Провадження № 1-кп/369/317/17
В И Р О К
іменем України
11.05.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
представника потерпілої
ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003805 від 05.10.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, працюючого директором ТОВ «Геліосистеми Інжиніринг», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:
05.10.2016 року близько 12 години водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Fiat Doblo», д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Горького в с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, від м. Ворзель в напрямку вул. Пролетарської с. Михайлівка-Рубежівка.

Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу будинку № 4 по вул. Горького в с. Михайлівка-Рубежівка, водій ОСОБА_8 , при виникненні перешкоди в русі (калюжі на проїзній частині) не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, продовжив рух, здійснив наїзд на калюжу, після чого не впорався з керуванням, змінив напрямок руху, а саме: виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , котрий рухався в зустрічному напрямку по вул. Горького в с. Михайлівка-Рубежівка, в межах своєї смуги руху.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Fiat Doblo», д/н НОМЕР_1 , потерпілий ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 467 від 24.10.2016 року смерть ОСОБА_10 , 1964 р. народження наступила в наслідок поєднаної травми голови та грудей.

Внаслідок ДТП водій автомобіля «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , який відмовся бути потерпілим у кримінальному провадженні, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівого наколінника, який, згідно висновку експерта № 252/Д від 30.11.2016 року, відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожували життя або здоров`я громадян, завдавати матеріальних збитків); пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншими учасникам руху); п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пп. 1.5, пп. «б» п. 2.3, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та смерті потерпілого ОСОБА_10 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого, а також повідомив, що він щиро розкаюється у вчиненому та при винесенні вироку просив врахувати, що після ДТП він спілкується з сім`єю ОСОБА_11 , підтримує їх морально та матеріально, та при призначенні покарання не позбавляти його волі та не призначити додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його робота пов`язана з необхідністю частих поїздок, а також до нього водій ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_3 претензій на мають.
Потерпіла ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явилась, до суду направила заяву в якій просила проводити судовий розгляд без неї, зазначила, що перебуває в гарних стосунках з ОСОБА_8 , жодних претензій до нього вона не має, цивільний позов заявляти не буде, просила призначити ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а також не застосовувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 26).

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють всі учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Тому, за вищевказаних обставини суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого ОСОБА_10 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд бере до уваги, що він щиро розкаюється у скоєному, раніше не судимий, має постійне місце проживання, являється переселенцем з території України, де наданий час проводиться антитерористична операція (а.с. 29), за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно (а.с. 35-37), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.с. 33,34), одружений (а.с. 31), має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 32), а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Тому, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_8 діяння та дані, які характеризують його особу, думку потерпілої, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки грубе порушення водієм ОСОБА_8 правил дорожнього руху призвело до травмування двох осіб, один з яких від отриманих травм помер, зі звільненням від призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0003805 від 05.10.2016 року у розмірі 3079 (три тисячі сімдесят дев`ять) грн. 80 коп.
Речові докази у справі:
- автомобіль марки «Fiat Doblo», д/н НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20, повернути власнику транспортного засобу або його представнику, безоплатно;
- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1