Справа № 404/2722/17
Номер провадження 1-кп/404/393/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0015166, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Компаніївка, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого утриманців, працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 29.03.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
04.12.2016 року близько 17.00 год., ОСОБА_3 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю ОСОБА_5 в кімнаті, таємно, викрав з ліжка належний потерпілій мобільний телефон марки «HTC Desire 620G dual sim», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 54 від 02.02.2017 року становить 3258 грн.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3258 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку складено 25.04.2017 р. між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, під час досудового розслідування повністю відшкодував завдані збитки, заподіяні своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_5 , а потерпіла ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження відмовилася. При цьому, підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_5 , які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладання угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст.474 КПК України їм роз`ясненні та зрозумілі, крім того ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про примирення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.468, ч.ч. 1,3,5 ст. 469, ст. 471, ч.ч.5-6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку);

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- сторони помирились добровільно, обвинувачений може виконати взятті на себе зобов`язання;

- міра покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., узгоджена сторонам, відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, обставинами, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Крім того з матеріалів кримінальної справи вбачається, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.03.2017 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України за злочин вчинений ним 21 січня 2017 року до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Разом з тим згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання якщо особа, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і кожен вирок, а отже і призначене ним покарання виконується самостійно.

Крім того відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже попередній вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.03.2017 року та новий вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда винесеного стосовно ОСОБА_3 повинні виконуватись самостійно.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у кримінальну провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 квітня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Кропивницькому у кримінальному провадженні № 0015166.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання до покарання за новим вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград та покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.03.2017 року яким було засуджено ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки не можуть бути застосовані принципи поглинання, часткового чи повного складання, а тому кожен вирок і призначене ним покарання виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1