Справа № 127/6277/17
Провадження № 1-кп/127/815/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13 вересня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007234 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 11.07.2017 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 12.09.2016 року приблизно о 21:00 год., перебуваючи в приміщенні кафе «Фонтан», що за адресою: м. Вінниця площа Привокзальна, 3, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, діючи з корисливих спонукань, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, з коробки з-під барної стійки, взяв грошові кошти в сумі 970 грн., які належать власнику кафе ОСОБА_5 та поклав їх до правої кишені штанів, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на вищезазначену суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він 12.09.2016 року приблизно о 21 год. перебував в приміщенні кафе «Фонтан» за адресою м. Вінниця на площі Привокзальній 3. В кафе він їв рибу та підходячи до барної стійки розрахуватися, побачив де лежать кошти. Скориставшись тим, що продавець вийшла в зал до столиків прибирати, він зайшов за барну стійку та викрав кошти. З викраденими коштами він вийшов на вулицю, де його затримали працівники поліції, яким він видав гроші.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 12.09.2016 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.09.2016 року. Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка 12.09.2016 року, близько 21:00 год., шляхом вільного доступу вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 900 грн., які знаходились в коробці.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 13.09.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно постанови про визнання речовим доказом від 25.09.2016 року, оглянутий DV-R диск із відеозаписом крадіжки грошей з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка відбулась 12.09.2016 року, за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом від 16.11.2016 року грошові кошти в сумі 970 грн., а саме 72 купюри по 5 грн., 21 купюра по 10 грн., 4 купюри по 50 грн., та 2 купюри по 100 грн., визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та повернуто власнику на відповідальне зберігання, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочинів.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.
Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який в судовому засіданні повідомив, що дійсно вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 970 гривень з-під барної стійки кафе «Фонтан», вийшов з кафе, а потім був затриманий працівниками поліції, яким видав кошти. Обставини вчинення крадіжки повідомлені обвинуваченим повністю узгоджуються з заявою про вчинення кримінального правопорушення, якою підтверджено час та місце вчинення злочину, постановою про визнання відеозапису на якому зафіксовано подію злочину речовим доказом у справі, речовими доказами - вилученими в обвинуваченого грошами в сумі 970 гривень, що стали предметом злочинного посягання.
Сукупність вказаних доказів надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжки є доведеною, оскільки вказані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_7 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненої повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідки-характеристики ВК Тульчинської міської ради від 15.09.2016 року, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується посередньо. Скарг від сусідів на нього не надходило.
Згідно довідки з Тульчинської ЦРЛ від 09.09.2016 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно довідки з Тульчинської ЦРЛ від 09.09.2016 року ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2000 року.
Згідно довідки з Томашпільської ЦРЛ від 20.09.2016 року ОСОБА_4 з 14.09.2016 року знаходиться на програмі ЗПТ КУ «Томашпільській ЦРЛ» по даний час.
Згідно вимоги про судимість та копій судових рішень, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий 11.07.2017 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, шкода потерпілому відшкодована, хворіє на ряд тяжких захворювань, що підтверджується випискою з історії хвороби.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного корисливого злочину, особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 судимий 11.07.2017 року Тульчинським районним судом Вінницької області та вчинив злочин до постановлення вказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.07.2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 15.08.2017 року.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк остаточного призначеного покарання, частково відбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.07.2017 року, з 30.03.2017 року до 15.08.2017 року, яке на підставі ч. 5 ст. 72 КК України розраховувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З врахуванням наведеного вище, на підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.08.2017 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
-грошові кошти в сумі 970 гривень, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього.
-DVD-R із записом камер відеоспостереження від 12.09.2016 року кафе «Фонтан», що за адресою: м. Вінниця площа Привокзальна 1 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: