КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7016/13-к
Провадження № 1-кс/552/1118/13
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2013 року суддя Київського районного суду м. Полтави Васильєва Л.М. при секретарі Звагольської Т.А., з участю прокурора Маренича Я.В. , за участі адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора при проведення перевірки заяви про злочин,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Київського району м. Полтави при проведенні перевірки заяви про злочин посилаючись на те, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 03.03.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними за ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, пп.9, 12 ч.2 ст.115 КК України та засуджені до 13 років позбавлення волі.

У ході розгляду даної кримінальної справи, в порядку ст. 97 КПК України, призначалась перевірка про застосування на досудовому слідстві до них незаконних методів слідства та за наслідками її розгляду суд повідомлено про відсутність виявлених в ході перевірки будь-яких ознак злочину в діях працівників Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи суду надана не була та не направлялась ОСОБА_2, що є порушенням її прав та позбавляє можливості оскаржити дану постанову. Просив визнати неправомірною бездіяльність помічника прокурора Київського району м. Полтави ОСОБА_4 щодо не направлення ОСОБА_2 копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.10.2011 року та не роз»яснення порядку і строку оскарження цього процесуального рішення, визнати неправомірною бездіяльність прокурора Київського району м. Полтави щодо не направлення ОСОБА_2 та її представнику копії постави про відмову в порушенні кримінальної справи, зобов»язати прокурора Київського району м. Полтави направити ОСОБА_2 та її представнику копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та роз»яснити порядок і строки її оскарження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив визнати неправомірною бездіяльність прокурора Київського району м. Полтави та помічника прокурора, який проводив перевірку щодо не направлення ОСОБА_2 копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи , не розяснення порядку і строку оскарження процесуального рішення та зобовязати направити таку постанову , письмово розяснити строк і порядок оскарження.

Прокурор скаргу не визнав,вважає її безпідставною та просив відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, відмовний матеріал № 129 пр-11 , приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 14 грудня 2011 року № 1-29/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) положення статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і

конституційного подання та в системному зв'язку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України , частини третьої статті 110, частини п'ятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України , частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Отже скарга адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 підлягає розгляду у порядку , передбаченому ст. 236 КПК України в редакції 1960 року.

Статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплене право людини на справедливий судовий розгляд.

Судом встановлено, що згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 03 березня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними за ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, пп.9, 12 ч.2 ст.115 КК України та засуджені до 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2012 року вирок в частині засудження ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України скасований, а справа в цій частині закрита за відсутністю складу злочину.

В ході розгляду даної кримінальної справи , постановою Київського районного суду м. Полтави суду від 27 вересня 2011 року зобовязано прокурора Київського району м. Полтави організувати проведення перевірки про застосування на досудовому слідстві до ОСОБА_2 незаконних методів слідства та прийняти рішення відповідно до ст.. 97 КПК України ( відмовний матеріал а.с. 2).

Відмовний матеріал ( а.с. 25 ) містить супровідний лист, з якого вбачається, що з прокуратури Київського району м. Полтави на адресу СІЗО № 23 м. Полтави 13.10.2011 року направлене повідомлення ( для вручення ОСОБА_3 та ОСОБА_2Є.), що за результатами перевірки 13.10.2011 року прокуратурою Київського району м. Полтави винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст.. 6 п.2 КПК України в зв»язку з відсутністю в діях працівників Київського РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області будь-якого складу злочину, та роз»ясннно, що вказану постанову вони можуть оскаржити прокурору або до суду в 7-ми денний строк з моменту отримання її копії.

Відповідно до вимог ст.. 99-1 КПК України в редакції 1960 року зацікавленою особою може бути оскаржена сама постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, а не повідомлення про прийняте рішення.

Законодавством визначений строк для оскарження такої постанови - протягом семи днів з дня одержання копії постанови.

Під час розгляду скарги прокурор не надав суду жодного підтвердження того, що вказана постанова направлялась для вручення ОСОБА_2 в СІЗО №23 м. Полтави для вручення, яка на той час і на теперішній час перебуває під вартою та обмежена у можливості особисто звернутись до прокурора за вимогою про отримання постанови нею особисто.

Окрім того із повідомлення, яке нібито було направлене в СІЗО №23 для вручення ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , не вбачається, що воно направлене саме у двох екземплярах для вручення двом особам.

Із відповіді Дніпропетровської виправної колонії ( а.с. 12) вбачається, що особова справа ОСОБА_2 не містить вказаного повідомлення та відомостей про те, що їй вручена копія вищевказаної постанови та роз»яснені строки і порядок оскарження постанови.

Посилання прокурора на те, що відмовний матеріал досліджувався в судовому засіданні при розгляді справи , не є тотожним з обов»язком прокурора вручити особі, яка тримається під вартою, копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно її заяви про скоєння відносно неї злочину.

Більш того статтею 99-1 КПК України в редакції 1960 року передбачений строк для оскарження такої постанови з дня отримання постанови.

05.09.2013 року адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до прокурора Київського району м. Полтави із заявою про направлення ОСОБА_2 постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.10.2011 року, однак в направленні ОСОБА_2 цієї постанови було відмовлено , що суперечить статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , бо саме відмова у видачі ОСОБА_2 постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.10.2011 року , яка прийнята стосовно її заяви про скоєння відносно неї злочину працівниками Київського РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області позбавляє її можливості оскаржити вказану постанова у встановленому законом порядку , а отже дії прокурора Київського району м. Полтави , які полягають у відмові в не направленні ОСОБА_2. вказаної постанови порушують її право на справедливий суд.

Керуючись ст. 236, 236-2 КПК України (1960 року),-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора при проведенні перевірки заяви про злочин задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність помічника прокурора Київського району м. Полтави ОСОБА_4 щодо не направлення ОСОБА_2 копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.10.2011 року , що прийнята в результаті розгляду її заяви про скоєння відносно неї злочину працівниками Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області в ході проведення досудового слідства про кримінальній справі. та не роз»яснення порядку і строку оскарження вказаного процесуального рішення.

Визнати неправомірною бездіяльність прокурора Київського району м. Полтави щодо не направлення ОСОБА_2 копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 31.10.2011 року .

Зобов»язати прокурора Київського району м. Полтави направити ОСОБА_2 та її представнику , адвокату ОСОБА_1, копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та роз»яснити строк і порядок оскарження цієї постанови.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Л.М. Васильєва