Справа № 620/411/15-к
Провадження № 1-кп/626/12/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000077 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Руновщина Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: Зачепилівським районним судом Харківської області: 17 жовтня 1995 року за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 06 жовтня 1997 року за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 17 листопада 1999 року за ч.1 ст.229-6, ст.43 КК України до 3 років позбавлення волі; 28 вересня 2004 року за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуваннм з встановленням іспитового строку1 рік; Новомосковським районним судом Дніпропетровської області 01 лютого 2007 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; Зачепилівським районним судом Харківської області: 04 березня 2011 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуваннм з встановленням іспитового строку 2 роки; 11 листопада 2014 рокуза ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуваннм з встановленням іспитового строку 1 рік; Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області 23 грудня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуваннм з встановленням іспитового строку 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2015 року, приблизно о 18-й годині, ОСОБА_4 перебував на АДРЕСА_2 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення літньої кухні ОСОБА_6 і викрав мобільний телефон "LG-X135 Black" IMEI 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1833 від 05.05.2015 року, вартість викраденого телефону склала 1502 грн. Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у інкримінованому злочині визнав повністю, підтвердив суду, що злочин ним було вчинено при вищезазначених обставинах. Розкаюється у скоєному, просить суворо його не карати.

Суд, дослідивши наданні докази, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, що виходить із наступного і підтверджується зібраними доказами в їх сукупності.

Як встановлено з протоколу огляду від 25 квітня 2015 року, територія домоволодіння ОСОБА_6 в с.Старе Пекельне Зачепилівського району обгороджена парканом . В дворі розташований житловий будинок та приміщення літньої кухні. Як пояснив ОСОБА_6 , на столі в будівлі кухні лежав його мобільний телефон, який в березні 2015 року викрала невідома особа (т.1 а.п.5-7).

З дослідженого протоколу огляду місця події від 30 квітня 2015 року встановлено, що огляд проводиться за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 Працівникам поліції було видано мобільний телефон "LG-X135 Black" IMEI 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (т.1 а.п.27-30).

Згідно висновку експерта №1833 від 05.05.2015 року, ринкова вартість мобільного телефону "LG-X135 Black" станом на 13.03.2015 року складає 1502 грн. (т.1 а.п.35-38).

Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 підтвердив, що 13 березня 2015 року разом з ОСОБА_4 вони їздили в м.Перещепино Дніпропетровської області здавати металобрухт. Вони проїздили через с.Старе Пекельне Зачепилівського району та зупинилися неподалік будинку ОСОБА_6 , оскільки в них зламався мопед. Вони попросили в нього допомогти з ремонтом і деякий час спілкувалися, а потім поїхали. Згодом ОСОБА_4 повідомив його, що він знайшов мобільний телефон, але особисто він цього не бачив.

Аналізуючи у сукупності вказані докази по справі, суд вважає вину обвинуваченого повністю доведеною.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 був раніше неодноразово засудженим, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставинами, які пом"якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає те, що ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, яке було висловлене у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину, активному сприянняі розкриттю злочину. На підставі ст.67 КК України, обставиною , що обтяжує покарання, суд відповідно до ст.67 КК України вважає рецидив злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, позиції сторони обвинувачення, захисту висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч 3 ст.185 КК України із застосування ст.71 КК України.

Суд, призначаючи покарання враховує, що після постановлення вироку Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, обвинувачений до повного відбуття покарання за даним вироком вчинив новий злочин. Тому суд вважає на підставі ст.71 КК України, що до покарання призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком- 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання суд вважає правильним рахувати з 27 травня 2015 року до 12 березня 2016 року відповідно до ухвали Зачепилівського районного суду Харківської області про застосування запібіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що продовжувався в судовому засіданні, який слід рахувати з моменту затримання 09 лютого 2017 року.

Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст.72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 перебував в Харківській установі виконання покарань з 27 травня 2015 року до 12 березня 2016 року, коли його було звільнено з-під варти, а крім того після затримання з 09 лютого 2017 року до теперішнього часу.

Враховуючи положення ч. 1 ст.5 КК України, суд вважає правильним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч.5 ст.72 КК України, у редакції, що діяла до 21.06.2017, і зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 27 травня 2015 року до 12 березня 2016 року та з 09 лютого 2017 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу в установі попереднього ув`язнення до набрання чинності законом (№ 2046-VIII від 18.05.2017) у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто до 20 червня 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України (№ 2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_4 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі з 21.06.2017 року по 14.07.2017 року.

Оскільки ОСОБА_4 обирався та продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 липня 2017 року, необхідним є вважати продовженою дію запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про судові витрати, речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100, ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання за даним вироком приєднати йому частково покарання, призначене за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки - один рік один місяць позбавлення волі.

За сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Зарахувати в строку відбування покарання ОСОБА_4 тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань, починаючи з 27 травня 2015 року до 12 березня 2016 року включно та з 09 лютого 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання за цим вироком попереднє ув`язнення з 27 травня 2015 року до 12 березня 2016 року включно та з 09 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046 -VІІІ від 18.05.2017) ОСОБА_4 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 14 липня 2017 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ по справі, мобільний телефон "LG-X135 Black", переданий на зберігання ОСОБА_6 - вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 245,52 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Головуюча ОСОБА_1