Справа № 699/89/17
Номер провадження 1-кп/699/51/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2017 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківському кримінальне провадження №0000058 щодо обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка Донецької області, громадянин України, з середньо освітою, розлученого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.08.2007 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,

-звільнений від відбування покарання на підставі ст..81 КК України згідно постанови Придніпровського районного суду Черкаської області від 04.07.2012 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 9 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи раніше засудженим 09.08.2007 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України, на шлях виправлення не став та маючи непогашену в законному порядку судимість під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Так, 31.07.2012 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , знаходячись в с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, рухаючись по центру зазначеного села, наздогнав малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла з магазину додому та керуючись сексуальним спонуканням спрямованим на задоволення своєї статевої пристрасті, діючи умисно, посягнув на статеву недоторканість і нормальний фізичний та психічний розвиток потерпілої ОСОБА_6 , застосувавши фізичну силу, а саме, схопивши потерпілу проти її волі на руки, відніс останню на територію колишнього дитячого садка, розташованого у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , де вчинив щодо неї розпусні дії (розбещення) сексуального та фізичного характеру, що здатні викликати фізичне та моральне розбещення, а саме шляхом оголення статевих органів потерпілої та свого статевого члена, став ним водити по її частинах тіла - нижній частині живота та її статевому органі.

Будучи допитаний у суді 01.03.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, визнав повністю, розкаявся і показав, що дівчину не знав. 31.07.2012 року близько 20:00 год. можливо був в с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, де проживав з дитинства. В це ж село повернувся після відбуття покарання, призначеного йому за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та достовірно знав про розташування дитячого садка. Далі від дачі показань відмовився через стан здоров*я.

У судовому засіданні 29.03.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково, оскільки вважав, що ним не було вчинено жодних дій сексуального характеру але просив при призначенні покарання врахувати його негативний стан здоров`я, суворо не карати та вибачився перед потерпілою ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 , яка на час судового розгляду досягла повноліття, у суді показала, що станом на 31.07.2012 року перебувала в с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району у бабусі ОСОБА_12 . Цього дня, близько 20.00 год. йшла з магазину. Біля дитячого садка зустріла ОСОБА_7 , який став з нею розмовляти. Особисто його вона не знала, а обвинувачений розповідав про її схожість на його дочку. Далі ОСОБА_7 взяв її за руку і завів на територію дитячого садка. Коли хотіла крикнути, ОСОБА_7 здавив їй горло. Після цього відвів її до кущів і став роздягати, а потім торкатися руками за тіло. Після цього він оголив свій статевий член і запропонував його поторгати руками. Відчуваючи страх вона виконала його забаганки. Своїм статевим членом ОСОБА_7 торкався її живота. Згодом вона вдарила його ногою і вибігла на вулицю, де зустріла жителів села та розповіла їм що сталося. Разом із жінками, яких зустріла, пішла на місце, де знайшли її речі, що залишилися на місці події. Після цих подій стала відчувати страх до чоловіків. Нічого подібного раніше з нею не було, а тому дії обвинуваченого сприймала як дії сексуального характеру. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Не зважаючи на часткове визнання вини у вчиненні інкримінованого злочину, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, доведена:

-протоколом огляду місця події від 01.08.2012, під час якого працівниками міліції, в присутності понятих, проведено огляд ОСОБА_7 на підставі його заяви, під час якого з обох долоней рук останнього було відібрано мікронакладення, з обох рук ОСОБА_7 відібрано зрізи нігтів, з лобної частини, потиличної частини, тімяної частини та лівої і правої скроневих частин було відібрано зразки його волосся (а.к.п. 116);

-протоколом явки з повинною ОСОБА_7 від 02.08.2012 року, де він власноручно вказує, що він вчинив непристойні дії відносно неповнолітньої дівчини, а саме, поклавши її на землю, почав роздягати останню та здійснив непристойне доторкування до її статевих органів, які відносяться за характером до розпусних дій. При цьому ОСОБА_7 власноручно зазначив, що протокол явки з повинною написаний ним власноручно, фізичного та психічного тиску до нього не застосовано.(а.к.п. 113);

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 02.08.2012, під час якого останній розкаявся у скоєному, детально описуючи обставини події 31.07.2012 року, а саме вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснити чому саме здійснював непристойні розбещувальні дії по відношенню до ОСОБА_6 не зміг ( а.к.п. 117-119);

-даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 03.08.2012, яка показала, що обвинуваченого ОСОБА_7 до того часу не знала, біля груші в центрі села бачила чотирьох чоловіків, які розпивали горілку, серед них був і обвинувачений, який наздогнав її та запропонував купити морозива. Далі, останній звалив її на спину на землю почав її душити, на що вона стала відбиватися. ОСОБА_7 її відпустив та вони змінили місце, перейшовши в кінець дитячого садка. Після чого, обвинувачений, поклавши її на спину, став роздягати її, ліг зверху на неї, своїм статевим членом водив в неї по нижній частині живота, по її статевому органі, якого торкався руками. Після чого, піднявши її з землі, одягнув та розвернув до себе спиною. Після цього вона вдарила обвинуваченого ОСОБА_7 п`ятою ноги по пальцях на ногах та стала тікати до людей, яким потім розповіла про подію (а.к.п. 112);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події з фото таблицею до нього від 03.08.2012, згідно якого ОСОБА_6 вказала обставини події, що відбулися 31.07.2012 року та місце вчиненого кримінального правопорушення (а.к.п. 82-91);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події з фото таблицею до нього від 03.08.2012, згідно якого ОСОБА_7 вказав за яких обставин мали місце події 31.07.2012 року та місце вчиненого кримінального правопорушення (а.к.п. 92-102);

