11-сс/775/82/2015(м)
263/3786/15-к

Головуючий у суді 1-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року, якою щодо підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Волноваха Донецької області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 30 (тридцять) днів до 30 квітня 2015 року включно.

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_10 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 01.04.2015року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що приблизно в березні-квітні 2014 року в м.Донецьку створене стійке ієрархічне об`єднання - злочинну терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку» («ДНР»), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні. Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ДНР», яке є стійкою організацією, має чітку ієрархію та структуру, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.

У жовтні 2014 року с.Оленівка Волноваського району Донецької області, де розташована виправна колонія № 120 управління ДПтС України, було захоплено незаконними збройними формуваннями «ДНР».

При цьому ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він, мешкаючи у м.Волноваха, починаючи з жовтня 2014 року (точної дати під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, добровільно, з корисливих мотивів, з власних ідейних переконань, перейшов на бік терористичної організації «ДНР», що діє з метою нанесення шкоди територіальній цілісності та суверенітету України, де був призначений на посаду та приступив до виконання обов`язків начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації Волноваської виправної колонії № 120, що знаходиться в с.Оленівка Волноваського району Донецької області та контролюється так званим «Департаментом виконання покарань міністерства внутрішніх справ ДНР», які виразились у стеженні за працездатністю сигналізації та зв`язку на охоронюваному об`єкті, а саме на території всієї Волноваської ВК (№ 120), тобто сприяв діяльності зазначеної терористичній організації.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у сприянні терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

1 квітня 2015року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

2 квітня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 3 квітня 2015 року клопотання слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_10 задоволено частково і до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 30 (тридцять) днів до 30 квітня 2015 року включно.

Не погодився з ухвалою суду захисник ОСОБА_8 , який в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 03.04.2015р. про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у зв`язку з тим, що прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі вказав, що в ухвалі суду, як обгрунтування для застосування судом запобіжного заходу вказане:

«...Наянність обгрунтованої підозри в здійсненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, що підтверджується зібраними наступними доказами, а саме: протоколом його допиту, протоколом особистого обшуку, під час якого вилучена довідка, яка свідчить про його роботу на посаді начальника відділу Волноваської колонії №120, виданою управлінням виконання покарань «МВС Донецької народної республіки», довідками управління ДПтС України в Донецькій області...».

Захисник вказав, що згідно положень ст.178 КПК України: «При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, окрім наявності ризиків, вказаних в статті 177 КПК України, слідчий суддя… на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити їх у сукупності.

Згідно положень ст. 194 КПК України слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, що свідчать про:

1) наявність обгрунтованої підозри в здійсненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоч би один з ризиків, передбачених статтею 177 справжнього Кодексу, і на яких вказує слідчий, прокурор...

Всі ці вимоги закону, на думку захисника, слідчим суддею виконані не були.

Вказав, що якщо проаналізувати вказані документи, то з них виходить, що:

3) протокол допиту ОСОБА_9 не містить відомостей про здійснення ним кримінального правопорушення, оскільки факт продовження ним роботи у Волноваській колонії №120 після звільнення з ДПтС України (у вказаній колонії він працює впродовж 18 років), і виконання ним тих же обов`язків, які він виконував в той час, коли служив в Державній пенітенціарній службі України, не утворює складу кримінально правопорушення відповідно до чинного законодавства України.

4) довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_9 працює на посаді начальника відділу Волноваської колонії №120, виданою управлінням виконання покарань «МВС Донецької народної республіки», свідчить лише про те, що громадяни України, що перебувають на даній території, надана для можливості добиратися до місця роботи і для здійснення своїх трудових обов`язків. Дана довідка не містить свічень про здійснення ОСОБА_9 будь-якого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив його апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів приходить до висновку, що є обґрунтовані підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколом його допиту, протоколом особистого обшуку, під час якого вилучено довідку, яка свідчить про його роботу на посаді начальника відділу Волноваської колонії №120, виданої управлінням виконання покарань „МВС Донецької народної республіки, довідками управління ДПтС України в Донецькій області.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Крім того, слідчий суддя врахував всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосував винятковий вид запобіжного заходу, а саме, що ОСОБА_9 раніше не судимий, одружений, має двох малолітніх дітей, але будучи зареєстрованим в м. Волновасі, безперешкодно виїжджав до с. Оленівки Волноваського району - території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України, де мав місце тимчасового проживання, будучи колишнім працівником правоохоронного органу, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає до 15 років позбавлення волі, тому він може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на територію, що на даний момент контролюється представниками терористичної організації «ДНР», може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом повідомлення про своє затримання діючих учасників терористичної організації «Донецька народна республіка», незаконно впливати на свідків, приховувати докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, унеможливить запобігання вказаним вище ризикам.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 30 (тридцять) днів до 30 квітня 2015 року включно

- залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2