АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника директора

ТОВ`Еліона» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою директора ТВО «Еліона» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2016 року задоволено клопотання слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000758 від 31.08.2016 року, про накладення арешту на рахунки ТОВ «Еліона» () відкриті у в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), а саме: рахунки № НОМЕР_1 відкритий 24.01.2014, № НОМЕР_2 відкритий 24.01.2014, № НОМЕР_3 відкритий 24.01.2014, № НОМЕР_4 відкритий 21.03.2016 та інші рахунки, заборонивши проведення по вказаних рахунках будь-яких видаткових операцій, окрім сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та заробітної плати працівникам підприємства.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що першим слідчим відділом прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000758 від 31.08.2016 за фактами службової недбалості службових осіб Дніпропетровської міської ради у зв`язку з не укладенням угод з забудовниками щодо сплати до бюджету пайових внесків у порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зловживання повноваженнями службовими особами приватного права при будівництві та введенні в об`єктів в експлуатацію та невиконання службовими особами департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Дніпропетровській області рішення суду, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України. Також слідством встановлено, що ТОВ «Еліона» () виступало замовником будівництва об`єкта «Будівництво торгівельного центру по вул. Дмитра Донського, 2а у м. Дніпропетровську».
Вказаний об`єкт введено в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області за № ДП 15 від 08.08.2014. Договір з Дніпропетровською міською радою про пайову участь у розвитку соціальної інфраструктури м. Дніпропетровська у зв`язку з будівництвом вказаного об`єкта ТОВ «Еліона» не укладала, пайовий внесок до теперішнього часу не сплачено. На підставі викладеного слідчий з метою встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, а також з метою відшкодування завданих збитків, просив суд накласти арешт на рахунки ТОВ «Еліона».
З вказаною ухвалою не погодилася директор ТОВ «Еліона» ОСОБА_8 , яка подала апеляційну скаргу і просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_8 вказала на те, що ухвала слідчого судді винесена без достатніх на це підстав та з суттєвим порушенням норм КПК України. Вказує на те, що арешт був фактично накладений на рахунки ТОВ «Еліона», яке не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, а матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів стосовно того, що ТОВ «Еліона» є підозрюваною або особою, яка в силу Закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваних. Також відсутній заявлений цивільний позов, для забезпечення якого необхідно було накласти арешт на рахунки. Разом з тим, директор звертає увагу на те, що рахунки, на які накладено арешт не є речовим доказом, та не зберегли на собі сліди вчинення злочину, а слідчим не доведено, що ТОВ «Еліона» отримувало будь яку неправомірну вигоду від вчинення кримінального правопорушення. Крім того, на переконання директора, санкціями інкримінованих статей не передбачено вид покарання за вчинення кримінальних правопорушень у вигляді конфіскації або спеціальної конфіскації.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ТОВ «Еліона» - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи директора ТОВ «Еліона», викладені в апеляційній скарзі, про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Як вбачається з наданих матеріалів, до ЄРДР внесено відомості про факт службової недбалості службових осіб Дніпропетровської міської ради у зв`язку з не укладенням угод з забудовниками щодо сплати до бюджету пайових внесків у порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зловживання повноваженнями службовими особами приватного права при будівництві та введенні в об`єктів в експлуатацію та невиконання службовими особами департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Дніпропетровській області рішення суду, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України. При цьому вказано, що ТОВ «Еліона» () виступало замовником будівництва об`єкта «Будівництво торгівельного центру по вул. Дмитра Донського, 2а у м. Дніпропетровську». Також вказано, що ТОВ «Еліона» не розроблено та не погоджено з Міністерством культури проект історико містобудівного обґрунтування забудови та проект охоронних зон пам`яток архітектури, а самі будівельні роботи проводились на земельній ділянці, наданій Дніпропетровською міською радою в оренду іншому суб`єкту господарювання. В теперішній час слідчим здійснюється кримінальне провадження.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 173 КПК України вислухав думку прокурора, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов вмотивованого висновку про необхідність його часткового задоволення.
Апеляційним переглядом встановлено, що як в клопотанні слідчого так і в ухвалі слідчого судді зазначені та належним чином обґрунтовані правові підстави для накладення арешту на вказані в клопотанні грошові кошти. що знаходяться на банківських розрахункових рахунках. Крім того, в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, що вказують на його відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.
Доводи представника ТОВ «Еліона» в апеляційній скарзі в частині того, що грошові кошти які містяться на арештованих рахунках були предметом злочину, а в ухвалі слідчого судді не вказано доказів, які можуть підтвердити про відсутність правових підстав щодо накладення арешту є безпідставними, остільки суперечать наданим документам, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що в ході досудового розслідування були отримані дані, які дають підстави вважати, що гроші, які знаходяться на рахунках ТОВ «Еліона» є майном, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, а саме на несплату до бюджету м. Дніпро коштів пайової участі у розвиток інфраструктури м. Дніпро. У зв`язку із цим, можливість проведення банково-розрахункових операцій за вказаними рахунками може призвести до втрати майна (коштів) та настання інших негативних наслідків. Тому висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на грошові кошти, є обґрунтованими.
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що за наслідками розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею були належно дотримані вимоги ст. ст. 172, 173 КПК України, доведено розумність та співрозмірність обмеження розпорядження коштами на рахунку. Слідчий суддя дійшов до законного, вмотивованого та обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання, судове рішення відповідає вимогам КПК України.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено. Тому в задоволенні даної апеляційної скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу директора ТВО «Еліона» ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2016 року про накладення арешту на рахунки ТОВ «Еліона» () відкриті у в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), а саме: рахунки № НОМЕР_1 відкритий 24.01.2014, № НОМЕР_2 відкритий 24.01.2014, № НОМЕР_3 відкритий 24.01.2014, № НОМЕР_4 відкритий 21.03.2016 та інші рахунки, заборонивши проведення по вказаних рахунках будь-яких видаткових операцій, окрім сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та заробітної плати працівникам підприємства залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: