Справа № 573/177/17
Номер провадження 1-кп/573/26/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2016 року за № 0000685 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця с. Крупець Рильського району Курської області РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неповна загальна середня освіта, неодруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 8 від 12 січня 2017 року на момент вчинення кримінального правопорушення та на даний час виявляє ознаки органічного розладу особистості (внаслідок черепно-мозкової травми) з легким зниженням пам`яті, помірними характерологічними змінами, минущими психотичними розладами (переважно галюцинаторними), згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2016 року ОСОБА_4 перебував вдома за місцем свого проживання, де в нього виник умисел на вчинення крадіжки майна з дачного домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 того ж дня у вечірній час близько 21.00 год., попередньо знаючи, що у даному господарстві на даний час ніхто не проживає, проник на подвір`я ОСОБА_6 через отвір у паркані зі сторони городу.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна шляхом злому запірних пристроїв вручну на вхідних дверях до сараю, проник в середину приміщення та викрав металевий лом вартістю 100 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей будинку та за допомогою викраденого з сараю металевого лому, шляхом злому запірних пристроїв, проник в середину житла ОСОБА_6 , звідки вчинив крадіжку наступного майна:
- двох двоконфорочних чавунних пічних плит з кільцями, кожна з яких вартістю 350 грн., загальною вартістю 700 грн.;
- дванадцяти топочних колісників, вартістю 15 грн. кожний, загальною вартістю 180 грн.;
- однієї алюмінієвої каструлі без кришки, об`ємом 3 л, вартістю 70 грн.;
- однієї алюмінієвої каструлі без кришки, об`ємом 6 л, вартістю 120 грн.;
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 вийшов з будинку та залишив викрадене майно на подвір`ї, підійшов до вхідних дверей літньої кухні, розташованої на території домогосподарства ОСОБА_6 та шляхом злому запірних пристроїв, за допомогою металевого лому, проник в середину приміщення, звідки вчинив крадіжку майна, а саме:
-однієї двоконфорочної чавунної пічної плити з кільцями, вартістю 350 грн.;
-восьми топочних колісників, вартістю 15 грн. кожний, загальною вартістю 120 грн.;
-одних топочних чавунних дверцят, вартістю 100 грн.;
-однієї чавунної сковорідки без кришки, вартістю 75 грн.;
-двох емальованих відер, об`ємом по 10 л, вартістю 100 грн. кожне, загальною вартістю 200 грн.
Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 , вийшовши з приміщення літньої кухні та поклавши зазначене майно до попередньо викраденого з будинку, повернувся до сараю вказаного домогосподарства та вчинив крадіжку слідуючого майна:
-одних металевих вил на чотири зубці з дерев`яним держаком, вартістю 40 грн.;
-двох металевих граблів з дерев`яними держаками, вартістю 30 грн. кожні, загальною вартістю 60 грн.;
-однієї металевої лопати з дерев`яним держаком, вартістю 30 грн.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/4088е від 22 листопада 2016 року матеріального збитку на суму 2 145 грн.
Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за територію домогосподарства ОСОБА_6 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував вчинення ним суспільно-небезпечних діянь при обставинах, зазначених в обвинувальному акті. ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно через отвір у паркані зі сторони городу проник до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , так як знав, що там ніхто не проживає та шляхом злому запірних пристроїв вручну на вхідних дверях до сараю проник в середину приміщення та викрав металевий лом, за допомогою якого, шляхом злому запірних пристроїв, проник в середину житла(будинку та літньої кухні), а потім знову до приміщення сараю ОСОБА_6 , звідки вчинив крадіжку металевих предметів побуту, вказаних в обвинувальному акті, які виніс з домогосподарства та здав на пункт прийому металобрухту і отримав кошти, суму яких не пам`ятає, за які придбав продукти харчування, цигарки та сплатив за світло. У вчиненому щиро кається.
Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла до суду заява про проведення судового розгляду справи без його участі та відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.
Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, також підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
-витягом з ЄРДР від 15 листопада 2016 року щодо внесення до нього відомостей про таємне викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_6 шляхом проникнення в середину приміщення (а.п. 26);
-протоколом огляду місця події у дачному домогосподарстві ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , зі схемою та фототаблицею до нього (а. п. 28-37);
-протоколом огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зі схемою та фототаблицею до нього, де вилучено наступне майно: 1 алюмінієва каструля, об`ємом 3 л, 1 двоконфорочна пічна плита з кільцями в комплекті (а. п. 39-46);
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/4088е від 22 листопада 2016 року, відповідно до якого загальна вартість викраденого майна становить 2 145 грн. (а. п. 48-55);
-висновком судово-психіатричної експертизи № 482 від 12.12.2016 року, згідно якого встановлено ОСОБА_4 діагноз: «Органічний галюциноз F06.9» та рекомендовано проведення додаткової судово-психіатричної експертизи після стаціонарного обстеження ( а.п. 56-58 );
-
висновком судово-психіатричної експертизи № від 12.01.2017 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 виявляє ознаки органічного розладу особистості (внаслідок черепно-мозкової травми) з легким зниженням пам`яті, помірними характерологічними змінами, минущими психотичними розладами (переважно галюцинаторними), не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, ОСОБА_4 виявляв ознаки органічного розладу особистості (внаслідок черепно-мозкової травми) з легким зниженням пам`яті, помірними характерологічними змінами, минущими психотичними розладами (переважно галюцинаторними), не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної примусової допомоги ( а.п.59-61 ).
Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження їх під час судового розгляду, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, мало місце і вчинено ОСОБА_4 .
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна ОСОБА_6 на загальну суму 2 145 грн., ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.
25 січня 2017 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000685, але під час досудового розслідування була призначена судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку № 8 від 12 січня 2017 року встановлено, що виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 виявляв ознаки органічного розладу особистості (внаслідок черепно-мозкової травми) з легким зниженням пам`яті, помірними характерологічними змінами, минущими психотичними розладами (переважно галюцинаторними), не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної примусової допомоги ( а.п. 59-61 ).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема те, що злочин,передбачений ч.3 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 8 від 12 січня 2017 року на момент вчинення кримінального правопорушення та на даний час виявляє ознаки органічного розладу особистості (внаслідок черепно-мозкової травми) з легким зниженням пам`яті, помірними характерологічними змінами, минущими психотичними розладами (переважно галюцинаторними).
Суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину.
Наведені обставини суд на підставі ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують обвинуваченому покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Окрім того, суд враховує, що відповідно до висновку судово- психіатричної експертизи № 8 від 12 січня 2017 року на момент вчинення кримінального правопорушення та на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки органічного розладу особистості (внаслідок черепно-мозкової травми) з легким зниженням пам`яті, помірними характерологічними змінами, минущими психотичними розладами (переважно галюцинаторними). За своїм психічним станом він не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної примусової допомоги.
Відповідно до положень ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто такою, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії(бездіяльність) та керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Також згідно положень ст. ст. 93,94,96 КК України передбачено, що примусове лікування може бути застосоване судом незалежно від призначеного покарання до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати в якості примусового заходу медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили в стані обмеженої осудності злочин.
На підставі усталеної судової практики - надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності ( ч.1 ст. 20, ч.2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане,- на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується я щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності ( ч.1 ст. 20, ч.2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду , така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане,- на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
Згідно 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та в конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначеного покарання, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення.
Крім того, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст. 75,76 КК України та звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.
Таку міру покарання суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, а й для його виправлення.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:
- 1 алюмінієва каструля, об`ємом 3 л, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику;
- 1 двоконфорочна пічна плита з кільцями в комплекті, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , - повернути власнику майна - потерпілому ОСОБА_6 .
Під час проведення досудового розслідування проводились судова-товарознавча експертиза № 19/119/9-3/4088е від 22 листопада 2016 року, загальна вартість якої складає 439 грн. 80 коп. Вказана загальна сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід, якій обраний у виді особистого зобов`язання під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 згідно ухвали Білопільського районного суду від 23 грудня 2016 року необхідно залишити до вступу вироку суду в законну силу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,484 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і за цим Законом призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання з випробуванням з іспитовим терміном на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до ст. ст. 20, 93, 94 КК України та ч.2 ст. 504 КПК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Виконання вироку в частині застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку- здійснювати за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в загальній сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- 1 алюмінієва каструля, об`ємом 3 л, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику;
- 1 двоконфорочна пічна плита з кільцями в комплекті, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , - повернути власнику майна - потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя