№ 760/350/16-к

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25. 10. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій просила слідчого суддю зобов`язати детектива НАБУ повернути вилучене під час проведення обшуку 13. 07. 2016 року майно, що було вилучено в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржник в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.
Детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що у органа досудового розслідування є всі підстави вважати, що речі, які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В зв`язку із зазначеним детектив НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення детектива НАБУ, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000951, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, за ознаками злочину, передбаченого ст.368 ч.3 КК України.

Вбачається, що 07.07.2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва було постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на обшук квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , з метою виявлення і вилучення чорнових записів, підроблених та інших документів, мобільних телефонів, ноутбуків, комп`ютерів, інших електронних пристроїв, які містять дані про обмін електронними повідомленнями, носіїв електронної інформації, на яких містяться дані, які мають значення для кримінального провадження або на яких зафіксовані вільні зразки голосу ОСОБА_4 .

Скаржник в поданій скарзі посилалась на те, що вилучені під час проведення обшуку телефон Іphone 4s та ноутбук HP ProBook 4540s, не мають відношення до кримінального провадження №0000951 та не є власністю ОСОБА_5 , а тому скаржник вважає що зазначені речі утримуються детективами НАБУ неправомірно, в зв`язку з чим просила слідчого суддю про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, а саме нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно вимог ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З пояснень детектива наданих в судовому засіданні вбачається, що у органа досудового розслідування наявні підстави вважати, що речі, які були вилучені під час обшуку могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя вважає вимоги поданої скарги не обґрунтованими, в зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 167, 169, 303 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1