Справа № 145/1238/15-к
Провадження №11-кп/772/290/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2016, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, громадянин України, працює водієм ТОВ "Укрторколормет", з вищою освітою, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт строком на 220 (двісті двадцять) годин;
стягнуто з нього на користь держави вартість судово автотоварознавчої експертизи в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 60 коп., скасовано арешт на причіп легковий 2010 року випуску ПР ПА 004 д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , накладений ухвалою Тиврівського районного суду 23.07.2015 року, -

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що в квітні 2015 року, в смт. Тиврів Вінницької області, він, маючи намір на викрадення чужого майна, перебуваючи на території бувшого ТОВ"Райагропроменерго", що розташоване по вул. Пархоменка, навпроти господарства ОСОБА_11 , яке розташоване по тій же вулиці за № 51, виявив три вісі марки "ROR", від напівпричіпа "Robuste Kaiser", що належать ОСОБА_7 , після чого шляхом вільного доступу навмисно, таємно викрав їх, вартістю 10 000 грн. за одну, на суму 30 000 грн., чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_7 на вище вказану суму.
Після скоєння крадіжки ОСОБА_8 викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційних скаргах прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні, правильності кваліфікації його дій, просять вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати у зв`язку з його невівдповідінстю ступеню тяжкості кримінального провадження та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 , на переконання прокурора, покарання у виді 240 годин громадських робіт, а на переконання потерпілого ОСОБА_7 , - у виді арешту строком на 6 місяців.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , вважаючи вирок щодо ОСОБА_8 незаконним через неповноту судового розгляду та істотні порушення кримінального процесуального закону, просить його скасувати, а у кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд. Своє прохання захисник мотивує тим, що у кримінальному провадженні не визначено фактичну вартість вісів від напівпричіпа, у викраденні яких визнано винуватим ОСОБА_8 , оскільки існує два висновки автотоварознавчих експертиз, що різняться між собою, а у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення ще однієї експертизи з метою усунення різних висновків попередніх відмовлено, отже, у кримінальному провадженні всупереч ст. 91 КПК України не з`ясовані обставини, які підлягають доказуванню. Крім того, апелянт зазначає, що суд взяв до уваги протокол огляду місця події, який складений до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що є порушенням ст. 214 КПК України, тобто він є недопустимим доказом, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України через відсутність посвідчення його гербовою печаткою прокурором, а також допитані судом свідки не приведені до присяги.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційних скарг інших учасників судового розгляду, потерпілого ОСОБА_7 , який, підтримуючи свою апеляційну скаргу, не наполягав на призначенні обвинуваченому більш суворого покарання, прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення усіх поданих апеляційних скарг.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки чужого майна базується на всебічно, повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Так, про доведеність вини ОСОБА_8 свідчать, зокрема, наступні докази.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що виявивши відсутність належних йому вісей від напівпричепа, побачив неподалік брата обвинуваченого, який повідомив, що вказані вісі забрав ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 трактором Тиврівських ЕМ, де він працює, на прохання ОСОБА_8 з території колишнього «Райагропроменерго» завантажив на автомобіль ГАЗ-53 три вісі великого діаметру, які пофарбовані в червоний колір.

Свідок ОСОБА_11 був очевидцем того, як за допомогою трактора під керуванням ОСОБА_13 на самоскид ГАЗ-53 вантажили 2-3 мости від автомобіля.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили наявність на території колишнього «Райагропроменерго» до весни 2015 року належних ОСОБА_16 вісей від напівпричепа до вантажного автомобіля.

Вказані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань.

Згідно висновку експерта від 24.06.2015 вартість нових викрадених у ОСОБА_7 вісей становить 127020 грн.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 05.04.2016 ринкова вартість трьох вісей марки «ROR», що були у використанні, в технічно несправному стані при здачі на металобрухт становить від 2549,25 до 4125 грн.

Дані експертні висновки не суперечать один одному.

Враховуючи, що предмет крадіжки відсутній, у проведенні додаткової експертної оцінки його вартості, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, необхідності немає.

Безпідставними є доводи сторони захисту в тій частині, що при виконанні вимог ст. 314 КПК України суд не врахував того факту, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не посвідчений гербовою печаткою прокуратури, оскільки ст. 291 КПК України такі вимоги до обвинувального акта не передбачені.

Таким чином, дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно.

Щодо покарання, призначеного судом обвинуваченому в межах санкції норми кримінального закону, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і вважати його надто м`яким підстав немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2016 щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4