-Висновком судово-медичної експертизи № 05-11-01/17 від 27.01.2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця шиї, садна спини, садна правого плеча, які утворилися від дії тупих твердих предметів, не спричиняють короткочасного розладу здоров`я і по цій ознаці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді садна спини та синця шиї могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних в протоколі допиту гр. ОСОБА_6 від 03.08.2012 та в протоколі проведення відтворення обстановки і обставин події з гр. ОСОБА_6 від 03.08.2012. Тілесні ушкодження у вигляді садна правого плеча не відповідають строку події, вказаному в протоколі проведення відтворення обстановки і обставин події від 03.08.2012. У вмісті прямої кишки та змиві із зовнішніх статевих органів потерпілої ОСОБА_6 сперматозоїди не знайдені. В ділянці зовнішніх статевих органів, в ділянці анального отвору тілесних ушкоджень не виявлено. Осаднень в ділянці зовнішніх статевих органів, в ділянці анального отвору тілесних ушкоджень не виявлено. Дівоча пліва у гр. ОСОБА_6 не ушкоджена, а її будова не допускає здійснення статевого акту шляхом введення в піхву статевого члену без її ушкодження. Згідно чинного законодавства України особи жіночої статі, які не досягли 14-річного віку вважаються такими, що не досягли статевої зрілості. (а.к.п. 77-78).

Суд відкидає твердження захисника ОСОБА_8 щодо неможливості судом прийняти до уваги та досліджувати у якості доказу протокол явки з повинною обвинуваченого ОСОБА_7 від 02.08.2016 року, та при доведенні вини останнього бере його до уваги як доказ вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, оскільки відповідно до ч.ч. 1,2 ст.65 КПК України 1960 року доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Згідно п.8 розділу XI Перехідних положень КПК України 2012 року допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
На підставі вищевикладеного, суд не бере до уваги заявлені прокурором як доказ вини обвинуваченого, у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, акти судово-медичного дослідження (обстеження) №101 від 14.08.2012 року, та №102 від 29.08.2012 року.

Показання обвинуваченого про те, що він жодних дій сексуального характеру відносно потерпілої ОСОБА_6 не вчиняв суд оцінює критично, як спробу уникнути покарання за вчинені діяння, оскільки такі показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , які протягом досудового розслідування та в суді були послідовними і логічними, а також зазначеними вище протоколами слідчих дій, які у своїй сукупності доводять вчинення обвинуваченим інкримінованого діяння.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, які не викликають у суду сумнівів, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведене в повному обсязі.

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, думку потерпілої про суворість покарання.

По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.к.п. 121).

Обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у психіатра та нарколога не перебував та не перебуває (а.к.п. 129, 130).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його вибачення перед потерпілою та негативний стан здоров*я.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.
З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого в даному випадку можливе лише при ізоляції його від суспільства, оскільки це є необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання, яке обвинувачений повинен відбувати реально, суд керується вимогами ч.4 ст.81 КК України, згідно якої у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.156 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, та приєднання порядку ч.1 ст.71 КК України частину невідбутого покарання, призначеного вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 09.08.2007 року за ч.1 ст.115 КК України, яке на підставі постанови Придніпровського районного суду від 04.07.2012 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 становить 1 рік 9 місяців 9 днів (а.к.п. 132, 133).

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України», рішення від 10.02.2011 року), яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Разом з тим, суд не застосовує до ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, оскільки таке покарання застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину (п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання), а ОСОБА_7 посад, пов*язаних з вихованням та піклуванням про дітей не займав, не був призначений опікуном потерпілої ОСОБА_6 .

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до ч.9 ст.100 КПК України:

- зрізи нігтів з обох рук, зразки волосся з п`яти частин голови, мікрона кладення з долонь обох рук обвинуваченого ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді обраного запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає зарахуванню в порядку ч.5 ст.72 КК України як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у період з 17.11.2016 року, коли останнього на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.11.2016 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до даного покарання ОСОБА_7 приєднати невідбуту частину призначеного йому покарання по вироку Корсунь-Шевченківського районного суду від 09.08.2007 року за ч.1 ст.115 КК України у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі та на підставі ст..81 КК України згідно постанови Придніпровського районного суду від 04.07.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 9 днів, визначивши її у вигляді шести місяців позбавлення волі, та остаточно визначивши покарання у вигляді шести років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В строк відбування покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у період з 17.11.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази:

- зрізи нігтів з обох рук, зразки волосся з п`яти частин голови, мікронакладення з долонь обох рук обвинуваченого ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - протягом того ж строку з часу отримання копії вироку.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1