Справа № 404/7138/16-к
Номер провадження 1-кс/404/341/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , інших власників майна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представників інших власників майна: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому скаргу ОСОБА_8 про визнання незаконною бездіяльність слідчого та прокурора, зобов`язати повернути майно, що було вилучено під час обшуку по матеріалам кримінального провадження 0000097 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 229 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність слідчого ВП ГУ НП в Кіровоградській області, ОСОБА_9 та прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 , з вимогою зобов`язати їх повернути ОСОБА_10 майно, вилучене під час обшуку від 01 грудня 2016 року, по означеному кримінальному провадженню, визнати бездіяльність незаконною.

Представник скаржника вимоги підтримав, в обґрунтування вказав, що 26 грудня 2016 року, ухвалою колегії суддів апеляційного суду Кіровоградської області скасовано ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 грудня 2016 року про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно та в порядку п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, зобов`язано негайно повернути майно його власнику,- ОСОБА_10 . Ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили, але не виконана, це вказує на незаконну бездіяльність заявлених суб`єктів оскарження. Уточнив, що майно необхідно повернути саме ОСОБА_10

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , також вважають себе власниками/володільцями вилученого під час обшуку майна, а їх представник зазначає, що спірне майно належить подружжю ОСОБА_11 , а не скаржнику. Також повідомили, про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з приводу незаконного заволодіння їх майном ОСОБА_10 .

Прокурор заперечив доводи скаржників, пославшись на відсутність у слідчого судді повноважень на здійснення контролю за виконанням ухвали апеляційного суду. Вилучення майна відбувалося на підставі ухвали слідчого судді, тобто не відноситься до категорії тимчасово вилученого і не підлягає поверненню.

Уважно вислухавши доводи присутніх, ретельно дослідивши матеріали клопотання, та долучені володільцями письмові докази, з`ясовано наступні факти і відповідні їм правовідносини:

28 листопада 2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, був наданий дозвіл на проведення обшуку по АДРЕСА_1 .

01 грудня 2016 року, при проведенні обшуку за вказаною адресою, вилучили майно та документи, перелік яких міститься в протоколі обшуку.

13 грудня 2016 року, постановою слідчого все вилучене майно та документи були визнані по вказаному кримінальному провадженню в якості речових доказів та передані на відповідальне зберігання, де і перебувають в цей час.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді, суду у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна. На виконання вказаної вимоги 26 грудня 2016 року, колегія суддів апеляційного суду Кіровоградської області, скасувала ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 грудня 2016 року про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно і в порядку п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, зобов`язала негайно повернути майно його власнику - ОСОБА_10 .

Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. (ч. 2 ст. 21 КПК України)

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2016 року набрала законної сили. Її резолютивна частина містить чітке посилання на: строк виконання, найменування та кількість майна, що підлягає поверненню, також визначено особу, якій необхідно повернути вилучене майно.

Між заявленими власниками/володільцями вилученого майна не відбулось змін існуючих правовідносин. За таких умов, незалежно від того, хто і коли з них звертається зі скаргою на повернення майна,- долю вилучених речей та документів вже вирішено ухвалою апеляційного суду.

Крім того, за правилами ст. 113 КПК України, визначено поняття процесуальних строків, - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Порівняльний аналіз вказаних правових норм засвідчує відсутність у слідчого судді повноважень на здійснення досудового контролю за виконанням судових рішень. Перелік підстав для оскарження дій чи бездіяльності слідчого і прокурора під час проведення досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 КПК України), поширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином слідчий суддя вирішує вимоги в межах наданих йому Законом повноважень, тобто виключно з приводу інших процесуальних дій, які слідчий/прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. В той час як контроль за дотриманням процесуального строку чи фактичним виконанням ухвали суду апеляційної інстанції до обов`язків слідчого судді не входить. Названа перешкода є самостійною підставою для відмови по заявленим вимогам скаржника.

Статтею ст. 308 КПК України, передбачений спеціальний суб`єкт і процедура оскарження недотримання розумних строків. Так, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

У даному випадку, контроль за своєчасністю виконання судового рішення (дотримання розумних строків) покладається не на слідчого суддю, а на прокурора вищого рівня.

Крім того, слушними є заперечення прокурора, про відсутність у володінні заявлених суб`єктів оскарження вилученого під час обшуку майна, оскільки воно направлено експертам на проведення спеціальних досліджень.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. ( частини 1 та 3 ст. 26 КПК України).

Через те, що скаржник вважає себе власником/володільцем вилученого майна, він вправі особисто подати скаргу в своїх інтересах. При вирішенні заявлених вимог, представник скаржника уточнив і наполягає, що ОСОБА_8 вимагає повернення майна на користь ОСОБА_10 .

У даному конкретному випадку, ОСОБА_8 обрав неправильний (не передбачений Законом) спосіб захисту ймовірно порушеного права, так як ОСОБА_10 не може уповноважувати ОСОБА_8 на повернення вилученого майна. У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя може вирішити лише ті питання, що винесені до його повноважень, в той час як чинний Кримінальний Процесуальний Кодекс України не передбачає можливості передачі права вимоги від одного власника/володільця в інтересах іншого власника/володільця майна. Тобто вимога є безпідставною.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_8 по заявленій ним скарзі про визнання незаконної бездіяльності слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, ОСОБА_9 та прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 , зобов`язати їх повернути майно, вилучене під час обшуку від 01 грудня 2016 року, по матеріалам кримінального провадження 0000097 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 229 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання. (ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1