Справа №549/245/17
Провадження №1-кп/549/73/17
ВИРОК
Іменем України
13 липня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи кримінальне провадження №0000097 від 24.05.2017 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився і фактично проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, освіта вища, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбаченихч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 в лютому 2017 року, точного часу слідством не встановлено, проживаючи в будинку брата ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 з дозволу останнього, скориставшись відсутністю нагляду за цим майном та маючи вільний доступ до кімнат будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно, умисно, з корисливою метою з кухні житлового будинку викрав належний потерпілому телевізор марки «НРС», вартістю 560 гривень.

Викраденим в послідуючому розпорядився на свій розсуд.
Повторно, у травні 2017 року, ОСОБА_5 знаходячись у господарстві свого брата ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , в якому проживає обвинувачений, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та маючи вільний доступ до кімнат, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно, умисно, з корисливою метою з кухні житлового будинку викрав належний потерпілому телевізійний цифровий супутниковій тюнер марки «EUROSKY DVB-3023 SUPER», чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 360 грн.
Викраденим в послідуючому розпорядився на свій розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Наведене підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у цьому злочині визнав повністю, у вчиненому кається, фактичні обставини справи не оспорює.
Крім того показав, що проживає в будинку свого рідного брата ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 . Речі викрав тому, що не було їжі, а також потрібні були гроші на ліки. Зазначив, що відносно нього була встановлена ІІІ група інвалідності. На теперішній час для продовження групи інвалідності йому необхідно їхати до медичної комісії в м.Чернігів, але у нього відсутні кошти. З їжею та грошима йому допомагають знайомі. Викрадений телевізор продав за 250 гривень, а тюнер заклав таксисту за 30 гривень. Збитки брату не відшкодовував. Зараз алкогольні напої не вживає. З дружиною не проживає, але шлюб не розірваний.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він є рідним братом обвинуваченого. Через його спосіб життя ОСОБА_5 вживав спиртні напої, їх батьки прийняли рішення скласти на нього заповіт, тому він є власником будинку по АДРЕСА_1 . Його брат не перший раз виносить його речі з будинку, в якому обвинувачений проживає з його дозволу. Перед цим він відмовився в суді від обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України і попередив брата, що такого більше не буде.
Він допомагав обвинуваченому грошовими коштами, витратив в минулому році близько 20 000 гривень на його лікування, сплачує за комунальні послуги, коли приїжджає в смт.Чорнухи купляє йому їжу.
Проте обвинувачений постійно каже, що йому потрібні ліки, але гроші витрачає невідомо куди. Він має змогу продовжити групу інвалідності, але не хоче цього, пояснюючи, що у нього немає грошей, щоб поїхати і пройти комісію.
Згідно з висновком про вартість майна №Л/2905/1 від 29.05.2017, вартість телевізору марки «НРС» становить 560 грн, телевізійного цифрового супутникового тюнеру марки «EUROSKY DVB-3023 SUPER» - 360 грн, а всього 920 грн.

Даючи оцінку наведеним вище доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованих злочинів.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості, ніде не працює, на Д-обліках у лікаря психіатра, фтізіатра і нарколога не перебуває, відомостей про те, що він раніше засуджений і негативно характеризується за місцем проживання суду не надано.
Щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає за обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, не вбачається.
Враховуючи наведене в сукупності, обставини скоєного - кількість і вартість викраденого, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, який наполягав на призначення запропонованого стороною обвинувачення видом покарання у виді арешту, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому, - який щиро покаявся, але суспільно-корисною працею не займається, - остаточного покарання у виді арешту, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Заявлене прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
В рішенні від 08.07.2003 року N 14-рп/2003 (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу) Конституційним Судом України вказано, що необхідність застосування запобіжного заходу пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого після скоєння злочину (намагання ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність).
ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не переховувався від суду і не перешкоджав судовому провадженню.
Наведені вище дані про його особу не вказують на існування ризику ухилення від відбування призначеного покарання, а тяжкість призначеного судом покарання не може сама по собі виправдовувати обрання до набрання вироком суду законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання відраховувати з часу приведення вироку до виконання..

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя