Справа № 206/4129/17
Провадження № 1-кс/206/401/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2017 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладено на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням. Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 170-173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб та умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Таким чином, слідчий суддя звертає увагу, що сукупність усіх передбачених законом ознак складу може бути підставою кримінальної відповідальності. Склад злочину є єдиною і достатньою підставою кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що слідчим ні в клопотанні ні в судовому засіданні не доведено наявність об`єкту злочину, а саме те, що водієм ОСОБА_6 здійснювалось перевезення металобрухту, будь-якими належними та допустимими доказами (висновок спеціаліста, експертиза, та інш.), слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину.
Крім того, слідчим не доведено жодної обставини передбаченої у ст.ст. 132, 171, 173 КПК України, яка в свою чергу дала б підстави для задоволення клопотання про арешт майна. При цьому, як було з`ясовано в процесі розгляду клопотання, вилучене майно було повернуто під розписку 07.08.2017 водієві ОСОБА_6 , про що той написав відповідну розписку, у зв`язку із наданням документів на вантаж, а тому, потреба у накладенні арешту на вилучене майно, на сьогодні відпала.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 104, 132, 170-173, 309 - 372 КПК України, слідчий суддя
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1