Справа № 161/3076/17
Провадження № 1-кс/161/1617/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 05 квітня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайоного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Луцьку заяву заявника ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора Волинської області внести відповідні відомості до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:
В поданій скарзі ОСОБА_3 зазначив, що влипні 2016 року, він звернувся до Генеральної прокуратури України зі скаргою на незаконність закриття кримінального провадження № 0000258 від 16 січня 2013 року, за ч.1 ст.190 КК України, внаслідок чого йому було спричинено майнової шкоди, яка була скерована для розгляду і прийняття процесуального рішення до Луцької місцевої прокуратури.

8 липня 2016 року прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 було складено протокол про прийняття від нього заяви про вчинення кримінального правопорушення - а саме службової недбалості слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 , що виразилась у незаконному закритті вищевказаного кримінального провадження № 0000258.

Також, ОСОБА_3 зазначив, що при складанні даного протоколу ним вказувалось, що незаконними діями слідчого при закритті кримінального провадження, йому було завдано матеріальної шкоди. Вказана обставина була зафіксована на аркуші 2 цього протоколу, який було ним підписаний. Однак, як йому стало відомо на даний час, цей аркуш був замінений іншим, без його підпису і без зазначення про спричинену йому шкоду.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначив, що в свою чергу, начальник слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , замість того, щоб прийняти за вказаним протоколом процесуальне рішення, передбачене чинним Кримінально-процесуальним Кодексом України, надіслав йому лист (без назви), від 12 липня 2016 року №17-1149 вих.16., про те, що ним не вбачається підстав для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У вказаному листі відсутні будь-які посилання на норми КПК України, на підставі яких він був складений.

Тому, при винесенні даного листа, начальник слідчого відділу прокуратури Волинської області була допущена бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру кримінальних розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Отриманий лист, він оскаржив його до прокуратури Волинської області і Генеральної прокуратури України, та отримавши ряд відписок, в т.ч. від заступника прокурора області, ОСОБА_7 , від 10 лютого 2017 року, № 17/7-136-10, про те, що йому правомірно відмовлено у відкритті кримінального провадження, він звернувся до суду.

Також, ОСОБА_3 зазначив, що у вказаній йому відповіді міститься посилання на те, що його заява про вчинення кримінального правопорушення розглядалась відповідно до положень Закону України Про звернення громадян.

Однак, відповідно до статті 12 Закону України Про звернення громадян, його дія не поширюється не порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначив, що оскільки дане рішення не було оформлене постановою, то ним не пропущено строки її оскарження.

На підставі викладеного ОСОБА_3 посилаючись на ст.ст.214, 303 КПК України, просив суд:

1.Зобов`язати прокурора Волинської області (згідно з повноваженнями, передбаченими п.1 ч.2 ст.36 КПК України) відповідно до вимог ст.214 КПК України зобов`язати внесення відомостей протягом 24 годин до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його Заявою про кримінальне правопорушення, про відкриття кримінального провадження за ст.367 КК України, і визнання потерпілим і видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки ;

2.Зобов`язати орган досудового розслідування розпочати за його заявою про вчинення кримінального правопорушення досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 Кримінального Кодексу України і повідомити його письмово у встановленому законом порядку та строк про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.
Прокурор в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про місце і час розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомив, а тому на підставі ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарги проводиться за відсутності останнього.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
8 липня 2016 року прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 прийнято від ОСОБА_3 протокол-заяву про вчинення кримінального правопорушення з зазначенням події, а саме: на початку 2013 року в Луцький МВ УМВС України у Волинській області із правоохоронних органів м.Ужгорода надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Відомості за даним фактом було внесено в ЄРДР за №0000258 від 17 січня 2013 року. В листопаді 2013 року заявнику стало відомо, що за результатами розслідування вказаного провадження 18 квітня 2013 року слідчим СВ Луцького ВМ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 було прийнято рішення про закриття даного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Зазначене рішення ОСОБА_3 не оскаржував, однак вважає, що такими діями вказаною службовою особою допущено службову недбалість, оскільки за аналогічними фактами правоохоронними органами м. Ужгорода осіб з приводу шахрайських дій яких він звертався в міліцію визнано винними і провадження відносно них закрито у зв`язку зі смертю останніх.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, п. 2.1. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Разом з цим, під час розгляду заяви встановлено, що у ній не викладено конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки згідно ст. 91 КПК України у заяві необхідно вказати також і час, спосіб, місце, розмір завданих збитків (в чому вони конкретно полягають) та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, чинним КПК України передбачено, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що дійсно свідчать про ознаки того чи іншого злочину, тоді є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, відповідно вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З поданих ОСОБА_3 скарг до суду 23 лютого, 9 березня, 28 березня 2017 року, встановлено, що вони не містять будь-яких об`єктивних даних, що дійсно свідчать про наявність ознак складу кримінального правопорушення, не містять даних про попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки не зазначені кваліфікуючі ознаки та частина статті за якою ставиться питання про внесення відомостей до ЄРДР, а тому наведені у скарзі відомості не можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмови у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 24, 214, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 від 23 лютого 2017 року на бездіяльність прокурора Волинської області з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1