Справа № 305/325/16-к
Провадження по справі № 1-кс/305/75/16
УХВАЛА
19.04.2016 року. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
22 лютого 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
18 квітня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
24 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_1 у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.04.2016 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 21 лютого 2016 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у селі Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, побачивши на вулиці біля мосту через річку Кісва в урочищі Банський своїх знайомих ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_8 , з мотивів помсти на ґрунті неприязних особистих стосунків з ОСОБА_7 через суперечки, які були між ними раніше, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою позбавлення життя ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 та бажаючи настання їх смерті, у ході бійки з ОСОБА_7 , завдав останньому одного удару у задню частину шиї потерпілого, ножем, який спеціально для цього взяв із собою з будинку, де тимчасово проживав, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритого проникаючого колото-різаного поранення хребта та спинного мозку на рівні С5, перелому остистого відростка С5 та задньої пластини С5 справа з ознаками повного анатомічного розриву спинного мозку, тетрапарезу, які є небезпечними для життя у момент їх спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, з якими потерпілий доставлений до реанімаційного відділення Рахівської районної лікарні.
Таким чином ОСОБА_4 , вчинив всі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_7 , однак смерть останнього не наступила через надання своєчасної медичної допомоги, тобто з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя двох осіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою позбавлення життя неповнолітнього ОСОБА_8 та бажаючи настання його смерті, ОСОБА_4 тримаючи у руках ніж, який спеціально для цього взяв із собою з будинку, де тимчасово проживав, завдав неповнолітньому ОСОБА_8 одного удару в область живота останнього, однак, неповнолітній ОСОБА_8 , з метою уникнення вказаного удару, відхилився у протилежну від напрямку удару сторону, внаслідок чого лезом ножа було пошкоджено лише його верхній одяг.
Таким чином ОСОБА_4 , вчинив всі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті неповнолітнього ОСОБА_8 , однак смерть останнього не наступила через своєчасне ухилення останнього від удару ножем у живіт у життєво важливі органи, тобто з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, і який , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Підозра у вчиненні злочину ОСОБА_4 обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.02.2016; протоколом огляду предмета ніж від 22.02.2016; протоколом огляду предметів одягу потерпілих ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_8 від 23.02.2016; показаннями потерпілих ОСОБА_7 від 11.04.2016; показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 22.02.2016; слідчими експериментами за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 22.02.2016 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 23.02.2016; висновком судово-медичної експертизи № 85 потерпілого ОСОБА_7 від 17.03.2016.
У даному кримінальному провадженні 21.04.2016 закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і наявність даних ризиків є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу тримання під вартою.
Наявність ризиків в неправильній процесуальній поведінці ОСОБА_4 дають встановлені матеріалами кримінального провадження обставини, що він на даний час ніде не працює, заходів для надання медичної допомоги ОСОБА_7 після нанесення йому тілесних ушкоджень не вжив, схильний до вживання алкогольних напоїв та порушення громадського порядку. При цьому, ОСОБА_4 розуміє, що за вчинення даного злочину може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, тому із врахуванням всіх інших перерахованих обставин, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно вплинути на хід досудового і судового розслідування.
Зазначені ризики в неправомірній поведінці ОСОБА_4 підтверджують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не зможе перешкодити підозрюваному ухилитися від слідства та суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід кримінального провадження.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, приходжу до наступного висновку.
У даному кримінальному провадженні частково виконані слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів. Разом з тим закінчити розслідування до часу закінчення строку тримання під вартою немає можливості, оскільки у провадженні необхідне проведення всіх перебачених процесуальних та слідчих дій для закінчення досудового розслідування та направлення обвинувальних актів в суд.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 24.02.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного припиняє свою дію 20 квітня 2016 року, а досудове провадження не завершене, тому, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який наполягав на доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, підозрюваного ОСОБА_4 який просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, приходжу до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, що є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу тримання під вартою.
Наявність ризику: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинення даного кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, він хоч і має постійне місце проживання, однак є мешканцем іншої області, являється неодруженим, тому наявні достатні підстави, обгрунтовані матеріалами провадження, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не можуть дати змогу працівникам внутрішніх справ перешкодити підозрюваному ОСОБА_4 ухилитися від слідства та суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід кримінального провадження, та перешкодити вчиненню ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з врахуванням положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою на тридцять один день.
Керуючись ст.ст. 199, 331 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з загальною середньою освітою, не судимого, продовжити строк тримання під вартою терміном на 31 день, тобто по 22.05.2016 включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до кримінальної палати апеляційного суду Закарпатської області протягом п"яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_9 в той же термін з моменту отримання копії.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1