У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 18 травня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі пункту 2 частини першої статті 49 КК звільнено від покарання у зв'язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 13 квітня 2016 року вирок місцевого суду змінив: виключив із мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_4 злочину у стані алкогольного сп'яніння та відповідну обставину, що обтяжує покарання. В частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди вирок скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У решті вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року щодо нього з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК. Стверджує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на порушення судами першої інстанції вимог пункту 2 частини третьої статті 374 КПК та апеляційної інстанції вимог статті 419 КПК.

Свої доводи засуджений обґрунтовує, посилаючись на копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 лютого 2013 року, 03 квітня 2014 року та 07 квітня 2015 року.

Просить скасувати ухвалу касаційного суду щодо нього та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Разом із заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України засудженим ОСОБА_4 подано клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

Поважність причин пропуску строку обґрунтовує тим, що в липні 2014 року, а також наприкінці серпня 2016 року його дружина, яка є свідком у справі щодо нього, перебувала в реанімаційному відділенні Дніпропетровської лікарні швидкої допомоги у важкому стані й після виписки з лікарні потребувала постійного догляду та значних коштів на продовження лікування, що вплинуло на можливість звернення до адвоката для підготовки заяви для подачі її до Верховного Суду України. Зазначає, що первинну заяву він встиг подати в межах передбаченого законом строку. В подальшому він звернувся до Верховного Суду України з уточненою заявою, оскільки вважав, що суд відмовив йому у відкритті провадження у зв'язку з наявністю недоліків поданої ним раніше заяви. Вважає, що помилково розцінив те, що повторно подана ним до Верховного Суду України заява, в якій він усунув недоліки, наведені в ухвалі від 07 березня 2017 року, є такою, що подана в день її первинного подання.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви і клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Визначений у статті 445 КПК перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Згідно з частиною шостою статті 447 КПК у разі пропущення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Посилання засудженого на те, що внаслідок хвороби його дружина потребувала постійного ретельного догляду, а її лікування - матеріальних витрат, що позбавило його можливості в межах строку оскаржити ухвалу касаційного суду щодо нього, не можна визнати поважною причиною для поновлення строку, оскільки з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 перебувала на лікарняному з 28 серпня по 21 вересня 2016 року, а 22 вересня 2016 року проводився огляд лікарем Дніпропетровської міської клінічної лікарні, тобто до ухвалення касаційним судом рішення від 10 жовтня 2016 року.

Крім того, сам по собі факт встановлення Красногвардійською міськрайоною МСЕК 02 лютого 2017 року дружині засудженого другої групи інвалідності з наданням висновку комісії про можливість її праці у кабінетних умовах з деякими обмеженнями, не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку, з огляду на те, що ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження, що зазначена обставина була істотною перешкодою, яка унеможливила або ускладнила можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з матеріалів переведення № 5-167кз17 ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року вперше звернувся у січні 2017 року, тобто у строк, передбачений статтею 447 КПК, за результатами розгляду якої, ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 07 лютого 2017 року йому відмовлено у допуску справи до провадження у зв'язку із необґрунтованістю заяви.

Доводи засудженого ОСОБА_4 про те, що він помилково розцінив ухвалу Верховного Суду України від 07 лютого 2017 року про відмову у допуску справи до провадження, як таку, що визначає недоліки його заяви та надає строк на їх усунення, а відтак наступна його заява вважається такою, що подана у день її первинного подання до Верховного Суду України, не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання заявника про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України необхідно відмовити, а вказану заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Водночас, суд звертає увагу на те, що можливість реалізації засудженим ОСОБА_4 права на звернення до Верховного Суду України не втрачена за умови подання ним нової заяви та долучення до неї судового рішення касаційної інстанції (порівнюване рішення), яке за строком ухвалення буде відповідати вимогам статті 447 КПК і за своєю суттю буде остаточним.

На підставі викладеного, керуючись частиною шостою статті 447 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_7