№707/1710/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000199 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

13.02.2016 року о 15.30 годин, ОСОБА_4 перебуваючи в кухні будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, схопивши зі столу кухонний ніж, яким наніс удар в спину, а саме в область лівої грудної клітки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяв потерпілому тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин грудної клітки зліва, яка не проникає в плевральну порожнину, що згідно висновку судово-медичного експерта № 02-01/908 від 19.05.2016 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після нанесеного тілесного ушкодження ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що 13 лютого 2016 року близько 15 години 30 хвилин знаходився у домоволодінні своєї матері разом з потерпілим, який йому допомагав здійснювати ремонтні роботи і перебував у даному будинку кілька днів. Після спільного розпиття спиртних напоїв у нього з потерпілим виник конфлікт з приводу відносин потерпілого з сестрою потерпілого з якою співмешкав обвинувачений, який переріс у бійку, під час якої він схопив ножа та наніс один удар потерпілому в спину. Потім заспокоївся та викликав йому швидку медичну допомогу, в скоєному щиросердно розкаюється.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема його детальними, послідовними показами про обставини скоєння злочину, даними в судовому засіданні та іншими зібраними в справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, пом`якшуючі відповідальність обставини - свою вину визнав в повному обсязі та розкаявся у скоєному, потерпілий до нього матеріальних претензій немає тому, з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке суд вважає достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №246 від 12.07.2016 року обвинувачений не здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, як на момент вчинення злочину так і на даний час, а тому потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.
Згідно ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне разом з застосуванням покарання застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 і примусові заходи медичного характеру, оскільки обвинувачений таких заходів потребує з метою зниження його суспільної небезпеки, через наявні у нього прояви емоційно-нестійких розладів особистості.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днівз дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днівз дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1