Справа № 159/939/16-к Провадження №11-кп/773/129/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.369-2 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000110 за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, непрацюючий, раніше не судими1, засуджений:

- за ч.2 ст. 369-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , застосований ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 05.11.2015 року до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що відповідно до розпорядження Ковельської міської ради № 117-ро від 30.10.2013 року його було призначено на посаду заступника начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради. Згідно розпорядження Ковельського міського голови № 65-ро від 07.07.2015 року ОСОБА_7 присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно посадової інструкції, затвердженої 29.10.2013 року Ковельським міським головою, в посадові обов`язки ОСОБА_7 входить дотримання вимог та обмежень, обумовлених Законами України «Про засади запобігання і протидії корупції» та «Про службу в органах місцевого самоврядування»: організація підготовки укладання та ведення обліку договорів оренди земельних ділянок; участь у виготовленні матеріалів, необхідних для розгляду на сесії міської ради з питань у сфері регулювання земельних відносин; прийом громадян згідно встановленого графіку, та підготовка відповідей на звернення громадян з питань земельних відносин у місті; здійснення контролю за використанням і охороною земельних ресурсів в межах міста Ковеля, додержання земельного законодавства; у разі відсутності начальника відділу виконує його обов`язки; представляє відділ в інших управлінських структурах з питань, що належать до його компетенції; бере участь у підготовці проектів документів у сфері регулювання земельнихвідносин; взаємодіє із спеціально уповноваженими державними органами, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, містобудівних, будівельних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, норм і правил, охорони праці та інших норм у сфері регулювання земельних відносин; отримує необхідну інформацію, передбачену чинним законодавством, для виконання своїх посадових обов`язків від інших структурних підрозділів виконавчого комітету міської ради.

ОСОБА_7 у зв`язку із виконанням своїх функціональних обов`язків був наділений організаційно-розпорядчими функціями, тобто був службовою особою органів місцевого самоврядування.

Приблизно у вересні 2014 року до ОСОБА_7 , як до заступника начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради звернувся із усною заявою директор ПП "Резон сервіс" ОСОБА_9 щодо отримання ним земельної ділянки під комерційне використання, для розміщення мийки в м. Ковель.

Під час вищевказаної розмови, яка відбулась в службовому кабінеті ОСОБА_7 , який знаходиться в приміщенні Ковельської міської ради, за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 73, останній повідомив ОСОБА_9 , що в наявності є вільні земельні ділянки, які можна отримати у власність через аукціон, одна з яких розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході цього, у ОСОБА_7 виник умисел на отримання неправомірної вигоди, оскільки відповідно до рішення Ковельської міської ради № 38/25 від23.05.2013 року відносно вищевказаної земельної ділянки вже було надано дозвіл на розробку її проекту землеустрою та виготовлення експертної грошової оцінки і даними питаннями займався безпосередньо ОСОБА_7 , який на той час був членом конкурсної комісії з визначення виконавців робіт із землеустрою, оцінки земель, виконавців земельних торгів.

ОСОБА_7 , з метою корисливого збагачення та отримання неправомірної вигоди, на початку грудня 2014 року зателефонував до ОСОБА_9 та домовився про зустріч, яка відбулась в його службовому кабінеті. Використовуючи при цьому своє службове становище, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про те, що зазначене питання буде винесене на розгляд комісії по добору земельних ділянок та ряд інших комісій, а також сесії Ковельської міської ради і він, усвідомлюючи відсутність у нього безпосередньо повноважень на вчинення в інтересах ОСОБА_9 дій, як заступник начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради, посприяє в його інтересах шляхом використання свого авторитету та керівної посади і маючи внаслідок цього можливість вплинути на прийняття рішення щодо визначення його переможцем та можливості придбання в Ковельської міської ради земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Ковель, вул. Відродження, 1-Н, площею 0,24 га, лише за умови, якщо той надасть йому 7000 доларів США, в якості неправомірної вигоди.

В подальшому, 27.03.2015 року, приблизно о 18 годині 55 хвилин в м. Ковелі, ОСОБА_7 під час чергової зустрічі, знаходячись у своєму автомобілі, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, отримав від ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у вигляді частини грошових коштів в сумі 2600 гривень, що згідно курсу Національного банку України еквівалентно 100 доларам США, від попередньо обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 7000 доларів США, в якості завдатку за вчинення впливу на членів конкурсної комісії з визначення виконавців робіт із землеустрою, оцінки земель, виконавців земельних торгів.

Після цього, ОСОБА_7 продовжуючи свої дії стійко направлені на отримання неправомірної вигоди за зловживання впливом, вчинив дії на встановлення меж земельної ділянки площею 0,2050 га, закріпленої в натурі межовими знаками встановленого зразка за адресою: АДРЕСА_2 , про що було складено відповідний акт прийому-передачі межових знаків на зберігання.

В період часу з 06.07.2015 року по 04.08.2015 року відповідно до Розпорядження Ковельського міського голови № 158-ро від 01.07.2015 року начальник відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради перебував у короткостроковій відпустці, а його обов`язки в цей час виконував ОСОБА_7 , що передбачено його посадовою інструкцією, тобто мав можливість здійснювати безпосередній вплив на членів комісії щодо прийняття необхідного йому рішення, оскільки останні перебували в його підпорядкуванні.

Відповідно до протоколу № 3 засідання комісії з визначення виконавців робіт із землеустрою, оцінки земель, виконавців земельних торгів від 07.07.2015 року переможцем конкурсу обрано ТОВ "Олді".

17.07.2015 року між відділом земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради та ТОВ «Олді» укладено договір №07.05. на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, яка розташована в м. Ковелі по вул. Відродження, 1-Н.

В подальшому, ОСОБА_7 було підготовлено та виготовлено ряд документів та рішень, які були ним подані до ТОВ «Олді» для проведення грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, а також свій авторитет та вплив, як заступник начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради готував документи на засідання комісії з визначення виконавців робіт із землеустрою, оцінки земель, виконавців земельних торгів, по земельній ділянці, яка розташована в м. Ковелі по вул. Відродження, 1-Н та вирішував організаційні питання з приводу наявності усіх необхідних документів для проведення торгів, чим організував дії та роботу комісії, а також створив умови необхідні для впливу на прийняття вищевказаною комісією, рішення вигідного йому.

Після цього, ОСОБА_7 продовжуючи свої дії стійко направлені на отримання неправомірної вигоди, під час чергової зустрічі з ОСОБА_9 , яка відбулась 19.08.2015 року в м. Ковелі, знаходячись у своєму автомобілі, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, повідомив ОСОБА_9 , що офіційно збільшено вартість земельної ділянки, а тому за своє сприяння ОСОБА_7 зменшує суму неправомірної вигоди з 7000 доларів США до 2000 доларів США, та наголосив про необхідність надання йому до проведення аукціону частини грошових коштів в сумі 600 доларів США із вищевказаної суми, як гарантію подальших намірів ОСОБА_9 щодо отримання вказаної земельної ділянки.

В подальшому Ковельською міською радою прийнято рішення «Про підготовку матеріалів для продажу земельних ділянок шляхом аукціону» № 75/34 від 31.08.2015 року, згідно якого затверджено проект землеустрою, щодо відведення даної земельної ділянки. Також, цього дня відповідно до рішення Ковельської міської ради № 75/39 від 31.08.2015 року затверджено новий склад комісії до якої серед інших увійшли начальник відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради, головний спеціаліст відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища комітету Ковельської міської ради, голова постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування Ковельської міської ради, спеціаліст І категорії відділу земель, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у Ковельському районі Волинської області.

Крім цього, рішенням Ковельської міської ради № 77/32 від 24.09.2015 року «Про комісію з добору земельних ділянок, які виставляються для продажу на земельних торгах» затверджено склад комісії до якої увійшли начальник відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради, головний спеціаліст відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища комітету Ковельської міської ради, голова постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування Ковельської міської ради.

Таким чином, до складу вищевказаних комісій увійшли особи, з якими ОСОБА_7 був знайомий, підтримував робочі стосунки і які в ході виконання своїх функціональних обов`язків були в прямому підпорядкуванні в останнього, а тому він міг здійснювати на них вплив на прийняття рішень, вигідних для ОСОБА_7 .

Після цього, Ковельською міською радою та ТОВ «Олді» укладено договір про проведення земельних торгів від 01.10.2015 року, в тому числі земельної ділянки за адресою: м. Ковель, вул. Відродження, 1-Н.

В період часу з 02.11.2015 року по 11.11.2015 року, відповідно до Розпорядження Ковельського міського голови № 284-ро від 29.10.2015 року, начальник відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Ковельської міської ради перебував у короткостроковій відпустці, а його обов`язки в цей час виконував ОСОБА_7 , що передбачено його посадовою інструкцією, тобто мав можливість здійснювати безпосередній вплив на членів комісії щодо прийняття необхідного йому рішень, оскільки останні перебували в його підпорядкуванні.

В подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочині дії стійко направлені на отримання неправомірної вигоди, виконавши взяті на себе зобов`язання, 04.11.2015 року, приблизно о 16 год. 30 хв. перебуваючи в салоні автомобіля марки «Ланос», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 4603,88 гривень в якості неправомірної вигоди за вплив на членів комісії, щодо відчуження з власності Ковельської міської ради земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Ковель, вул. Відродження, 1-Н, площею 0,24 га., які поклав собі у внутрішній ліву кишеню власної куртки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню, а ОСОБА_7 виправданню у зв`язку із відсутністю в діях останнього ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. Просить вирок скасувати та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_7 за ч.2 ст.369-2 КК України.

У поданій на вирок суду апеляції прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого зазначає, що апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ч.2 ст. 55 КК України призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки. На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів у сумі 2600 грн., які одержані ОСОБА_7 в результаті вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи скарг, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечив, думку обвинуваченого та його захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали, а апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Посилання захисника на те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_7 у вчиненому повністю підтверджується наступними доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_9 з яких вбачається, що він є приватним підприємцем, директором ПП «Резон Сервіс». Приблизно два роки тому зустрічався з ОСОБА_7 з приводу купівлі земельної ділянки в м. Ковелі. ОСОБА_7 міг посприяти у купівлі земельної ділянки через аукціон. Під час зустрічі ОСОБА_7 розповів процедуру купівлі земельної ділянки через аукціон, процедуру проведення самого аукціону. Вказав, що грошові кошти він надавав за вирішення ОСОБА_7 земельних питань, пов`язаних зі сприянням у придбанні земельної ділянки в м. Ковелі, а саме: за сприяння в придбанні у власність земельної ділянки через земельні торги (аукціон), а також у вирішенні питання щодо проведення оцінки земельної ділянки. Причому ОСОБА_9 звернувся до обвинуваченого як до посадової особи органу місцевого самоврядування за сприянням у вирішення ряду питань, які входили до його компетенції, або які він безпосередньо міг вирішити, шляхом сприяння у прийнятті певних рішень.

- протоколом огляду від 27.03.2015 року, з якого вбачається, що у присутності понятих, було оглянуто грошові купюри, необхідні для подальшого використання під час проведення заходів з підтвердження фактичних даних про вимагання та отримання неправомірної вигоди заступником начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища Ковельської міської ради ОСОБА_7 . Грошові кошти являють собою купюри в кількості 13 штук, номіналом по 200 гривень на загальну суму 2600 гривень. Вказані грошові кошти, в присутності понятих були передані ОСОБА_9 ;

.

- протоколами про результати контролю за вчинення злочину від 27.03.2016 року, 05.11.2016 року;

- протоколами про результати аудіо -, відеоконтролю за особою від 27.03.2015 року, 28.05.2015 року, 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 05.11.2015 року;

- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 28.05.2015 року стосовно ОСОБА_7 , з якого вбачається, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було проведено ряд телефонних розмов;

- протоколом огляду від 04.11.2015 року, з якого вбачається, що у присутності понятих, було оглянуто грошові купюри, необхідні для подальшого використання під час проведення заходів з підтвердження фактичних даних про вимагання та отримання неправомірної вигоди заступником начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища Ковельської міської ради ОСОБА_7 . Грошові кошти являють собою купюри в кількості 2 банкноти, номіналом по 100 доларів США кожна на загальну суму 200 доларів США. Вказані грошові кошти належать ОСОБА_9 . Під час огляду банкноти позначено спеціальною хімічною речовиною «Промінь-1»;

- протоколом освідування особи від 04.11.2015 року;

- протоколом огляду місця події від 04.11.2015 року;

- дослідженими в судовому засіданні відеозаписами проведення негласних слідчих дій (флеш накопичувач мікро-CD, інвентарні №№ 95, 72, 77, 118, 144т, 151т, 150т, );

- висновком експерта № 692/692 від 05.11.2016 року, згідно якого на змивах з правої та лівої руки ОСОБА_7 , на поверхні лівого внутрішнього карману куртки та на грошових банкнотах виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини спецпрепарату «Промінь-1».

Оскільки показання свідків та наведені вище докази повністю узгоджуються між собою та іншими обставинами справи, то суд першої інстанції обґрунтовано поклав їх в основу вироку, навівши при цьому переконливі мотиви чому він взяв до уваги одні докази, відхиливши інші, що в свою чергу повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності підстав для скасування вироку із закриттям кримінальної провадження.

Що стосується доводів захисника про те, що суд невірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.369-2 КК України, то вони не заслуговують на увагу.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України і яке ставиться ОСОБА_7 за провину, є злочином з формальним складом, який визнається закінченим з моменту фактичного одержання хоча б частини обумовленої неправомірної вигоди, бо сам факт її отримання свідчить про досягнення згоди щодо здійснення впливу на уповноважену особу між посередником і особою, яка надала таку вигоду та у разі пропозиції надати неправомірну вигоду, злочин визнається закінченим з моменту доведення змісту такої пропозиції до відома особи-посередника. Така правова кваліфікація дій обвинуваченого викладена у формулюванні обвинувачення. Що ж стосується самого впливу, способу і форми його здійснення, діянь, що становлять його зміст, наслідків їх вчинення, характеру рішення, прийнятого чи не прийнятого особою, на яку здійснюється вплив, то вони не становлять обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.369-2 КК України.

Враховуючи викладене суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що умисел ОСОБА_7 був спрямований саме на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, яке полягало у впливі на службових осіб місцевого самоврядування, членів конкурсної комісії з визначення виконавців робіт із землеустрою, оцінки земель, виконавців земельних торгів, а в подальшому на уповноважених осіб органу місцевого самоврядування при затвердженні стартової ціни земельної ділянки та встановлення кроку земельних торгів, у зв`язку з чим правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 саме за ч.2 ст.369-2 КК України.

Посилання захисника на недопустимість доказів, отриманих на підставі ухвал слідчих суддів внаслідок їх нерозтаємнення, також не є слушними, оскільки протоколи слідчих дій, оформлених за наслідками виконання таких рішень слідчих суддів, містять посилання на відповідні ухвали щодо негласних слідчих дій.

Відповідно доводи апеляційної скарги захисника не заслуговують на увагу, так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступенню тяжкості та особі обвинуваченого колегія суддів також вважає безпідставними.
Так відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 55 КК України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру злочину, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер, корисний мотив та ступінь тяжкості злочину, який вчинений з використанням службового становища, що підриває авторитет державних органів і органів місцевого самоврядування та свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, розмір отриманої неправомірної винагороди, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, те що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності та застосування адміністративних стягнень, позитивні характеристики з місця роботи, досвід роботи на займаній посаді.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання не встановлено.

Врахувавши ці та інші обставини провадження, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 2 роки, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

На думку суду, таке покарання, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Водночас, як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Законом України від 18.02.2016 року № 1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації», який набув чинності 28.02.2016 року, внесено зміни до ст. 96-1, 96-2 КК України.

На підставі ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, що діяла на час вчинення цього злочину, за рішенням суду застосовується спеціальна конфіскація майна у разі, якщо грошові кошти одержані в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку при призначенні основного покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, не дотримався вимог ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України щодо застосування спеціальної конфіскації грошових коштів в сумі 2600 грн, які були одержані в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Отже, суд не застосував спеціальну конфіскацію майна, яка передбачена Загальною частиною цього Кодексу, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, а саме не застосування спеціальної конфіскації, не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в цій частині.

З вищенаведених підстав, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, апеляційний суд Волинської області

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 2600 грн, які були одержані в результаті вчинення вказаного злочину.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 30.032017р.

Суддя ОСОБА_2

секретар с/з ОСОБА_5