Провадження № 1-КП/522/707/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ЮГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта вища, одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, -
Згідно обвинувального акту, 15 квітня 2010 року між старшим спеціалістом бізнесу з продажу автомобілів Бізнесу Споживчого кредитування ЮГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 та директором ЮГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_7 укладено договорів зберігання матеріальних цінностей.
Працюючі на вказаній посаді ОСОБА_6 доручено реалізацію заставного майна - автомобілю марки «Mitsubishi Padjero Sport», кузов НОМЕР_1 , червоного кольору, 2005 року випуску.
Згідно наказу ЮГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» № PR-2009-184 від 15.05.2009 року «Про зміни в технології вилучення автомобілів» реалізація залогового майна здійснюється на підставі аукціону, а передача лише після повної оплати такого майна новим власником.
У грудні 2011 року переможцем аукціону автомобіля марки «Mitsubishi Padjero Sport», кузов НОМЕР_1 , червоного кольору, 2005 року випуску, став ОСОБА_8 . Відповідно до аукціону вартість вказаного автомобілю склала 114 636,00 гривень, за який ОСОБА_8 було сплачено лише 43 172, 00 гривні.
Водночас, будучи матеріально-відповідальною особою ОСОБА_6 на початку 2012 року, більш точної дати досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, в порушення вказаного наказу Банку, умисно, без повної оплати залогового майна, незаконно видав ОСОБА_8 автомобіль марки «Mitsubishi Padjero Sport», кузов НОМЕР_1 , червоного кольору, 2005 року випуску, який перебував на майданчику залогового майна Банку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 72.
Тим самим, ОСОБА_6 розтратив заставне майно банку, яке було йому ввірене та перебувало в його віданні, спричинивши матеріальну шкоду ЮГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 114 636,00 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та наполягав на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілого ЮГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 . При цьому, останній зазначив, що завдана його підприємству матеріальна шкода наразі відшкодована.
Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , заслухавши думку ОСОБА_6 , вивчивши надані матеріали провадження, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 286 ч. 4 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як встановлено судом,
Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 ч. 1 КК України у відповідності зі ст. 12 КК України (в редакції 2001 року, відноситься до категорії середньої тяжкості, оскільки за його вчинення законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років). При цьому, строк притягнення до відповідальності на момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру, сплинув.
Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_6 мало місце у квітні 2010 року, а відтак з моменту вчинення останнім кримінального правопорушення пройшов термін передбачений ст. 49 КК України - більш ніж п`ять років.
За таких обставин, з урахуванням заяви ОСОБА_6 , суд вважає, що існують всі передбачені Законом підстави для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 36, 284-286, 314-317, 350 КПК України, ст. 49 ч.1 п. 2 КК України суд, -
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.
ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності звільнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України - закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 не застосовувати.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя місцевого Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .