АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1275/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 та накладено арешт на квартиру номер АДРЕСА_1 .
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши доведеність слідчим правових підстав для накладення арешту на майно, те, що в кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки подане з метою забезпечення цивільного позову, а слідчим, в свою чергу, не надано доказів на підтвердження його наявності у даному кримінальному провадженні.

Також додає, що слідчим суддею при постановленні ухвали наведено перелік всіх передбачених ч. 2 ст.170 КПК України можливих підстав для арешту майна, проте конкретної мети ухвала слідчого судді не містить.
Далі апелянт зазначає, що квартира, на яку слідчий просив накласти арешт, речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України не визнавалась, а підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не пред`явлена.
Також представник звертає увагу суду на те, що особа, яка виявила відсутність документів в Чернігівській області, і особа, яка уклала договір купівлі-продажу квартири від 20.09.2016 року не є однією і тією ж особою, з урахуванням відмінностей в паспортних даних, а саме у даті народження, а тому, як зазначає апелянт, відсутні підстави вважати договір купівлі-продажу незаконним.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на тривалість судового засідання, що вказує на формальний підхід до вирішення питання про накладення арешту на майно зазначене у клопотанні слідчого.
Одночасно, автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що оскаржувану ухвалу отримано апелянтом 20.02.2017 року, а тому апеляційна скарга подана в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, щоапелянт в судовому засіданні участі не приймав, копію оскаржуваної ухвали отримав 20.02.2017 року, а з апеляційною скаргою звернувся 22.02.2017 року, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0014813, відомості про яке 17 грудня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Старший слідчий Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , звернувся до Деснянськогорайонного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме квартиру номер АДРЕСА_1 , яке 04 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий ОСОБА_9 звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, додані до клопотання матеріали не містять доказів того, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, визнана у даному кримінальному провадженні речовим доказом, у зв`язку із чим не можливо досягти інтересів досудового розслідування, забезпечити збереження речових доказів, які у подальшому можуть досліджуватись судом.
Крім того, на стадії розгляду клопотання про накладення арешту, слідчий має довести, що матеріальні об`єкти відповідають критеріям доказів, чого у даному випадку зроблено не було, оскільки квартира, на яку слідчий просить накласти арешт не визнана речовим доказом.
Приймаючи рішення, слідчий суддя на ці порушення слідчого уваги не звернув та задовольнив клопотання, зазначивши метою арешту всі пункти, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, без належного обгрунтування прийнятого рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необґрунтованість ухвали слідчого судді та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 та накладено арешт на квартиру номер АДРЕСА_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 по накладенню арешту на житлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4