Справа № 755/4203/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000053 від 16 березня 2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари, Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , вніс зазначене клопотання.
Клопотання мотивує тим, що 16.03.2017 до Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся ОСОБА_7 щодо вимагання неправомірної вигоди співробітником Києво-Святошинським районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 17.02.2017 на підставі виконавчого листа №369/2929/15-ц, виданого 28.10.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ТОВ «Бест Білоруський стандарт» () на користь ОСОБА_8 69800 гривень на відшкодування моральної та матеріальної шкоди головним державним виконавцем Києво-Святошинським районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП №53418725.

В ході досудового розслідування допитаний як свідок ОСОБА_7 повідомив, що з 03.03.2017 перебуває на стажуванні на посаді юриста в юридичній компаній ТОВ « Юр-Груп», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 30. Від керівника йому стало відомо, що за консультацією до компанії зверталась ОСОБА_8 для надання допомоги в питаннях, що стосувались ходу виконавчого провадження, в якому остання виступає стягувачем і яке перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

04.03.2017 ОСОБА_8 видала довіреність на представництво її інтересів на його ім`я, а також на ім`я ще двох працівників юридичної компанії, а саме на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Згідно усної домовленості з ОСОБА_8 , вони мали надавати їй юридичну допомогу в питаннях супроводження виконавчого провадження. Основною метою було відшкодування ТОВ «БестБілоруський Стандарт» завданої ОСОБА_8 шкоди.

Він дізнався, що до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_8 09.02.2017 було подано на виконання виконавчий лист від 28.10.2016 у справі №369/2929/15ц, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської обл. про стягнення з ТОВ «БестБілоруський Стандарт» (, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. П.Борщагівка, вул. Антонова, 8-А БЦ «Sensai» 64800 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а всього 69800 грн. на користь ОСОБА_8 17.02.2017 головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53418725.

З метою встановлення як просувається виконання рішення суду, 06.03.2017 він приїхав до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, що за адресою: Київська обл.., м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86 та хотів зустрітись з виконавцем ОСОБА_5 . Приміщення відділу являє собою двохповерхову цегляну будівлю. Зайшовши до відділу він запитав у когось з присутніх де знаходиться робоче місце головного виконавця ОСОБА_5 , після чого відшукав кабінет під №2, який знаходиться на першому поверсі біля кабінету канцелярії. Він зустрів ОСОБА_5 в той час коли той виходив зі свого кабінету. В коридорі він представився ОСОБА_5 та пред`явив постанову про відкриття виконавчого провадження, однак виконавець кудись дуже поспішав та не мав часу на розмови. В подальшому він побачив, як ОСОБА_5 разом з начальником відділу ОСОБА_11 вийшли з приміщення відділу. Він ще почекав деякий час біля кабінету, проте так і не дочекався виконавця, тому вирішив прийти наступного разу.

15.03.2017 приблизно о 15 год. він знову приїхав до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Проте в кабінеті №2 ОСОБА_5 не було, а колега останнього, який перебував у даному кабінеті, сказав, що ОСОБА_5 буде в п`ятницю 17.03.2017. Після цього він вирішив зайти до начальника відділу ОСОБА_11 , щоб поцікавитись про хід виконавчого провадження та відшукав його кабінет під №8, який розташований на першому поверсі по ліву сторону та на дверях якого знаходилась табличка «Приймальня». Зайшовши до кабінету ОСОБА_11 , він представився та сказав, що представляє інтереси стягувача у виконавчому провадженні та надав копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Вони почали спілкуватись на різні теми, що не стосувались виконавчого провадження, після чого ОСОБА_11 почав скаржитись, що у приміщенні відділу потрібно проводити ремонтні роботи, розповідав, які роботи вже проведені, при цьому скаржився що не вистачає коштів. Коли він почав цікавитись у ОСОБА_11 як можна стягнути з боржника ТОВ «Бест Білоруський Стандарт» кошти на користь ОСОБА_8 , той повідомив, що за винагороду в розмірі 500 доларів США він «покаже як швидко працює ВДВС» та пояснив, що в разі надання такої винагороди в дуже короткі терміни будуть вжиті заходи по встановленню майна боржника та накладенню на нього арешту з метою подальшого стягнення боргу. При цьому ОСОБА_11 зазначив, що половина роботи по вказаному виконавчому провадженню вже зроблена. Також ОСОБА_11 повідомив, що в разі прийняття його пропозиції, кошти в розмірі 500 доларів США необхідно передати як найшвидше йому або, в разі його відсутності, в.о. заступника начальника відділу ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_11 , він зрозумів, що кошти той має намір потратити ніби-то на ремонтні роботи.

Так, в ході досудового розслідування 20 березня 2017 року о 14 год. 27 хв. ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України затримано.
21 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.
Про наявність вказаних ризиків свідчить те, що ОСОБА_5 не визнає свою вину у вчиненні злочину та будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним тяжкий злочин,з метою уникнення відповідальності може чинити перешкоди досудовому розслідуванню, та переховуватись від від органів досудового розслідування та суду, а також чинити тиск на свідків, експерта, знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 16.03.2017 рок; протоколом огляду та вручення грошових коштів, від 20.03.2017 року; протоколом обшуку, від 20.03.2017 року; протоколом освідування особи, від 20.03.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 21.03.2017 року.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку злочину, за яким оголошено підозру, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v. Austria»).

Разом з тим, на час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також підстави, які свідчать не тільки про зменшення вказаних ризиків, а і про те, що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , які у своїй сукупності, як вважає слідчий суддя, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_5 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, сімейний і майновий стан та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, у зв`язку з чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Саме домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому у період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з - під варти в залі суду.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здати на зберігання слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї обов`язків.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити до 18 травня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 23 березня 2017 року о 15 год. 00 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1