Справа № 202/5034/17
Провадження № 1-кс/202/1540/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
02.08.2017 року до суду надійшло зазначене клопотання про арешт майна.
З клопотання убачається, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 09.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Прокурор зазначає, що до Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи намагаються заволодіти його нерухомим майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі ОСОБА_4 не проживає, а використовує її як складське приміщення.
04 травня 2017 року йому на мобільний телефон подзвонила сусідка на ім`я ОСОБА_5 та повідомила про те, що невідомі особи проникли до квартири АДРЕСА_2 , поміняли вхідні двері та здійснюють її показ з метою подальшого продажу. Як вказує ОСОБА_4 , дозвіл на заміну дверей, продаж своєї квартири він нікому не давав.
Також, потерпілий зазначає, що документи, які підтверджують право власності на вказаний вище об`єкт нерухомого майна, перебували у квартирі АДРЕСА_2 і, оскільки в ній двері були замінені, вважає, що невідомими особами документи викрадено.
Відповідно до листа КП ДМБТІ 7695 від 14.06.2017, наданого на запит прокуратури, право власності на об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 14.05.1999 року, записано в реєстрову книгу за 299п за реєстровим №16-31.
В подальшому, 06.07.2017 року до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 звернувся ОСОБА_6 та повідомив, що, шукаючи з метою придбання нерухомого майна, він знайшов на Інтернет сайті OLX об`яву про продаж 2-ї кімнатної квартири по АДРЕСА_3 за 15 000 доларів США. На сайті був значений номер мобільного телефону особи на ім`я ОСОБА_7 , яка здійснює продаж зазначеної квартири, а саме: НОМЕР_1 .
Допитаний як свідок ОСОБА_6 повідомив, що 05.07.2017 року останній зателефонував за вказаним номером і домовився про показ зазначеної квартири.
05.07.2017 року ОСОБА_6 зустрівся з особою на ім`я ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_4 . Надалі, разом з останнім вони піднялись на третій поверх вказаного будинку, де ОСОБА_7 відчинив двері та здійснив показ квартири АДРЕСА_5 .
Показавши ОСОБА_6 нерухоме майно, ОСОБА_7 повідомив останньому, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 і станом на теперішній час він перебуває за містом та зв`язатись з ним не має можливості. Також, ОСОБА_7 повідомив, що, не дивлячись на відсутність власника у місті, все таки можливо здійснити продаж квартири, оскільки, від`їжджаючи, ОСОБА_4 02.06.2017 року видав нотаріально засвідчену довіреність на ОСОБА_8 щодо представлення його інтересів в установах, організація, підприємствах, у тому числі з правом вчиняти будь-які правочини відносно нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 копію відповідної довіреності, виданої від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_8 .
Додатково допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що довіреність від свого імені на інших осіб щодо представлення його інтересів в установах, організація, підприємствах, у тому числі з правом вчиняти будь-які правочини відносно нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , він нікому не давав. Особа на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 йому не знайома, з останнім він ніколи не зустрічався, вказане прізвище, ім`я, по-батькові чує вперше.
Отже, є підстави вважати, що невстановлені особи, шляхом використання викрадених у ОСОБА_4 документів та підробленої довіреності, виданої 02.06.2017 року від імені потерпілого на ім`я ОСОБА_8 , засвідченої приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 , намагаються заволодіти нерухомим майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 16.06.2017 року зазначена квартира визнана речовим доказом по кримінальному провадження № 0000073.
Прокурор зазначив, що з метою запобігання можливості вчинення будь-яких правочинів із вказаною квартирою, подальшого її відчуження та введення в оману інших добросовісних набувачів, а також встановлення всіх обставин скоєного злочину особами, злочинні дії яких направлені на незаконні операції з нерухомістю, виникає необхідність у арешті зазначеного вище нерухомого майна, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення, речовим доказом по провадженню, та права на неї набуті в результаті вчинення незаконних дій.
Тому прокурор просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 із забороною її відчуження.
Ознайомившись з клопотанням і доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Встановлено, що у провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 09.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року, який набрав чинності 28.02.2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, котрі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню, оскільки надані докази дають підстави зробити висновок, що вищезазначене майно є предметом кримінального правопорушення, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000073 постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 16.06.2017 року, а отже невжиття заходів забезпечення кримінального провадження в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання вироку суду, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт вказане нерухоме майно та заборонити його відчужувати.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 234-235, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити відчужувати будь-яким чином квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1