Номер провадження: 11-кп/785/1292/16
Номер справи місцевого суду: 499/527/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 і ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 20.07.2016 року.

Цім вироком засуджено:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утримані має неповнолітню дитину, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 27.04.2015 року Миколаївським районним судом Одеської області, за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 27 квітня 2015 року, та остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Районний суд вказав, що строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з часу його фактичного ув`язнення з 27 квітня 2015 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк, відбуте ним покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 27 квітня 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу тримання під вартою обрану 27 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 до набрання вироку законної сили залишена без змін.
Цим же вироком засуджено, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вирокщодо яких не оскаржений.
Як вбачається з вироку, у невстановлений день та час, незадовго до вчинення крадіжки, ОСОБА_9 проходив повз складу в с. Антонюки Миколаївського району Одеської області, та помітив, що склад не охороняється, заглянувши через вікно в середину, побачив, що там є різноманітне насіння, після чого прийшовши додому, зателефонував ОСОБА_8 та запропонував йому викрасти насіння зі складського приміщення, в той же час запропонував ОСОБА_12 , який в той час допомагав ОСОБА_9 по господарству, також прийняти участь в крадіжці, на що той погодився. В свою чергу ОСОБА_8 передзвонив ОСОБА_10 та запропонував йому здійснити крадіжку, на що той теж погодився, після чого ОСОБА_10 приготував двісті мішків, щоб у них складати викрадене майно та зателефонував ОСОБА_11 та також запропонував йому піти разом з ним, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 до складу та пограбувати його, на що ОСОБА_11 погодився.
8 листопада 2015 року о 22.00 годин, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули на автомобілі марки ВАЗ 2109, д/з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 до складу розташованого в с. Антонюки Миколаївського району Одеської області, котрий належить ОСОБА_13 .. Прибувши до складу, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пошкодили металеву решітку на одному з вікон складу, через яке ОСОБА_9 проник до приміщення складу та знаходячись в приміщені складу відчинив металеві ворота, з середини, шляхом викручування гайки пристрою яким були зачиненні металеві ворота. Через відчинені ОСОБА_9 металеві ворота ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли до приміщення складу та помістивши в поліетиленові мішки в кількості 200 шт., які були заздалегідь придбані ОСОБА_10 , по 25 кг. насіння соняшнику в кожному мішку, викрали п`ять тон насіння соняшнику урожаю 2014 року.Судом також було встановлено, що все викрадене вони перенесли в балку розташовану на відстані біля 120 м. від приміщення складу.Після чого ОСОБА_11 на автомобілі ВАЗ 2109 відвіз ОСОБА_9 до місця його мешкання щоб останній взяв трактор та причіп до нього з ціллю транспортування майна для подальшої реалізації викраденого майна.
Тієї ж ночі обвинувачені погрузили на причеп трактору Т-40 д/з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_9 викрадене майно, а саме 200 мішків по 25 кг. насіння соняшнику.
В судовому засіданні також було підтверджено той факт, що трактор Т-40, д/з. НОМЕР_2 , з причепом на якому перебувало викрадене насіння соняшнику, знаходився у господарстві ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , після чого, 11 листопада 2014 року викрадене насіння соняшнику врожаю сорту «Бонд» ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_11 перевезли трактором до смт. Миколаївки Миколаївського районну Одеської області, про те в селище на тракторі не заїжджали, а перевозили до складу котрий належить ОСОБА_14 , розташованого в смт. Миколаївка Одеської області частинами, машиною, що належить ОСОБА_10 , та продали його ОСОБА_14 за 15 тисяч гривень 00 копійок, які потім розділили порівну.
Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 завдали матеріальний збиток на суму 20 850 грн., оскільки відповідно до висновку товарознавчої експертизи ринкова вартість 1 тони насіння соняшнику врожаю 2014 року сорту «Бонд» становить 4 170, 00 грн.
В апеляції прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи просить змінити вирок в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання і зарахувати строк який він відбував по даній справі.

Обвинувачений просить з урахуванням усіх обставин пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого, адвоката, який підтримав апеляцію ОСОБА_8 і заперечував, проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у крадіжки, й правова кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Крім того, фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюється, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Що стосується призначеного покарання, то воно призначено останньому мінімальне, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, всіх обставин кримінального провадження і даних про його особу.

Таким чином, як за своїм видом, так і за розміром, призначене покарання є законним і справедливим, у зв`язку з чим відсутні підстави для зменшення покарання.

Разом тим, районний суд допустив помилку при зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно довідки ОУВП УДПтСУ в Одеській області ОСОБА_8 прибув 16.10.2015 року за підозрою в скоєнні злочину за ст. 185 ч. 3 КК України в розпорядження Іванівського районного суду Одеської області, і саме з цієї дати необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення по даному провадженню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а апеляцію прокурора задовольнити.
Вирок Іванівського районного суду Одеської області від 20.07.2016 року в відношенні ОСОБА_8 , в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України змінити.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 , попереднє ув`язнення з 16.10.2015 року до вступу вироку у законну силу, тобто до 06.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід скасувати.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3