Справа № 299/2411/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження потерпілої ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду від 21.12.2015 року за матеріалами кримінального провадження № 11-кп/777/123/17 яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Берегове, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, з неповною загальною середньою освітою, одружений, тимчасово непрацюючий, угорець, раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 судові витрати по справі за проведення: авто технічної експертизи № 239 від 07.08.2015 року в сумі 790,00 грн. ( сімсот дев`яносто гривень); авто технічної експертизи № 238 від 07.08.2015 року в сумі 790,00 грн. ( сімсот дев`яносто гривень); авто технічної експертизи № 240 від 29.07.2015 року в сумі 790,00 грн. ( сімсот дев`яносто гривень).

Цивільний позов не заявлявся. Майно на яке накладено арешт відсутнє.

В ході судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено обраний під час досудового слідства запобіжний захід у виді домашнього арешту, який 13.12.2015 року сплив.

Питання речових доказів вирішено в я порядку ст.. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 11.06.2015 року близько 18:15 години, керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ моделі 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись зі швидкістю 93 км/год., яка є більшою за допустиму 60 км/год. в населених пунктах швидкістю руху по автомобільній дорозі в селі Руська Долина Виноградівського району зі сторони населеного пункту місто Виноградів у напрямку населеного пункту місто Берегово Закарпатської області, діючи всупереч вимог п. п. 1.10, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки Дельта без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_8 , який в той час рухаючись у попутному з ним напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч до села Фанчиково Виноградівського району.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки Дельта, без номерного знаку ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №118 від 21.07.2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася відкритим багатоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепа, тотальним субарахноїдальним крововиливом з проривом в шлуночки мозку та забоєм речовини головного мозку і ускладнилися набряком мозку з вклиненням у великий потиличний отвір, що і явилося причиною смерті.

Виникли вказані вище тілесні ушкодження внаслідок дії тупих предметів в результаті зіткнення мотоцикліста з легковим транспортним засобом, що рухався в попутному напрямку, в момент здійснення повороту вліво, від ударів виступаючими частинами автомобіля, при цьому місцем первинного контакту явилася ліва гомілка з послідуючим падінням на капот і відкиданням тіла ударом та тертям - ковзанням в тверде підлегле покриття.

Невиконання водієм ОСОБА_7 вказаних вимог п. п. 1.10, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме отриманням потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить поновити пропущені строки для оскарження вироку Виноградівського районного суду від 21.12.2015 року. Порушує питання про постановлення нового вироку щодо ОСОБА_7 та призначення покарання в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі. Просить в порядку ст. 128 КПК України визнати потерпілим по справі сина ОСОБА_10 та стягнути з нього нанесені фізичні, матеріальні та моральні страждання в розмірі 600 тис. грн. ( шістсот тисяч гривень). Для забезпечення позову просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить засудженому та його рідним і близьким. Вказує на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції потерпілій не було забезпечено представника, як такій, що має базову загальну середню освіту та не має знань в галузі права для захисту інтересів у суді. Зазначає, що засудженим ОСОБА_11 не відшкодовано потерпілій ні матеріальної шкоди, завданої через знищення мотоциклу Дельта та витрат на поховання чоловіка ні моральної шкоди, спричиненою смертю чоловіка.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_6 на підтримання заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Виноградівського районного суду від 21.12.2015 року , оскільки такий пропущений з поважних причин, думку прокурора , який вказав на відсутність поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, дослідивши матеріали судового провадження , апеляційний суд прийшов до висновку , що клопотання про поновлення строку не підлягає до задоволення , а апеляційна скарга поверненню особі, що її подала з наступних підстав.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що судовий розгляд відбувався за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка виступала в , в тому числі у судових дебатах та просила суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_7 та погодилася з позицією прокурора про можливість звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням. 23.12.2015 року копію вироку від 21.12.2015 року щодо ОСОБА_7 було направлено на адресу проживання потерпілої.

З доводів наведених в апеляційній скарзі потерпіла вказує на те, що в липні 2016 року мала зустріч із засудженим ОСОБА_7 , який повідомив їй, щоб вона до нього не ходила, оскільки коштів він відшкодовувати не буде, а у разі подальших намагань в отриманні коштів на відшкодування завданої ним шкоди, повідомить працівників поліції. У подальшому , ОСОБА_7 звертався із заявою у поліцію , у зв`язку з чим вона вимушена була давати пояснення. Зазначені обставини потерпіла підтвердила і під час виступу в суді апеляційної інстанції.

Потерпіла звернулася з апеляційною скаргою лише 27.12.2016 року , оскільки, як зазначено в апеляційній скарзі, обвинувачений , при ухваленні вироку обіцяв відшкодувати завдану шкоду, однак, таку не відшкодовував.

Потерпіла підтвердила у судовому засіданні, що причиною звернення з апеляційною скаргою є невідшкодування обвинуваченим завданої шкоди, яку він обіцяв відшкодувати.

Таким чином , з урахуванням того, що потерпіла приймала участь у судових засіданнях, висловила свою думку щодо призначення обвинуваченому покарання у судових дебатах, на адресу потерпілої направлявся ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок, ОСОБА_6 знала і розуміла суть ухваленого вироку, у зв`язку з чим спілкувалася із засудженим ОСОБА_7 щодо відшкодування шкоди, то апеляційний суд прийшов до переконання , що наведені потерпілою ОСОБА_6 доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку не заслуговують на увагу.

Доводити поважність причин пропуску строку повинна особа, що заявила клопотання про відновлення пропущеного строку. До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження відносяться обставини, що об`єктивно перешкодили учаснику процесу вчасно подати апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає, що не виконання засудженим обіцянки потерпілій про відшкодування завданої шкоди та усунення заподіяних збитків і подача потерпілою апеляційної скарги через рік з моменту ухвалення судового рішення не можна вважати поважними причинами пропуску строку на її оскарження .

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Колегією суддів підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження вироку Виноградівського районного суду від 21.12.2015 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 64-2, 395, 399, КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження вироку Виноградівського районного суду від 21.12.2015 року щодо ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_6 , як особі що її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді: