Провадження № 1-кп/344/253/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Злочин вчинено за наступних обставин.

27.10.2016 близько 03.30 год. ОСОБА_10 , перебуваючи по вул.Тобілевича у с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області, розпивав спиртні напої разом із водієм автомобіля служби таксі «Фортуна» ОСОБА_11 , який здійснює пасажирські перевезення на автомобілі марки «ВАЗ 21104», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , сірого кольору, та яким, відповідно до доручення від 07.10.2013 користується потерпілий ОСОБА_6 .

В подальшому, 27.10.2016 близько 09 год. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 на вищевказаному автомобілі марки «ВАЗ 21104», яким керував останній, направились до м. Івано-Франківська. Перебуваючи неподалік магазину «Колібріс», що за адресою вул. Тролейбусна у м.Івано-Франківську, ОСОБА_11 припаркував автомобіль на стоянці та направився до продуктового магазину, залишивши ключі від автомобіля у замку запалювання. В цей час у ОСОБА_12 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом марки «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, пересів на водійське сидіння, привів у дію двигун, після чого розпочав рух та скрився у невідомому напрямку.

Того ж дня, близько 18.15 год., перебуваючи по вул.Галицька, неподалік будинку №3 у с.Ямниця Тисменицького pайону Івано-Франківської області, ОСОБА_12 було затримано за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість якого, згідно висновку експерта №4.5-78/16 від 24.11.2016 становить 73739,00 грн. Вартість матеріального збитку, який завданий потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок пошкодження автомобіля становить 2199,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_9 суду показав, що 27.10.2016 близько 03.30 год. у с.Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області розпивав спиртні напої разом із водієм автомобіля служби таксі «Фортуна» ОСОБА_11 , з яким був знайомий декілька годин. Після чого на автомобілі марки «ВАЗ 21104» поїхали до м.Івано-Франківська. Перебуваючи неподалік магазину «Колібріс», що за адресою вул. Тролейбусна у м.Івано-Франківську, водій ОСОБА_11 припаркував автомобіль на стоянці та направився до продуктового магазину за спиртним та продуктами, залишивши ключі від автомобіля у замку запалювання. Пересів за кермо даного автомобіля, завів двигун та поїхав в с.Ямниця. В автомобілі заснув. Близько 18 год 15 хв цього ж дня його виявили за кермом автомобіля, автомобіль повернув. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого вказав, що цивільний позов в кримінальному провадженні не заявляє, щодо призначення покарання погодився з позицією прокурора, вважав за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працює, за попереднім місцем роботи ТзОВ «Торгова компанія «Перламутр» характеризувався також позитивно, одружений, має на утриманні має одну малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку ОПНЛ №3 не перебуває; з 01.07.2011 перебуває на диспансерному обліку ОНД з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції ускладнений делірієм», однак згідно висновку судово-психіатричного експерта № 326/2016 від 24.11.2016 ОСОБА_9 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій, виявляє РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання.

За таких обставин, враховуючи вартість викраденого, позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу у розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позицію представника потерпілого, що погодився з покаранням, запропонованим прокурором, позицію обвинуваченого, що просив суворо його не карати, позицію захисника, що просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді штрафу, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстав для зміни запобіжного заходу домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_9 суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №0002, отримувач: УДКСУ у місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, банк отримувача: ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО: 836014, код ЄДРОУ: 37952250, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" 1759 гривень 20 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз №4.5-78/16 від 04.11.2016 та №1.3-901/16 від 14.11.2016.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21104», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (згідно постанови від 27.10.2016) - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_14