітну дружину. Вказане переконує суд, що обвинувачені може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та вчиняти інше кримінальні правопорушення, що доводить існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Все зазначене свідчить, що ризики існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинувачених під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317 КПК України, суд, -
Розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.
У судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників та потерпілого.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 15.12.2016 року до 13.02.2017 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 діб, починаючи з 15.12.2016 року до 13.02.2017 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжити на 60 діб, починаючи з 15.12.2016 року до 13.02.2017 року.
Строк дії ухвали суду 60 діб, тобто до 13.02.2017 року 24 години 00 хвилин.
Копію ухвали направити до Вінницької установи виконання покарань №1УДПтС України у Вінницькій області для виконання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя :