Справа №127/4102/17
Провадження №1-кс/127/1610/17
23 лютого 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Вінницької області радник юстиції ОСОБА_4 а про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого оперуповноваженим сектору карного розшуку Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області (станом на 18.05.2015), на даний час працюючий інспектором чергової частини ІТТ №7 ГУНП у Вінницькій області, раніше не судимого, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України,-
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що дільничний інспектор міліції СДІМ Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 , спільно з оперуповноваженим СКР Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 та курсантом Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_8 , 18 травня 2015 року близько 15 години 30 хвилин на автомобілі ВАЗ-2106 блакитного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні останнього і яким керував ОСОБА_8 , прибули в с. Ульянівка Тульчинського району до помешкання ОСОБА_9 , який працював старшим охоронцем СТОВ «Ульянівське» с. Ульянівка Тульчинського району.
Там, під приводом необхідності проїхати з ними в СТОВ «Ульянівське», працівники міліції схилили ОСОБА_9 добровільно сісти у автомобіль, яким керував ОСОБА_8 .. Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючі свої службові повноваження незаконно позбавили ОСОБА_9 волі та проти його волі повезли його у лісосмугу, розташовану неподалік с. Клебань Тульчинського району.
Біля лісосмуги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 вийшли з автомобіля і висадили ОСОБА_9 .. Там вони обшукали останнього та з`ясували, що його мобільний телефон залишився у автомобілі, після чого ОСОБА_10 умисно заподіяв ОСОБА_9 удари кулаком у грудну клітину та у ділянку розташування лівого вуха, намагаючись такими протиправними діями залякати останнього та примусити зізнатись у вчиненні крадіжки гербіцидів. Після заяви ОСОБА_11 , що він не причетний до цієї крадіжки, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , проти волі останнього, завели його у лісосмугу до дерева черешні. Там ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з групою вказаних вище осіб, повторно штовхнув ОСОБА_9 кулаком в груди, від чого він впав на землю, а ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_7 , металевим тросом зв`язали зашморгом ноги ОСОБА_9 , після чого перекинули вільний кінець троса через гілку дерева черешні та підвісили останнього на гілці дерева головою до низу і утримували в такому положенні деякий час, який вимірювався хвилинами (згідно показів ОСОБА_9 близько 30 хвилин) та шляхом таких катувань і погроз вимагали від нього зізнань у вчиненні крадіжки гербіцидів.
Зазначені вище дії з підвішування та катування ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повторювали ще двічі, через незначні проміжки часу.
Своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 спільно заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в лівій виличній ділянці, садна на задньо-зовнішній поверхні нижньої третини правої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 665 від 29.05.2015, утворились від дії тупих твердих предметів і по ступені тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Припинивши катування потерпілого близько 18 години 20 хвилин, працівники міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишили ОСОБА_9 біля лісосмуги, де вчиняли щодо нього протиправні дії.
Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_9 про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень від 19.05.2015; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.05.2015 та 23.07.2016; протоколами допитів свідків: ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від 09.06.2015 та ОСОБА_14 від 17.02.2017; висновками експерта №665 від 29.05.2015; іншими доказами у їх сукупності.
18.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, - тяжких злочинів, тобто, підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Враховуючи, що ОСОБА_6 працює інспектором черговим чергової частини ІТТ №7 ГУНП у Вінницькій області та має досвід роботи у правоохоронних органах, на практиці застосовував заходи впливу на осіб, розуміє механізми і порядок доказування вини обвинуваченого та уникнення від передбаченої законом відповідальності, приймаючи до уваги той факт, що він реально вживав заходів впливу на ОСОБА_9 , у слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення від кримінальної відповідальності; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засідання клопотання не підтримав.
Прокурор клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити.
Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та вину у вчиненні злочину не визнає. Однак, враховуючи зазначені у клопотанні ризики, слідчий суддя вважає їхнедостатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду підозрюваний не вчиняв, з`являється вчасно на виклики слідчого, позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, працює, має на утримані малолітніх дітей.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя переконується, що необхідним та достатнім для запобігання ризиків буде застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
В задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, починаючи з 23.02.2017року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою про те вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.
Слідчий суддя: