Справа № № 585/1990/17
Номер провадження 1-в/585/235/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
01 серпня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні суду в місті Ромни клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від покарання по хворобі ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою в порядку ч.2 ст. 84 КК України. Своє клопотання засуджений обґрунтовує тим, що він засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Київ від 18 липня 2014 року за ч. 2, 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, хворіє тяжкою хворобою, а саме: печінковою недостатністю ІІІ стадії, причиною якою є вірус гепатиту С, і якою він захворів під час відбування покарання, ця хвороба в умовах позбавлення волі перешкоджає відбуванню покарання та загрожує його життю та може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

До суду через канцелярію надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про негайне направлення засудженого ОСОБА_4 до Роменської ЦРЛ для лікування та обстеження в стаціонарних умовах в зв`язку з погіршенням стану здоров`я засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав. Зазначив, що йому не надали лікування в Темнівській ВК№100, у зв`язку з відсутністю обладнання та ліків, а також неможливістю створити комісію по його обстеженню.

Прокурор ОСОБА_6 проти заявленого клопотання захисника заперечував. Зазначив, що відповідно до Наказу №1348 таке лікування проводиться в закладах охорони здоров`я ДКВС і лише у випадку неможливості перенаправлення засудженого до таких закладів за станом здоров`я таке обстеження проводиться у інших закладах охорони здоров`я, які не належать до ДКВС. Враховуючи покази свідка, який є лікарем Роменської ВК, про відсутність необхідності негайної госпіталізації і можливість направлення до лікарського закладу системи ДКВС, просив направити засудженого для проходження відповідного обстеження та лікування у відповідності до Наказу №1348.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник медичної частини Роменської ВК56 ОСОБА_7 суду повідомив, що на даний час засуджений ОСОБА_4 перебуває в медичній частині колонії, стан здоров"я задовільний, потребує додаткового обстеження та лікування, але невідкладної допомоги не потребує. Може бути етапований до закладу охорони здоров`я системи ДКВС. У мед. документації засудженого ОСОБА_4 не має відомостей про те, що йому не надали медичної допомоги у Темнівські ВК№100, куди він був направлений на виконання ухвали суду, у зв`язку з відсутністю ліків та обладнання, а є виписка лікарні, з якої вбачається, що лікування йому призначене, але він відмовився від його проходження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтями 49-50 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоровя, медичну допомогу та медичне страхування.

За ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Ст. 5 КВК України, проголошено, що кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтується зокрема на принципах законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого.

За ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У ст. 3 Конвенції встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мельник проти України (№ 72277/01) від 12.10.2006 р. зазначено, що це відповідальність держави забезпечувати, щоб незалежно від економічних обставин особи, позбавлені волі, мали доступ до основних елементів медичного обслуговування, включаючи забезпечення медикаментами, яких потребує їх стан здоров`я.

Ненадання засудженому ОСОБА_4 адекватної медичної допомоги під час тримання під вартою в місцях позбавлення волі та неможливість такого отримання з огляду на тяжкий стан його здоров`я, відповідно до вимог КПК, яка передбачає змагальність сторін і їх свободу в наданні доказів, повинне підтверджуватись відповідними доказами. Однак, ні захисником, ні засудженим доказів неможливості надання та отримання допомоги засудженим від закладу охорони здоров`я Темнівської ВК№100 не надано, та в судовому засіданні не здобуто.

При вирішенні клопотання захисника про направлення ОСОБА_4 до Роменської ЦРЛ для лікування та обстеження в стаціонарних умовах, суд керується наказом Міністерства юстиції та охорони здоров`я України від 15.08.2014 року «Про порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» та Постановою КМУ від 21.11.2012 року № 1122 «Про порядок надання екстреної медичної допомоги, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі», які встановлюють порядок надання такої допомоги за заявою засудженого у випадку потреби, а свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що ОСОБА_4 екстреної допомоги не потребує. Будь-яких доказів про необхідність надання ОСОБА_4 невідкладної медичної допомоги та відмову в такому наданні медичною частиною Роменської ВК-56, суду не надано.

Згідно п.п.1 та 2 р.VІ "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров"я України від 15.08.2014 №1348/5/572, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку. Медичний огляд таких хворих засуджених проводять спеціальні лікарські комісії (далі - комісія) територіальних органів ДПтС України після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

За такої ситуації, що склалася в даному випадку, суд, керуючись ст.ст. 7, 9, ч.1 ст. 11 КПК України, зобов`язаний вжити всіх залежних від нього заходів щодо забезпечення дотримання права засудженого на належну медичну допомогу та унеможливлення порушення його права на дострокове звільнення від відбування покарання за хворобою.

З урахуванням викладеного, з метою повного та всебічного розгляду клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання в порядку ст. 84 КК України, а також з урахуванням вимог ст.5 КВК України, відсутністю доказів про неможливість обстеження та надання допомоги засудженому від закладу охорони здоров`я територіальних органів ДПтС України, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання захисника та задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 49 50 Конституції України, ст. ст. 7, 8, 9, ч.1 ст. 11, ст. ст. 537, 539, КПК України, ст. 5 КВК України, ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити частково, а клопотання прокурора Роменської місцевої прокуратури - задовольнити.

Негайно направити засудженого ОСОБА_4 на лікування та медичний огляд спеціалізованої лікарської комісії територіального органу з питань виконання кримінальних покарань та пробації за місцем знаходження установи виконання покарань, за якою ОСОБА_4 значиться, для обстеження, лікування та складання висновку щодо наявності або відсутності у нього захворювання, яке є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбуття покарання.

Зобов`язати установу виконання покарань, за якою значиться ОСОБА_4 надати суду належним чином завірену копію висновку спеціалізованої лікарської комісії за результатами його медичного огляду, проведеного на підставі цієї ухвали, у строк до 01 вересня 2017 року до 15 години.

В іншій частині клопотання захисника відмовити.

Розгляд клопотання про звільнення засудженого від покарання по хворобі відкласти до отримання висновку спеціалізованої лікарської комісії.

Зобов`язати Роменську місцеву прокуратуру проконтролювати дотримання Роменською РВК № 56 порядку надання медичної допомоги засудженому ОСОБА_4 та виконання даної ухвали.

Розгляд клопотання про звільнення засудженого від покарання по хворобі відкласти до 01 вересня 2017 року до 15 год. 00 хв. В судове засідання викликати представника Роменської ВК № 56, прокурора, та захисника, засудженого ОСОБА_4 - забезпечивши його участь в режимі відеоконференцзв`язку з Роменською ВК № 56 та Роменським міськрайонним судом.

Копію цієї ухвали для організації її виконання надіслати начальнику Роменської ВК № 56, а також до Роменської місцевої прокуратури - для контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: підпис...
Копія вірна :

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1