АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/963/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 638/4050/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0005059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 289 КК України, та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0005059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 289 КК України було задоволено та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль ИЖ 412, 1983 року випуску, № кузову НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортний засіб ГАЗ 330202 ЗНГ, 2006 року випуску, № кузову НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 35 2461, 2006 року випуску, № кузову НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , транспортний засіб MERCEDES-BENZ 609 D 3972, 1996 року випуску, № шасі НОМЕР_8 , № двигуна НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_10 . Слідчий суддя, посилаючись на те, що одна частина майна має ознаки знаряддя вчинення злочину, а інша частина може бути предметом кримінального правопорушення, тому вважав за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_7 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року скасувати, а постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна. Разом з цим, апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження у зв язку з тим, що про існування оскаржуваної ухвали дізналася лише 12.05.2017 року у нотаріуса, яка повідомила, що на транспортні засоби ОСОБА_7 накладено арешт. 13.05.2017 року звернулася в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, проте, ухвалою від 15.05.2017 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Апелянт зазначає, що немає жодного відношення до кримінального провадження, а арешт майна позбавляє її можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Зазначає, що транспортний засіб ГАЗ 330202, VOLKSWAGEN LT 35, MERCEDES-BENZ 609 D придбала в 2016 року у ОСОБА_8 . Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна, яка підтримала клопотання про поновлення апеляційного строку та просила задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів встановила підстави для поновлення апеляційного строку, однак, не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання про арешт майна. Вперше ОСОБА_7 звернулася з апеляційною скаргою 17.05.2017 року, однак, ухвалою апеляційного суду вказана скарга була повернута апелянту. Отримавши 29.05.2017 року копію вказаної ухвали, ОСОБА_7 01.06.2017 року звернулася з апеляційною скаргою повторно. Враховуючи, що у судовому засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна ОСОБА_7 не була присутня, а питання щодо арешту транспортних засобів стосується її інтересів, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 15.03.2016 року. Встановлено, що в провадженні Дзержинського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0005059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 289 КК України. 04.02.2016 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_10 до ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином. Слідчий, встановивши, що у власності ОСОБА_9 перебувають транспортні засоби, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої злочином, звернувся з клопотанням про арешт транспортних засобів. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_9 проживав сумісно з ОСОБА_8 , перебуваючи фактично в шлюбних відносинах. Після повідомлення ОСОБА_9 про підозру 04.02.2016 року, транспортні засоби, а саме: ГАЗ 330202 ЗНГ, 2006 року випуску, № кузову НОМЕР_3 , № шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 35 2461, 2006 року випуску, № кузову НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , транспортний засіб MERCEDES-BENZ 609 D 3972, 1996 року випуску, № шасі НОМЕР_8 , № двигуна НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_10 , були 18.02.2016, 10.03.2016, 30.03.2016 року придбані ОСОБА_7 . Приймаючи рішення про накладення арешту на майно слідчий суддя виходив з наявних у нього матеріалів клопотання. Зокрема, відповідно до довідки автоматизованого обліку РСЦ МВС України в Харківській області станом на 15.02.2016 року (а.с. 7) вказані транспортні засоби зареєстровані були за ОСОБА_9 . Дані про іншого власника майна слідчому судді не були надані, тому на час розгляду клопотання рішення слідчого судді з урахуванням вимог ст. 170 КПК України було обгрунтованим. Відповідно до інформації, повідомленої прокурором апеляційному суду, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0005059 було 31.03.2016 року направлено до суду. На теперішній час проводиться судовий розгляд. За таких обставин, апеляційний суд на даній стадії позбавлений можливості вирішувати питання щодо необхідності подальшого арешту майна Разом тим, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що поставлені апелянтом питання можуть бути вирішені судом, який розглядає справу по суті.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року задовольнити, а вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0005059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та накладено арешт на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді