Номер провадження: 11-сс/785/1348/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному за ч.4 ст.189 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005684, продовжений строк тримання під вартою на 60 днів,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України продовжений строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 01 жовтня 2017 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 знаходиться під вартою вже 4 місяця і за цей час органом досудового розслідування не було проведено з підозрюваним жодної слідчої дії. В порушення ч.1 ст.196 КПК України, слідчий суддя не зазначив в ухвалі обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на теперішній час не зменшились і продовжують існувати. Захисник вважає, що із врахуванням даних, що позитивно характеризують ОСОБА_8 , до нього може бути застосований запобіжний не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст.197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що у вересні місяці 2015 року у ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник злочинний намір на вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а саме незаконне викрадення людини, із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб із застосуванням зброї.

У подальшому 27 жовтня 2015 року ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір на вчинення злочину, заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі, у відповідності до яких ОСОБА_10 виконував обов`язки організатора злочинного угруповання, діючи умисно, протиправно та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого матеріального збагачення, обрали об`єктом вчинення злочину потерпілого ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_13 є підприємцем та являється заможною людиною, попередньо ввели у оману ОСОБА_14 , який надавав останнім послуги таксі з метою його використання при вчинені злочину у якості водія.

Далі, ОСОБА_10 з метою організації вчинення злочину, володіючи необхідною інформацією, завчасно спланувавши дії ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повідомив останнім про свій завчасно спланований план дій, у відповідності до якого: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли у автомобіль марки ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 темно-синього кольору, під керуванням ОСОБА_14 та поїхали з останнім до Управління патрульної поліції в м. Одеса, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова буд. 5, приїхавши за вищевказаною адресою, припаркували вищевказаний автомобіль біля будинку 5 Б, який розташований по вул. А. Корольова в м. Одеса та почали чекати потерпілого, не повідомляючи ОСОБА_14 про свої завчасно сплановані дії та мету їх перебування у вказаному місці.

Приблизно у період часу з 21:00 по 22:00 27.10.2015 ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_11 , перебуваючи за вищевказаною адресою, побачили потерпілого ОСОБА_13 , який проходив повз припаркований автомобіль, в якому знаходились вищевказані особи.

Далі ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 швидко вибігли із автомобіля ОСОБА_14 та здійснили напад ззаду на ОСОБА_13 та повалили останнього на землю, після чого надягнули йому балаклаву на голову та кинули його в автомобіль під керуванням ОСОБА_14 , після чого відвезли його у гараж № НОМЕР_2 ПП «Простор», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова 37 С / Горемикінський люнет 1, де їх вже чекав ОСОБА_8 .

Прибувши у вищевказаний гараж ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_8 примусово затягнули потерпілого ОСОБА_13 до підвального приміщення вищевказаного гаражу та почали наносити останньому тілесні ушкодження з метою подальшого вимагання грошових коштів у особливо великому розмірі із погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 та членам його сім`ї, який сприймав погрози на свою адресу та адресу своїх близьких родичів, як дійсні і реальні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний умисел, направлений на незаконне викрадення людини, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб із застосуванням зброї вищевказані особи перебуваючи у вищевказаному підвальному приміщенні продовжували вчиняти насильницькі дії у відношенні потерпілого, діючи за раніше погодженим планом з метою вимагання та отримання грошових коштів у гр. ОСОБА_13 у особливо великих розмірах та домовившись із братом потерпілого ОСОБА_15 та самим ОСОБА_13 , що після отримання 30 тисяч доларів США (1 долар США - 22.90 грн.) становить 687 000 грн. ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відпустять потерпілого ОСОБА_13 . В процесі перемовин вищевказані особи постійно погрожували вбити ОСОБА_13 у випадку, якщо останній не виконає їх вимоги щодо передачі коштів.

У подальшому вищевказані особи, отримавши грошові кошти у розмірі 30 тисяч доларів США від ОСОБА_15 , який є братом потерпілого ОСОБА_13 відвезли потерпілого ОСОБА_13 у поле, яке знаходилось неподалік від вул. Генерала Петрова у м. Одеса та відпустили його, після чого зникли у невідомому напрямку.

Під час скоєння злочину, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 керувались вказівками та порадами ОСОБА_10 , який в свою чергу отримав частину здобутого, злочинним шляхом, майна.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , протоколом проведення слідчого експерименту від 05 травня 2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачений пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та, у разі доведеності вини ОСОБА_8 , йому загрожує покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказана обставина дає підстави вважати, що з метою ухилитись від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваному відомі анкетні дані та адреси проживання потерпілого та свідків, а тому ОСОБА_8 може незаконно впливати на них з метою схилити їх до зміни своїх показів наданих під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , в частині неповноти розгляду клопотання слідчого, допущеної слідчим суддею.

Так, продовжуючи підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 6 місяців слідчий суддя не надав оцінку тим обставинам, що на протязі чотирьох місяців досудове розслідування фактично не проводилося та з підозрюваним не було проведено жодної слідчої дії.

В судовому засіданні прокурор повідомив про те, що наразі у кримінальному провадженні проводиться судово-імунологічна експертиза, яка має бути завершена на протязі тижня і на, вирішення якою поставленні питання, які дадуть відповідь про причетність ОСОБА_8 до інших злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.4 ст.189 КК України, які інкримінуються іншим співучасникам.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 6 місяців є необґрунтованим, оскільки проведення слідчих дій, на які посилається слідчий у своєму клопотанні потребують значно менше часу.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 08.06.2017 року ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 серпня 2017 року включно. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 доцільно продовжити ще на тридцять два дні з моменту закінчення дії ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 08.06.2017 року, а саме до 07 вересня 2017 року включно.

На думку апеляційного суду цього часу буде достатньо для проведення всіх слідчих дій необхідних для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про необхідність задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, а також слідчий суддя не дослідив обставини кримінального провадження та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що відповідно до положень статтями 409, 410, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити частково і продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 07 вересня 2017 року.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0005684 продовжений строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 01 жовтня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В рамках кримінального провадження до ЄРДР за № 0005684 продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 07 вересня 2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду припиняє свою дію 08 вересня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4