Провадження № 11-сс/780/8/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 04.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
04 січня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2016 року, якою зобов`язано уповноважених осіб Київського слідчого ізолятора негайно звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, з-під арешту, у зв`язку припинення тимчасового арешту внаслідок недоотримання центральним органом України в передбачені міжнародним договором України строки запиту на видачу (екстрадицію) особи.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Заявник адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на Конституцію України, ст. 5,6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, ст.ст. 8,9,12,17,20, 206,586,589 КПК України, 26.12.2016 року звернувся до суду з клопотанням в інтересах заявника ОСОБА_10 про зобов`язання органу державної влади забезпечити дотримання прав особи шляхом негайного звільнення ОСОБА_10 з від арешту у зв`язку з припиненням тимчасового арешту внаслідок недотримання центральним органом України в передбачені міжнародним договором України строки запиту про видачу ( екстрадицію) особи.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2016 року зобов`язано уповноважених осіб Київського слідчого ізолятора негайно звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Турецької Республіки, з-під арешту, у зв`язку припинення тимчасового арешту внаслідок недоотримання центральним органом України в передбачені міжнародним договором України строки запиту на видачу (екстрадицію) особи.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника. В обґрунтуванні свої вимог прокурор зазначає, про невірне трактування судом ч. 4 ст. 19 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про прийняття судом рішення, яке він не мав права приймати за законом та про порушення судом правил територіальної підсудності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважає що апеляційна скарга на дану ухвалу слідчого судді не може бути подана, оскільки вона не передбачена в ст. 309 КПК України, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
В ухвалі слідчого судді фактично вирішено питання стосовно тимчасового арешту, яке у відповідності до ст. 383 КПК України може бути оскаржене в апеляційному порядку. В зв`язку з викладеними колегія суддів знаходить доводи захисника про неприйнятність апеляційної скарги безпідставними.
З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2016 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області було застосовано тимчасовий арешт до ОСОБА_10 на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу. Зазначена ухвала була оскаржена в апеляційному порядку захисником ОСОБА_8 .. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.12.2016 року апеляційна скарга захисника залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_10 без змін. Тобто, ухвала слідчого судді набрала законної сили.
Слідчий суддя, постановлюючи ухвалу від 28.12.2016 року послався на те, що впродовж 18 днів після арешту центральний орган України не отримав запит про видачу ОСОБА_10 і тому на думку слідчого судді, тимчасовий арешт припиняється.
Колегія суддів вважає даний висновок слідчого судді безпідставним та таким, що суперечить діючому законодавству.
У відповідності до ч. 4 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, яка ратифікована Україною 16.01.1998 року, тимчасовий арешт може бути припинений, якщо впродовж 18 днів після арешту, запитувана Сторона не отримає запиту на видачу правопорушника і документи, зазначені в ст. 12. У будь-якому випадку цей період не може перевищувати 40 днів від дати здійснення такого арешту . Виходячи з викладеного, колегія суддів робить висновок, що рішення про припинення тимчасового арешту може бути прийнято після сплину 18 днів, однак максимальний строк арешту не може перевищувати 40 днів. Аналогічні вимоги містяться і в ст. 583 КПК України.
В даному випадку, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлений строк тимчасового арешту ОСОБА_10 40 днів. Саме впродовж цього строку і повинен надійти запит про видачу та відповідні документи. В зв`язку з цим твердження в ухвалі слідчого судді про те, що у передбачений строк не надійшов запит про видачу ОСОБА_10 , а тому тимчасовий арешт припиняється, є безпідставним.
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 586 КПК України, тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо: центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію); під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється; компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи; центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції). Цей перелік є вичерпним.

Слідчий судя в своїй ухвалі посилається на те, що центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію). Однак, передбачений Європейської конвенції про видачу правопорушників максимальний строк 40 днів не минув.
Крім того, слідчий суддя в своїй ухвалі зазначає, що закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 , які діючим законодавством України за аналогічний злочин з аналогічною мірою покарання становить 5 років, а вирок щодо ОСОБА_10 постановлений 05.12.2006 року. З таким твердженням колегія суддів не погоджується, поскільки ці питання перевіряються судом після отримання запиту про видачу та відповідного пакету документів, тобто під час вирішення питання про екстрадицію.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Ці обставини слідчим суддею не перевірялися, а тому зазначене твердження є безпідставним.
У відповідності до ч. 2 ст. 586 КПК України, скасування тимчасового арешту або запобіжного заходу здійснюється керівником відповідної регіональної прокуратури, його першим заступником або заступником за дорученням (зверненням) центрального органу України, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої цієї статті, за погодженням з відповідним центральним органом України. Копія постанови про скасування тимчасового арешту або запобіжного заходу надсилається уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, слідчому судді, який приймав рішення про застосування тимчасового арешту або запобіжного заходу, а також особі, щодо якої застосовувався запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Виходячи зі змісту вище зазначеної норми закону, вирішення питання про припинення тимчасового арешту є виключною компетенцією керівника відповідної регіональної прокуратури, його першого заступника або заступника. Прийняття вказаного рішення не входить до компетенції слідчого судді.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Повноваження слідчого судді при вирішенні питань про видачу осіб, які вчинили правопорушення ( екстрадиція ) чітко визначені главою 44 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що посилання слідчого судді на Конституцію України в частині того, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, в даному випадку є недоречним. В даному випадку є судове рішення що набрало законної сили про тимчасовий арешт ОСОБА_10 , яке виконується, а тому твердження про наявність юридичного спору є недоречним. В даному випадку вже відбувся судовий розгляд і судове рішення набуло законної сили, тобто воно стало остаточним.
Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя послався на ч. 1 ст. 206 КПК України, яка передбачає, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Однак, зазначена норма закону передбачає дотримання принципу територіальності. Тобто, слідчий суддя приймає рішення, щодо осіб, які тримаються під вартою в межах територіальної юрисдикції суду, де він працює.
Постановлюючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя зобов`язав уповноважених осіб Київського слідчого ізолятора звільнити ОСОБА_10 з під арешту. Однак, зазначена особа трималася під вартою в м. Києві, тобто поза межами територіальної юрисдикції Бориспільського міськрайонного суду. Тобто слідчий суддя прийняв рішення з порушенням встановлених законом правил підсудності.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою і тому підлягає скасуванню.
Враховуючи, що в клопотанні захисника ОСОБА_8 ставляться питання, які не відносяться до компетенції слідчого судді, колегія суддів знаходить за необхідне закрити провадження по справі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2016 року, якою зобов`язано уповноважених осіб Київського слідчого ізолятора негайно звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки з під арешту у зв`язку з припиненням тимчасового арешту внаслідок неотримання центральним органом України в передбачений міжнародним договором України строку, запиту про видачу ( екстрадицію ) особи, скасувати.
Провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_8 , закрити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ :