АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/1378/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1280/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

05.03.2007 року вироком апеляційного суду Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ст..70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
28.05.2013 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.190, ч.2 ст.186, ст..70 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки;
19.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки;
08.04.2015 року за вироком Ленінського районного суду м. Харкова, який скасований в частині призначеного покарання вироком апеляційного суду Харківської області від 25.01.2016 року за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ст..ст.70, 71 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням вироку колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 25 січня 2016 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
Згідно вироку, ОСОБА_7 22 листопада 2013 року приблизно о 19.00 год., знаходячись в с. Сіряки Дергачівського району Харківської області, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи корисливу мету наживи, спланувавши подальші злочинні дії та поділивши їх між собою, разом з останніми направився до садового товариства «Діброва», після чого впевнившись, що їх подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу увійшли до двору садової ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрали брухт чорного металу загальною вагою 244 кг. із місця пригоди із всім викраденим майном зникли, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 з урахуванням висновку товарознавчої експертизи №234 від 13.12.2013 року матеріальний збиток на загальну суму 610 грн.
В апеляційних скаргах:
-прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Тому просить ухвалити новий вирок із застосуванням більш суворого покарання, а саме: призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. В обґрунтування посилається на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував належним чином, що він раніше був неодноразово засуджений за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про його антисоціальну поведінку, підвищену небезпеку для суспільства та небажання ставати на шлях виправлення;
- обвинувачений в апеляційній скарзі із зміненими доводами просить оскаржуваний вирок змінити з пом`якшенням призначеного йому покарання та перерахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.
Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував середню ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення злочину та його шкідливі наслідки.
Судом враховані відомості про особу обвинуваченого, який був судимий за умисні корисливі злочини, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу зловживання алкоголем, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обтяжуючих та пом`якшуючих обставин судом не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав вважати явно ннесправедоивим призначене обвинуваченому покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, колегія суддів не знаходить.
Призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд правильно врахував, що вироком апеляційного суду Харківської області від 25 січня 2016 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121, 70, 71 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, але вчинив злочин до постановлення цього попереднього вироку, а тому, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на 14 років з конфіскацією майна .
Підстав вважати явно несправедливим остаточне покарання за сукупністю злочинів колегія суддів також не знаходить.
Колегія суддів вважає необхідним у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в ред.. 26.11.2015 року) зарахувати час перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 із 02.06.2016 року по 20.06.2017 року в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 15.08.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376, колегія суддів,-
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 11 січня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред.. 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.06.2016 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 15.08.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.
Головуючий-
Судді -