АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Mitsubishi Lancer, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу посилається на те, що згідно матеріалів клопотання їй, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. Однак, до матеріалів клопотання додано копію тексту повідомлення про підозру, яке нею не підписано, а тому, на її думку, підозру їй фактично не повідомлено, тобто вона не перебуває у статусі підозрюваної. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №655, виданого кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Тернопільської області, вона є адвокатом, у зв`язку з чим повідомлення про підозру адвокату у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснено виключно Генеральним прокурором України, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та Севастополя. Враховуючи те, що письмове повідомлення про підозру підписано заступником Генерального прокурора України, у відповідності до наведених норм законодавства вручати його повинен був виключно він. Разом з тим, письмове повідомлення про підозру від 22.04.2016 року їй вищевказаною посадовою особою не вручалось. Таким чином на момент розгляду клопотання про накладення арешту на майно в с татусі підозрюваної вона не перебувала.

Крім того, враховуючи те, що розгляд клопотання слідчого проводився без повідомлення власника майна, то відповідно до ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 04.08.2016 року було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, копія оскаржуваної ухвали представником власника майна отримана вже після закінчення строку на оскарження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000953 від 15.06.2014 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 239-1, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

03.08.2016 р. слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 22.04.2016 року в рамках відкритого кримінального провадження № 0000953 власнику майна ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає як додаткову міру покарання конфіскацію майна, а тому відповідно до ст. 170 КПК України наявні підстави для накладення арешту на майно.

04.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Mitsubishi Lancer, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна саме підозрюваній, розумність та співрозмірність обмеження права власності останньої, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи апелянта про неналежне повідомлення їй про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власниці майна без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Mitsubishi Lancer, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3811/2016 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1