Справа № 349/725/16-к
Провадження № 1-кп/349/7/17
В И Р О К
іменем України
06 березня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000126 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше судимого вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року за ч.2 ст.309 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання повністю було приєднано невідбуте покарання за вироком Рогатинського районного суду від 12 серпня 2014 року і визначено остаточне покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. та позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду від 03 квітня 2015 року вирок змінено. Залишено призначене ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф у розмірі 850 грн. Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України вирок від 12 серпня 2014 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України вирішено виконувати самостійно, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення.

Злочин вчинено вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року за ч.2 ст.309 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання повністю було приєднано невідбуте покарання за вироком Рогатинського районного суду від 12 серпня 2014 року і визначено остаточне покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. та позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду від 03 квітня 2015 року вирок змінено. Залишено призначене ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф у розмірі 850 грн. Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України вирок від 12 серпня 2014 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України вирішено виконувати самостійно , де судимість не погашена та не знята, у період іспитового строку вчинив таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у приміщення. 05 травня 2016 року після 16 год. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через металеву хвіртку зайшов на територію по АДРЕСА_2 . Через незачинені двері зайшов у сарай, який належить ОСОБА_5 та викрав алюмінієву каструлю ємністю 20 л вартістю 500 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вини у вчиненому не визнав і пояснив, що напередодні 05 травня 2016 року прибирив у своєму господарському приміщенні, яке розташоване в м.Рогатині по вул.Миру. Металобрухт зібрав у мішок. Після прибирання викликав машину служби "таксі" та відвіз металобрухт на приймальний пунк по АДРЕСА_3 . За зданий брухт виручив біля 100 грн. Частину грошей заплатив за таксі, а решту витратив на продукти харчування. Він дійсно здав на металобрухт алюмінієву каструлю ємкістю 20 л, однак ця каструля була в сараї, який належав його покійному дідусеві і яким на даний час користується він особисто. Вважає себе невинним.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина повністю доведена показаннями потерпілої, свідків, висновком експерта, протоколами слідчих дій.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що постійно проживає в АДРЕСА_4 , де вона проживає, розташовані гаражі та господарські споруди. Вона має у користуванні гараж та сарай, де зберігає різні речі, сільськогосподарський інвентар. ОСОБА_4 її сусід, якого вона може охарактеризувати тільки з позитивної сторони. 05 травня 2016 року її чоловік ОСОБА_7 повідомив, що з сараю пропала алюмінієва каструля ємкістю 20 л. Наступного дня чоловік звернувся в поліцію з приводу крадіжки, а в подальшому з`ясувалося, що крадіжку вчинив їхній сусід ОСОБА_4 . Будь-яких претензій до ОСОБА_4 в неї немає. Каструлю їй повернуто працівниками поліції. Просить ОСОБА_4 суворо не карати.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 05 травня 2016 року біля 16 год. він заходив в сарай, що розташований навпроти житлового будинку АДРЕСА_2 , де зберігає реманент, інше майно, яким не користується. Бачив в сараї за дверима алюмінієву каструлю ємністю 20 л. Він взяв необхійний інвентар і пішов на город. Коли повернувся з городу, то каструлі на місці не було. Він повідомив дружині про крадіжку із сараю. Хтось із сусідів, точно не пригадує, хто саме, сказав йому, що бачив в цей час біля господарської споруди ОСОБА_4 . На наступний день, він пішов на пункт прийому металу і впізнав свою каструлю, оскільки на ній був напис червоною фарбою "бульйон 20л". Крім того, на каструлі були залишки грунту, оскільки вона стояла на землі в сараї. Працівники пункту прийому металу спочатку не повертали йому викрадене. Після чого він звернувся в поліцію. Через два або три дні поліція вилучила у пункті прийому металобрухту викрадений у них баняк та за деякий час передала їм на зберігання. Їхній сарай закривається на навісний замок. Однак на день вони відкривають його, оскільки користуються різним реманентом, який зберігають у господарському приміщенні.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що напередодні був у сараї. Алюмінієва каструля була на місці. 05 травня 2016 року його батько ОСОБА_7 виявив, що баняк пропав з сараю. В подальшому з`ясувалося, що баняк викрав його сусід ОСОБА_4 та здав на металобрухт. Працівники поліції вилучили каструлю та повернули їм.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що в травні 2016 року проходив стажування на посаді водія служби "Таксі". Отримав повідомлення про виклик таксі на вул.Миру в м.Рогатині. Коли приїхав на виклик, до нього підійшов ОСОБА_4 , якого він раніше не знав, просив відкрити багажник. Завантажив туди білий поліетиленовий мішок. Що було в мішку він не бачив. По конфігурації - це міг бути баняк ємкістю 20 л. Сказав відвезти його на пункт прийму металу. На його запитання звідки метал, ОСОБА_4 пояснив, що робив порядок в сараї, зібрав непотрібні речі, хоче їх здати на метал. Він відвіз ОСОБА_4 на пункт прийому металу, що розташований по АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 забрав мішок з багажника. Пішов на базу і за кілька хвилин повернувся. Він відвіз його знову на вул.Миру. На наступний день до нього приходили працівники поліції, які з`ясовували, кого він підвозив на пункт прийому металу і наякий саме пункт прийому він возив пасажира. Вже зі зслів праціваників поліції йому стало відомо, що був викрадений баняк. В подальшому він впізнав ОСОБА_4 як особу, яку підвозив на металобазу.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює начальником приймального пункту по прийманню чорних металів в АДРЕСА_3 . 05 травня 2016 року на пункт прийому металу на машині таксі приїхав ОСОБА_4 , якого він раніше не знав. Привіз алюмінієву каструлю ємкістю 20 л, яка була запакована в білий мішок. На каструлі був напис червоною фарбою, який саме напис, він не пригадує. Він запитував, чи не крадений баняк. На що ОСОБА_4 пояснив, що наводив в своєму сараї порядок. Каструля належить йому. Після зважування, він заплатив ОСОБА_4 92 грн. Наступного дня, чи через день, точно не пригадує, на пункт прийому металу приїхали працівники поліції, які виявили та вилучили алюмінієву каструлю, яку напередодні здав ОСОБА_4 . Пояснили, що каструля крадена.

Відповідно до протоколу огляду місця події за місцемзнаходження ТОВ "Укрметгруп", що розташоване за адресою м.Рогатин, вул.Д.Галицького 6Г, було виявлено алюмінієву каструлю ємкістю 20 л з написом червоною фарбою "бульйон 20л", яку було вилучено та при обробці якої слідоприймаючих поверхонь було виявлено два сліди пальців рук, які вилучено на липку стрічку типу "скотч" та перекопійовано на білий аркуш паперу. Вилучені сліди пальців рук розміром 35Х23 мм на аркуші паперу із написами понятих поміщено у паперовий конверт. який опечатано.

При здійсненні, згідно протоколу огляду місця події від 06 травня 2016 року, огляду сараю ОСОБА_5 , що розташований в м.Рогатині по вул.Миру, було виявлено та зафіксовано місце, де зберігалася алюмінієва каструля

Згідно висновку есперта №419-Д від 30 травня 2016 року слід пальця руки максимальними розмірами 35Х23 мм, виявлений та вилучений 06 травня 2016 року в ході огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000123, придатний для ідентифікації особи та залишений безіменним пальцем правої руки гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого з проникненням у приміщення кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена .

Аналізуючи показання обвинуваченого щодо його непричетності до викрадення 05 травня 2016 року із сараю ОСОБА_5 каструлі, суд приходить до висновку, що пояснення обвинуваченого не підтверджені належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні, суперечать іншим доказам по справі, дослідженим у судовому засіданні, висновку експерта, показанням потерпілої, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Докази на спростування обставин крадіжки 05 травня 2016 року, які обвинувачений заперечує, суду не надані. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у потерпілої, чи свідків будь-якого мотиву, щоб обмовити обвинуваченого. Досліджені у судовому засіданні докаиз по справі - висновок експерта, протоколи слідчих дій є допустимим та таким, що в сукупності із іншими доказами вказують на вчинення саме обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої, свідків.

Таким чином, оцінивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Заперечення вини обвинуваченим у вчиненому суд розцінює, як обраний ним метод захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Обставин, які пом`якшують покарання у судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання у відповідності до вимог ст.67 КК України, суд визнає рецедив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, який будучи неодноразово судимим за вчинення різних видів злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову, під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, не працює, неодружений, числиться на обліку в нарколога з діагнозом "розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів", на обліку в психіатра з діагнозом Ш F 60.30. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №195/2016 від 21 червня 2016 року ОСОБА_4 психічними розладами на період інкримінованих йому дій не страждав і не страждає на даний час. Виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання канабіодіїв, синдром залежності. На період час, що відноситься до інкримінованих йому дій і на даний час перебуває у стані при якому у повній мірі здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний не потребує.
На підставі викладеного, суд приходить висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах строку передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Встановлено, що вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання повністю було приєднано невідбуте покарання за вироком Рогатинського районного суду від 12 серпня 2014 року і визначено остаточне покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. та позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням , з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду від 03 квітня 2015 року вирок змінено. Залишено призначене ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф у розмірі 850 грн. відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України вирок від 12 серпня 2014 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.307, ч.1 ст.310, ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.69, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Під час іспитового строку засуджений вчинив новий злочин.

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України та частково приєднує до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Цивільного позову не заявлено.

Згідно довідок про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №419-Д від 30 травня 2016 року витрачено 1100, 50 грн., на проведення експертизи №158 від 21 червня 2016 року витрачено 385, 18 грн. Ці кошти є процесуальними витратами і підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, до 20 жовтня 2016 року.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник, обвинувачений заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту .
На думку суду клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог частини 4 статті 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються судом під час судового провадження за клопотанням прокурора.
Як передбачено статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки суд обирає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений ніде не працює, маючи судимості, на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти злочини, наявні ризики вважати, що він може продовжувати вчиняти злочини до набрання вироком законної сили, а тому щодо обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у вигді тримання під вартою.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 06 березня 2017 року необхідно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці зі сплатою штрафу 850 грн.

На підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання, призначене ОСОБА_4 у виді штрафу в сумі 850 гривень виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 06 березня 2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 06 березня 2017 року до дня набрання вироком законної сили зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Алюмінієву каструлю ємкістю 20 л, яка передана на зберігання потерпілій - повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - процесуальні витрати на користь держави - за експертизу №419-Д від 30 травня 2016 року - 1100, 50 грн., за експертизу №158 від 21 червня 2016 року - 385, 18 грн. Всього на загальну суму 1485, 68 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1