УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора захисника в режимі відеоконференції засудженого в режимі відеоконференції при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні 13 липня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною засудженого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 9 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2016 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

засуджено:
- за ч. 1 ст. 258-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;
- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту на строк

2 місяця.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він в період із 5 грудня 2014 року по 21 квітня 2015 року прибувши на тимчасову неконтрольовану українською владою територію до м. Донецька, брав участь у діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» та її незаконних бойових підрозділів і сприяв її терористичній діяльності шляхом забезпечення її функціонування.
Так, ОСОБА_6 звернувся до представників незаконного бойового підрозділу батальйону «ОПЛОТ» терористичної організації «Донецька народна республіка» для зарахування його до вказаного батальйону та 8 грудня 2014 року на підставі поданого ним рапорту й заяви до військкомату терористичної організації «ДНР», він був зарахований для здійснення терористичної діяльності бойового підрозділу терористичної організації «Донецька народна республіка». ОСОБА_6 отримав від керівника воєнізованої групи з позивним «Рамзес» вогнепальну зброю, яку зберігав при собі та використовував у ході здійснення охорони блок-постів терористичної організації, контролював переміщення автотранспорту та фізичних осіб через блок-пости, здійснював огляд автомобілів, пасажирів, погрожуючи при цьому застосуванням зброї, вів спостереження за прилягаючою місцевістю, виконував накази керівництва бойового підрозділу «ОПЛОТ».

Крім того, 16 квітня 2015 року ОСОБА_6 використав завідомо підроблений документ паспорт, на ім`я ОСОБА_8 , в якості підстави для перетинання лінії розмежування.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2016 року вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині його засудження за ч. 4 ст. 358 КК України скасовано і кримінальне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України за відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості. Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 258-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі та в доповненні засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що його дії необхідно було кваліфікувати за ч. 2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбачених законом формувань, так як відношення до терористичної діяльності він не має, оскільки «Донецьку народну республіку» у визначеному законом порядку терористичною організацією, ні міжнародними організаціями, ні Україною не визнано. Крім того, зазначає щодо порушення його права на захист, через неналежне виконання захисником своїх обов`язків під час досудового розслідування, а також стверджує, що його було позбавлено можливості для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для подачі касаційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який змінив вимоги поданої касаційної скарги та просив змінити щодо нього судові рішення й із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшити йому покарання, його захисника на підтримання позиції підзахисного, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення скарги, перевіривши кримінальне провадження та, обговоривши змінені вимоги до касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що захисник та засуджений, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подали апеляції.

Захисник та засуджений, окрім іншого, у своїх апеляційних скаргах зазначали, що призначене засудженому місцевим судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного через суворість, наводячи для цього підстави.

Проте, апеляційний суд не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність доводів апеляцій захисника та засудженого в частині призначення покарання, належним чином свого рішення не мотивував, докладної відповіді на викладені їх доводи не дав, обмежившись лише твердженням, що місцевий суд призначив засудженому покарання відповідно вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання та особу винного. Однак, із вироку суду вбачається, що обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин, ухвала Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2016 року підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене, перевірити доводи засудженого щодо призначеного покарання, у тому числі викладені у зміненій касаційній скарзі щодо застосування ст. 69 КК України, й ухвалити законне, обґрунтоване рішення, належним чином його мотивувавши.

На підставі викладеного, керуючись статтями 434-436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3