Ухвала
іменем україни
16 травня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
засудженоїОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0004855 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Підвербці Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованої на АДРЕСА_1 , проживаючої на АДРЕСА_2 , такої, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и в:

Вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 24 травня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1151 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Прийняте рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватою і засуджено за те, що вона 03 червня 2014 року о 10 годині, перебуваючи у дворі будинку на АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин дерев`яною палкою умисно нанесла ОСОБА_7 один удар по голові, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджена ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує на неправильне застосування щодо неї положень ч. 1 ст. 125 КК. Свою винуватість в умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень вважає недоведеною належними та допустимими доказами по справі. Зазначає, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК може бути порушене лише за заявою потерпілої, проте така заява в матеріалах справи відсутня. В порушення вимог статей 404, 419 КПК, незважаючи на наявність відповідного клопотання, апеляційний суд не дослідив повторно докази по справі та належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги засудженої, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_6 на підтримку касаційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженої не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Залишаючи без задоволення апеляцію засудженої ОСОБА_6 в частині невідповідності висновків місцевого суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд в ухвалі навів докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку діям засудженої.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК кваліфіковані правильно.

В основу вироку суд обґрунтовано поклав показання потерпілої ОСОБА_7 про обставини нападу на неї, свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем події, свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила показання потерпілої, а також дані медичної довідки та висновку експерта щодо характеру заподіяних потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Вказані докази є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості. Об`єктивних підстав недовіряти цим доказам у суду не було.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд дійшов вмотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який її засуджено.

Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 419 КПК дав належну оцінку викладеним в апеляційній скарзі засудженої доводам, які є аналогічними доводам її касаційної скарги, та обґрунтовано визнав їх неспроможними.

Посилання ОСОБА_6 на відсутність заяви потерпілої про злочин не заслуговують на увагу.

Як убачається з матеріалів справи, відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено 03 червня 2014 року саме на підставі заяви потерпілої ОСОБА_7 (т. 1 а.с.1). При цьому сама потерпіла факту звернення до правоохоронних органів з такою заявою не заперечувала, натомість на досудовому розслідуванні та в суді активно підтримувала сторону обвинувачення.

Безпідставними також є й доводи засудженої щодо порушення вимог ст. 404 КПК через недослідження апеляційним судом доказів в апеляційному порядку.

Так, за змістом вказаної норми повторне дослідження доказів в суді апеляційної інстанції здійснюється за клопотанням учасників судового провадження за умови, що вони були досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями. Оскільки апеляційний суд порушень при дослідженні місцевим судом доказів не встановив, тому докази в апеляційному порядку повторно не досліджувались.

Крім того, ґрунтовних доводів щодо порушень, які, на думку засудженої, були допущені місцевим судом при дослідженні доказів, засуджена у касаційній скарзі не навела.

За таких обставин, касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженої без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ?єва ОСОБА_3