Справа №295/216/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря суового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
В клопотанні слідчий посилається на докази, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 , а саме на: протокол огляду місця події від 06.01.2017 р., протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.01.2017 р., протокол пред`явлення для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 , протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Мотивуючи застосування запобіжного заходу слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обґрунтовуючи застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою причетність до вчиненого визнав частково. Пояснив, що справді між ним та потерпілим відбувся конфлікт, внаслідок якого він наніс ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя. Конфліктна ситуація виникла з приводу того, що його знайома дівчина поскаржилась, що потерпілий вчинив відносно неї неправомірні дії. В подальшому з`ясувалось, що дівчина сказала неправду. Заперечував, що він викрав телефон у потерпілого, вказав, що не мав наміру викрадати майно. Пояснив, що телефон у потерпілого випав, коли він наніс йому удар по обличчю, хлопці, які сиділи на задньому сидінні автомобіля, знайшли його на підлозі. Розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим за свої дії. Просив не обирати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки внаслідок застосування такого запобіжного заходу він може втрати роботу, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник підозрюваного ОСОБА_12 просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Зазначила, що до клопотання слідчого не долучено докази, які б підтверджували наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 саме грабежу, підозрюваний не здійснював відкритого викрадення чужого майна та не мав такого умислу. Прокурором в судовому засіданні не доведено наявність жодного ризику, вказаного в клопотанні, а тому підстави для застосування домашнього арешту відсутні. Вказала, що підозрюваний має постійне місце роботи, працевлаштований офіційно, навчається на заочній формі навчання у вищому навчальному закладі, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, вживає заходи щодо відшкодування потерпілому матеріального збитку, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно. Просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що ОСОБА_6 немає можливості сплатити заставу, розмір якої визначений ст. 182 КПК України, оскільки отримує заробітну плату в розмірі 3000-4000 гривень залежно від виробітку, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може значно погіршити становище підозрюваного, який працює офіційно по графіку, в режимі 7 робочих днів з 10-00 год. ранку до 22-00 години вечора, 7 днів вихідних.
Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що дійсно вже спілкувався з ОСОБА_6 , який вибачився перед ним, пояснив ситуацію, яка склалась, просив застосувати запобіжний захід, щоб підозрюваний не втратив місце роботи.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
06.01.2017 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
06.01.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним певного кримінального правопорушення. В судовому засіданні підозрюваний не заперечував, що заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, але вказував, що наміру на викрадення майна в нього не було.
Зі змісту протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що вони разом з ОСОБА_6 зустрілись для того, щоб зустрітись з потерпілим ОСОБА_7 , який образив знайому їм дівчину, ОСОБА_6 домовився про зустріч під приводом купівлі мобільного телефону, наміру на викрадення мобільного телефону ні в кого не було. Зі змісту показів ОСОБА_9 вбачається, що він знайшов телефон, який залишив потерпілий, у себе під ногами на підлозі на задньому сидінні автомобіля.
Обгрунтована підозра, в контексті рішень Європейського Суду з прав людини, - це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке грунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обгрунтована.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не наділений повноваженнями визначати правову кваліфікацію вчиненного підозрюваним діяння. Разом з тим, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
В клопотанні не зазначено, а під час розгляду клопотання прокурором не доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При оцінці достатності підстав слідчий суддя керується тим, що достатність підстав базується на чітких доказах, що переконують суд у необхідності прийняття того чи іншого рішення.
Під час розгляду клопотання про застосування будь-якого запобіжного заходу саме на прокурора покладено обов`язок довести наявність ризиків, зазначених в клопотанні. При доведені ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування прокурор повинен зазначити, чим підтверджується кваліфікація дій особи саме як переховування, які у неї можуть існувати підстави для переховування, чим підтверджується обізнаність особи щодо проведення процесуальних дій, від участі в яких вона ухиляється.
В рішенні Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року висловлена позиція, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки в залежності від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою……
В ході доведення ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого чи свідків прокурором підлягає доведенню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має можливість особа вчинити такі дії, зокрема, чи володіє вона відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчинювала вона раніше подібні дії.
Перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином повинно доводитись, яким саме чином особа зможе перешкоджати кримінальному провадженню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має особа можливість вчинити такі дії, чи вчиняла раніше подібні дії.
Всупереч викладеному вище в клопотанні слідчого відсутнє будь-яке обгрунтування наявності достатніх підстав вважати, що існують вказані в клопотанні ризики. Не наведені відповідні мотиви прокурором і в судовому засіданні.
Одночасно під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним прокурором. В клопотанні слідчий посилається виключно на тяжкість вчиненного злочину, інші мотиви відсутні.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, прокурором не наведено.
Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, "Каучор проти Польщі" від 03.02.2009 року, відповідно до яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім.
Частина 1 статті 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведене обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
З огляду на обставини, встановлені під час розгляду клопотання, оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 певного кримінального правопорушення, але не доведено неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання та обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , з урахуванням положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, те, що підозрюваний навчається на заочній формі навчання, є особою молодого віку, раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, офіційного постійного місця роботи, режим роботи, репутацію підозрюваного, який характеризується виключно з позитивної сторони, що підтверджується доказами, наданими стороною захисту та приєднані до матеріалів клопотання, враховуючи обставини, за яких скоєно злочин, думку потерпілого, який просив обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, часткове відшкодування шкоди потерпілому, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Одночасно слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176 178, 179, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та зміну місця роботи;
3) уникати спілкування зі свідками в межах даного кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_6 особистого зобов`язання, покласти на слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні, ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1