Справа № 191/1901/17
Провадження № 1-кс/191/311/17
У Х В А Л А
іменем України
14 червня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про призначення позапланової перевірки дотримання вимог земельного та природоохоронного законодавства, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0001037від 31.06.2017 року , у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу, -

В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 13.06.2017 до чергової частини Синельниківського ВП надійшов рапорт старшого оперуповноваженого Синельниківського ВП ОСОБА_5 , з якого слідує, що невстановленими особами, в порушення ЗУ «Про охорону культурної спадщини в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини» від 28.12.2001, зокрема Охоронних договорів №4754 на пам`ятку культурної спадщини від 28.07.2011 та від 10.05.2017, самовільно проводилися земельні роботи на території курганного могильника та в межах його охоронної зони, розташованого на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.
За даним фактом 13.06.2017 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та розпочато розслідування.

Проведеним досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка, будучи приватним підприємцем у сфері здійснення сільськогосподарської діяльності та неодноразово попередженою про відповідальність за пошкодження, руйнування чи знищення пам`яток, протягом 2009-2017 років, в порушення ЗУ «Про охорону культурної спадщини в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини» від 28.12.2001, зокрема Охоронних договорів №4754 на пам`ятку культурної спадщини від 28.07.2011 та від 10.05.2017, самовільно проводила земельні роботи на території курганного могильника № 4754 та в межах його охоронної зони, розташованого на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за кадастровим номером :01:003:0229.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 26.08.2001 земельна ділянка площею 5.450 га, на якій перебуває курган №4754, належить гр. ОСОБА_7 та, згідно свідчень землевпорядника Гірківської сільської ради Синельниківського району гр. ОСОБА_8 , з 2009 року обробляється гр. ОСОБА_6 на підставі усної домовленості з гр. ОСОБА_7 та на теперішній час вказана земельна ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами, зокрема на території курганного могильника та в межах його охоронної зони.
Слідчий вважає, що з метою всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно провести перевірку з питань додержання вимог земельного законодавства України під час використання земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0229, розташованої на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належить гр. ОСОБА_7 , на якій, згідно технічної документації про визначення меж територій пам`яток археології на землях Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, перебуває курган № 4754, проведення якої доручити фахівцям Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності

Суд, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.3 ст.237 КПК України для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.
Враховуючи те, що з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру», виключено із переліку функцій прокуратури здійснення перевірок, та дані функції не визначені ніяким іншим законодавчим актом України, а також нормами КПК України не визначено певного порядку надання дозволу на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, однак дане питання чітко регулюється п. 2 ч. 1 Постанови КМУ «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» № 408 від 13.08.2014 року, якими встановлено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями, в тому числі й іншими контролюючими органами шляхом прийняття відповідного розпорядження. Та надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Положеннями частини 2 статті 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що археологічні об`єкти культурної спадщини - рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Відповідно до частини 2 статті 13 «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу), переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 16 грудня 2004 року № 2245-ІV об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури республіканського чи місцевого значення відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», до вирішення питання про їх включення (невключення) до Реєстру вважаються пам`ятками відповідно національного чи місцевого значення.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать, зокрема, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Відповідно до частини 6 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Згідно частини 4 статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, забороняються зокрема, ландшафтні перетворення, меліоративні, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно стаття 43 Закону України «Про охорону культурної спадщини » за незаконне проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних чи підводних робіт на об`єкті археологічної спадщини, а також за умисне незаконне знищення, руйнування або пошкодження об`єктів культурної спадщини чи їх частин винні особи притягаються до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно Постанови КМУ від 14.01.2015 року №15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» держаний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності здійснюється у повному обсязі Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, та її територіальними органами.
Суд вважає, що матеріалами клопотання доведено наявність достатніх підстав вважати, що з метою всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно провести перевірку дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0229, розташованої на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належить гр. ОСОБА_7 , на якій, згідно технічної документації про визначення меж територій пам`яток археології на землях Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, перебуває курган № 4754, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.110 КПК України, ст.6 Закону України «Про державний контроль за охороною та використанням земель», п.2 ч.1 Постанови КМУ «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» № 408 від 13.08.2014 року, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Надати дозвіл на проведення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001037 від 13 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, перевірки дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0229, розташованої на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_7 , на якій, згідно технічної документації про визначення меж територій пам`яток археології на землях Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, перебуває курган № 4754..

Проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства України доручити фахівцям Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо додержання вимог за дотриманням земельного законодавства Матеріали перевірки (в оригіналах) направити до СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001037 від 13 червня 2017 року.

Матеріали перевірки (в оригіналах) направити до СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001037 від 13 червня 2017 року.

Визначити термін проведення перевірки з 19.06.2017 року тривалістю 15 робочих днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1