печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_5 , про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , звернувся до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови від 27.04.2017 про відмову у визнанні потерпілим та про зобов`язання залучити в якості потерпілого. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що 13.04.2017 ОСОБА_5 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про визнання його потерпілим в кримінальному провадженню № 0000507. Постановою від 27.04.2017 було відмовлено у визнанні потерпілим. Наведену постанову вважає необґрунтованою та безпідставною, підставі наведеного, просив: скасувати постанову від 27.04.2017, залучити заявника до кримінального провадження № 0000507, вручити пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого, залучити адвокатів потерпілого до кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що оскаржувана постанова законна та обґрунтована.

Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 13.04.2017 ОСОБА_5 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000507. Постановою від 27.04.2017, ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні потерпілим.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що на даний час, визначити статус потерпілого в даному кримінальному провадженні без отримання висновків експертів та проведенню великого об`єму слідчих дій, не представляється можливим.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу слід задовольнити в частині вимог про скасування постанови від 27.04.2017.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання слідчого, в провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження № 0000507 за ознаками кримінального правопорушення, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та залучити до участі в кримінальному провадженні адвокатів потерпілого, слід зазначити наступне.

Положення ч. 5 ст. 55 КПК України дає право слідчому або прокурору, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Оскільки положеннями КПК України, передбачено не лише обов`язок слідчого або прокурора вручити пам`ятку потерпілому про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а й право вмотивованою постановою відмовити у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги в цій частині.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС другого СВ СУ Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 27.04.2017 про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України розглянути заяву ОСОБА_5 від 13.04.2017 відповідно до ст. 55 КПК України.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1