Справа № 308/5718/14-к
Провадження № 1-кп/304/34/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,
про продовження строку тримання під вартою, -
Також ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 23 березня 2014 року близько 02.00 год. він умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка на гаражному приміщенні, що знаходиться в гаражному кооперативі навпроти будинку АДРЕСА_2 , проник всередину такого, звідки викрав належні ОСОБА_10 автомобільні шини марки «Bridgestone», 205/80 R16, в кількості 3 шт., вартістю 795 грн.; металевий диск до автомобіля «ВАЗ» з шиною «Continental Premium Contact 2», 89H 195/65 R14, вартістю 375,10 грн.; ящик з інструментами марки «Intertool ЕТ-6094», вартістю 644 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 814,10 грн., а також мотоцикл марки «Hyosung GT-250», рама № НОМЕР_2 , вартістю 30 837 грн., що належав потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім цього ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 29 березня 2014 року близько 19.00 год. будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс удар лівою ногою в область щелепи ОСОБА_12 , від якого остання впала на підлогу, після чого наніс їй ще декілька ударів в область шиї та голови, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких потерпіла в подальшому померла, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.
Також ОСОБА_6 ставиться за вину те, що він, 29 березня 2014 року близько 19.00 год. будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , після нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, що потягли за собою її смерть, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрав золотий ланцюжок, вагою 8,23 г, вартістю 3 621,20 грн., зірвавши його з шиї потерпілої, та належний останній мобільний телефон марки «Nokia 1202-2», IMEI НОМЕР_3 , вартістю 114,05 грн., який знаходився в кухонній кімнаті, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3 735,25 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 186 КК України. Оскільки, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а також беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше правопорушення, переховуватися від суду, обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких та особливо тяжких, тому прокурор просив продовжити обвинуваченому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав.
Представник потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, а його захисник адвокат ОСОБА_7 просив обрати ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, необхідні для розгляду клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 176 цього Кодексу запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Зокрема, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01 червня 2014 року, який в подальшому ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня, 30 липня, 24 вересня та 20 листопада 2014 року, 10 квітня, 03 червня, 17 липня, 11 вересня та 03 листопада 2015 року, а також 12 лютого, 19 липня, 15 вересня, 09 листопада та 28 грудня 2016 року було продовжено до 26 лютого 2017 року.
Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів (ч. 2 ст. 121, ч. ч. 2, 3 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 15 років, підтримує стосунки з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя та може незаконно впливати на свідків, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , обраний під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 314-316, 331, 369 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 12 год. 00 хв. 23 квітня 2017 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3