АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/271/17 Справа № 175/4764/16 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропоткін Краснодарської області Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19 вересня 2015 року Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року від було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з 22:00 години до 07:00 години. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 змінено на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю строком до 08 квітня 2017 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що приймаючи до уваги тривалий час перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, враховуючи положення ч.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеному під час розгляду вищезазначеному ризику.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою його клопотання задовольнити, продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 08 квітня 2017 року.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що слідчим суддею не було враховано всі ризики, передбачені ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні, а саме те, що ОСОБА_8 офіційно ніде не працює, сталих соціальних зв`язків не має, злочин вчинив за попередньою змовою, раніше судимий, та після відбуття покарання повторно вчинив злочин проти власності за попередньою змовою групою осіб, а також вважає, що суд безпідставно послався на існування лише одного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст.199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто при розгляді такого клопотання суд повинен виконати вимоги, передбачені ст.ст. 183, 193, 194, 196 КПК України.

Частиною 3 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст.184 КПК України, повинне містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання прокурора судом першої інстанції не були дотримані належним чином.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 грудня 2016 року за № 0002929 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

08 грудня 2016 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК, а 09 грудня 2016 року повідомлено про підозру у причетності до незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, яким завдано великої матеріальної шкоди.

09 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 лютого 2017 року без визначення застави.

31 січня 2017 року постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 строк досудового розслідування продовжено до 08 березня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року строк запобіжного заходу і виді тримання під вартою ОСОБА_8 було продовжено до 08 березня 2017 року.

28 лютого 2017 року заступником прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 строк досудового розслідування продовжено до 08 квітня 2017 року.

01 березня 2017 рокупрокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , а захисник ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт з 22:00 години до 07:00 години.

Оскаржуваною ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року відмовлено у задоволенні вищевказаних клопотань прокурора та захисника, а запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 , у виді тримання під вартою, замінено на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Судовою колегією встановлено, що вимоги кримінального процесуального закону слідчий суддя суду першої інстанції дотримався не в повному обсязі, перевіривши відповідність поданого клопотання про продовження запобіжного заходу вимогам ст. 184 та 199 КПК України, не прийняв до уваги мету і підстави продовження запобіжного заходу підозрюваному та обставини, які мають бути враховані при цьому.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується: показами потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проведеним слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_11 , впізнанням особи за фотознімками, при проведенні якого свідком ОСОБА_12 впізнано за фотознімком ОСОБА_8 , речовими доказами, отриманими при проведенні оглядів та обшуків, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. Також, апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_8 вину у скоєному не визнає, неодноразово судимий за вчинення інших, зокрема, корисливих злочинів, не працевлаштований та не має офіційного прибутку.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризику, з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме: є підстави вважати, що він може переховуватися від суду. Разом з тим, колегія не може погодитися з висновком слідчого судді про відсутність щодо цього підозрюваного інших ризиків, а саме можливість знищення, переховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину; незаконне впливання на свідків та потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчиненні іншого кримінального провопорушення.

Вагомість цих ризиків збільшує і те, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, у випадку визнання його винним, може потягти призначення йому за вироком суду суворого покарання у виді позбавлення волі на строк, близький до максимальної межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 289 КК України, - дванадцяти років, на що обґрунтовано посилається прокурор в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2017 року, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та наявні ризики, що знаходячись на волі, підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливатиме на свідків та потерпілого, та зможе вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджатиме кримінальному провадженню загалом.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Обговорюючи питання про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів зважає на те, що у даному кримінальному провадженні необхідно вчинити ще низку слідчих дій, в тому числі отримати висновок судово-товарознавчої експертизи, отримати висновок судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи, долучити до матеріалів кримінального провадження належним чином оформленої інформації, отриманої шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, провести тимчасовий доступ до інформації операторів мобільного зв`язку та отримати результат аналізу зазначеної інформації, встановити місце знаходження свідка ОСОБА_11 та його допит в закритому судовому засіданні, визначити остаточну правову кваліфікацію злочину з внесенням відповідних змін до ЄРДР та повідомити про зміну раніше повідомленої підозри фігурантам злочину за наявності достатніх підстав, відкрити підозрюваним та їх захисникам матеріали кримінального провадження, та їх ознайомлення без обмежень у часі з зазначеними матеріалами, скласти обвинувальний акт та вручити його копію підозрюваним та їх захисникам, у зв`язку з чим строк досудового розслідування був продовжений, а отже слідчий суддя суду першої інстанції мав достатні підстави для висновку про те, що досудове розслідування об`єктивно не може бути завершене до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_8 під вартою та повинен був в даному випадку продовжити строк запобіжного заходу останньому.

Отже, аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_8 у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання прокурора та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 08 квітня 2017 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження о 13:00 годині 20 березня 2017 року.

Судді :

________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4