Справа № 161/232/17
Провадження № 1-кп/161/170/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001025, що надійшов з прокуратури Волинської області 05.01.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 05.11.2016 близько 18.00 год., знаходячись за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно наніс останній численні удари дерев`яним поліном із виступами, кулаками рук і ногами в голову та різні ділянки тулубу, чим спричинив ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №444 від 18.11.2016, тілесні ушкодження у вигляді, відповідно, численних синців, саден обличчя, грудної клітки, живота, спини, кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; численні забійні рани голови, обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; а також травматичний підкапсулярний розрив печінки, гемоперітонеум, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, які в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 визнав повністю, цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю.

Суду дав показання, що дійсно, 05.11.2016 близько 18.00 год., знаходячись за місцем свого проживання, при цьому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , наніс їй численні удари дерев`яним поліном, кулаками рук і ногами по голові та різних ділянках тулубу, спричинивши тілесних ушкоджень. Не заперечував, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження виникли саме внаслідок його протиправних дій. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпіла ОСОБА_6 повністю підтвердили показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи та нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть її сестри ОСОБА_8 . Збитки їй не відшкодовані. Просить задовольнити поданий її представником цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті вчиненого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується задовільно, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 122 КК України, хоча провадження у справі закрито, на підставі ст. 284 КПК України, вчинив злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, збитки потерпілій не відшкодував, остання наполягає на суворому покаранні, тому суд вважає, що його виховання та пере виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавленні волі, що встановлено санкцією ч.2 ст.121 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_6 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. спричиненої матеріальної шкоди, 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди, а також 2600 (дві тисячі шістсот) грн. витрат на правову допомогу.
Матеріальна шкода судом стягується з врахуванням підтверджуючих документів (квитанцій).
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої ОСОБА_6 та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання (06.11.2016) до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, знищити.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально та випливають із пред`явленого обвинувачення, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 06.11.2016, тобто з моменту затримання.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.11.2016 по день набрання вказаним судовим рішенням законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_6 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. спричиненої матеріальної шкоди, 30 000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди, а також 2600 (дві тисячі шістсот) грн. витрат на правову допомогу, а всього 40 100 (сорок тисяч сто) гривень.
Речові докази, згідно постанов слідчого-криміналіста СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , відповідно, від 25.11.2016, 12.12.2016, 30.12.2016, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП у Волинській області знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 9904 (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири) грн.50 (п`ятдесят) коп. судових витрат по справі за проведення судової дактилоскопічної та імунологічних експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: