Справа № 534/47/17
№ 1-кс/534/15/17
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого слідчого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
за участю: прокурораОСОБА_3
підозрюваного захисника обвинуваченогоОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Комсомольськ (Горішні Плавні), гр. України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий ВП №2 КВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивована слідчим запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки у останнього була вилучена значна кількість вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин, наркотичних та психотропних засобів, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має відповідні шляхи незаконного придбання вказаних речей, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, слід врахувати, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, є підстави вважати, що останній, з метою отримання прибутку, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Згідно із пред`явленим клопотанням ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлений розслідуванням час та місці, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що наступні предмети є вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, з метою подальшого їх носіння та зберігання придбав у не встановленої особи:

- пістолет марки «ZORAKI»; 31 патрон калібру 7,62; 96 патронів калібру 5,45; 16 спортивно-мисливських патронів; пістолет «ТТ»; револьвер «Кольт»; 9 патронів калібру 7,62; 15 патронів до пістолету «Токарєва»; 25 патронів до пістолета «Макарова»; реактивну протитанкову гранату РПГ -26; тротилову шашку вагою 400 грам; 2 гранати РГД 5 з запалами УЗРГМ-2.
Продовжуючи свій злочинній намір, спрямований на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, ОСОБА_4 , тримаючи при собі переніс:
- пістолет марки «ZORAKI», пістолет «ТТ», револьвер «Кольт» до місця свого проживання по АДРЕСА_2 ;
- 31 патрон калібру 7,62, 96 патронів калібру 5,45, 16 спортивно-мисливських патронів, 15 патронів до пістолету «Токарєва», 25 патронів до пістолета «Макарова», тротилову шашку, вагою 400 грам, та 2 гранати РГД 5 з запалом УЗРГМ-2, тримаючи при собі, переніс до сейфів зберігання моторів № 549, 670, та до сейфу з написом «?» (знак питання), та які розташовані на території товариства судноводіїв-аматорів човнової станції «Гірник», розташованого по вул. Конституції, 1, м. Горішні Плавні.
Вказані вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухову речовину ОСОБА_4 зберігав у вказаних місцях до 27 червня 2015 року.
В ході обшуку 27 червня 2015 року, проведеного в квартирі АДРЕСА_3 працівниками УСБУ в Полтавській області виявлено та вилучено:

- пістолет марки «ZORAKI» модель 914-S, серійний номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм., який відповідно до висновку експерта № 491 від 03.07.2015 року являється переробленою (нестандартною) вогнепальною зброєю виготовленого зі стартового пістолета вказаної моделі;

- пістолет конструкції Токарєва «ТТ», 1951 року випуску, серійний номер НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм, який відповідно до висновку експерта № 493 від 10.07.2015 року являється вогнепальною зброєю;

- револьвер «Кольт», серійний номер НОМЕР_3 , калібру 44, який відповідно до висновку експерта № 493 від 10.07.2015 року являється вогнепальною зброєю.

В ході обшуку 27 червня 2015 року, проведеного у сейфах для зберігання моторів № 549, 640 та з написом «?» (знак питання), які знаходяться на території товариства судноводіїв-аматорів човнової станції «Гірник», розташованої по вул. Конституції, 1 у м. Горішні Плавні працівниками УСБУ в Полтавській області виявлено та вилучено:
- 31 патрон калібру 7,62х39 мм зразка 1943 року, які відповідно до висновку експерта № 497 від 09.07.2015 року являються бойовими припасами;

- 96 патронів калібру 5,45х39 мм, які відповідно до висновку експерта № 494 від 07.07.2015 року являються бойовими припасами;

- 16 спортивно-мисливських патронів калібру 5,66 мм, які відповідно до висновку експерта № 492 від 08.07.2015 року являються бойовими припасами;

- 9 військових гвинтів очних патронів калібру 7,62х53 мм, зразка 1908 року, які відповідно до висновку експерта № 500 від 09.07.2015 року являються бойовими припасами;

- 15 патронів зразка 1930-1933 року калібру 7,62 мм до пістолета конструкції «Токарєва», які відповідно до висновку експерта № 495 від 09.07.2015 року являються бойовими припасами;

- 25 патронів до пістолету «Макарова» ПМ калібру 9х18мм, які відповідно до висновку експерта № 496 від 08.07.2015 року являються бойовими припасами;

- реактивна протитанкова граната РПГ - 26 споряджена, яка відповідно до висновку експерта № 73 від 14.07.2015 року являється боєприпасом;

- тротилову шашку, яка відповідно до висновку експерта № 74 від07.09.2015 року являється бризантною вибуховою речовиною тротиловою шашкою вагою 399,4 грам;

- 2 гранати РГД 5 з запалами УЗРГМ-2, які відповідно до висновку експерта № 75 від 07.09.2015 року являються бойовими припасами.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлений розслідуванням час та місці, придбав у не встановленої особи та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 без мети збуту:

- 3 пакети з кристалічною порошкоподібною речовиною світло-коричневого кольору;

- 65 капсул жовто-зеленого кольору.

В ході обшуку 27 червня 2015 року, проведеного в квартирі АДРЕСА_3 працівниками УСБУ в Полтавській області виявлено та вилучено:

- 3 пакети з кристалічною порошкоподібною речовиною світло-коричневого кольору, загальною масою 0,943 грам (0.380 г., 0,339 г., 0,224 г.), яка відповідно до висновку експерта № 1136 від 08.07.2015 року містить психотропну речовину метамфетамін, загальна маса якого в речовині становить 0,164 грама.

- 65 капсул жовто-зеленого кольору, загальною масою 6,883 грама, кожна з яких відповідно до висновку експерта № 1138 від 09.07.2015 року містить наркотичний засіб трамадол, загальна вага якого в речовині становить 3,23 грам.

Вказану психотропну речовину метамфетамін, загальною вагою 0,164 грам, та наркотичний засіб трамадол, загальною вагою 3,23 грама, ОСОБА_4 , незаконно придбав, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, та зберігав їх за місцем свого проживання без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Факти вищевказаного кримінального правопорушення підтверджуються також, зокрема, протоколом обшуку від 27.06.2015 (а.с.5-6), висновками експертів від 09.07.2015 №1135, №1138, №495, №500, №497, від 08.07.2015 №1136, № 492, від 07.07.2015 №496, №498, №494, від 10.07.2015 №499, №493, від 03.07.2015 №491 (а.с.34-47).
Відомості про вказані кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 08.09.2015.
Копія клопотання та доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 о 12 год. 40 хв. 08 лютого 2017 р., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.
В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого, наголосивши про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивуючи клопотання пояснив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та здійснювати вплив на свідків.
Підозрюваний щодо вчинення даних кримінальних правопорушень заперечував, також заперечував проти задоволення клопотання щодо взяття його під варту та просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, враховуючи, що він має на утриманні малолітню доньку, яка проживає разом з ним та займається підприємницькою діяльністю. Одночасно вказав, що не ухиляється від досудового розслідування, проте жодних офіційних викликів до слідчого не отримував.

Захисник підозрюваного був проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний, у тому числі, здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справ, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.
Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази, доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд звертає увагу на те, що в клопотання слідчого лише вказаний перелік ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, без обґрунтування їх існування та відсутнє обґрунтування того, що інші запобіжні заходи, окрім взяття під варту, є недостатніми для запобігання ризикам, перелік яких вказаний в клопотанні. Проте одного лише зазначення в клопотанні про це недостатньо, вказане має бути підтверджено відповідними матеріалами, які повинні досліджувати слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Суд вказує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011р.).
Разом з тим з протоколу обшуку від 27.06.2015 не вбачається де саме проводився останній, зокрема за якою адресою та у якої особи, як того вимагають положення ст.ст.234-235 КПК України. Одночасно судом досліджено ухвалу від 09.06.2015 щодо надання дозволу на проведення обшуку де чітко визначено адресу за якою необхідно провести обшук та у володінні якої особи знаходиться дане майно.
Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Суд наголошує, що у розумінні вимог даної статті КПК України рапорти, котрі містяться у матеріалах справи працівників поліції не можуть слугувати доказами у кримінальному процесі.
За приписами ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
У контексті безпосередності сприйняття показів суд не бере до уваги протоколи допиту свідків, котрі містяться у матеріалах кримінального провадження, оскільки у судовому засіданні жоден свідок допитаний не був.
Суд наголошує, що ЄСПЛ при розгляді порушення особи права на справедливий суд при дослідженні питання допустимості доказів у справі "Мірілашвілі проти Росії" від 11.12.2008 в п.200-п.209 зазначив наступне: "У змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх. Суд констатував, що рішення про відмову розкрити матеріали, пов`язані з операцією щодо прослуховування телефонних розмов, результатами якого було обґрунтовано обвинувальний вирок національного суду, не супроводжувалося адекватними процесуальними гарантіями, і, крім цього, не було достатньо обґрунтованим".
У контексті вказаного рішення ЄСПЛ та враховуючи правові позиції ВССУ викладених в ухвалах від 26.11.2015 у справі №5-2150км15 і від 09.04.2015 у справі №5-229км15 без наявності ухвали слідчого судді про надання дозволів на проведення відповідної негласної слідчої (розшукової) дії суд не приймає до уваги протокол негласної слідчої (розшукової) дії від 15.12.2015.
За показами підозрюваного, котрі обґрунтовано вмотивовані доводами його захисника і узгоджуються з дослідженими матеріалами клопотання та не спростованими прокурором у судовому засіданні, ОСОБА_4 тривалий час проживає, за адресою зазначеною у клопотанні та не уникає слідства.
З огляду на викладене, суд вважає, що в ході розгляду клопотання не знайшло свого підтвердження наявність такого ризику, як можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, рівно як і перешкоджання кримінальному провадження. По справі проведено всі першочергові слідчі дії, як то огляд місця події, допит свідків.
Суд критично ставиться до позиції прокурора щодо ухилення підозрюваного від слідства, з огляду на відсутність належного вручення підозрюваному повістки про виклик до слідчого, про що може свідчити копія повістки (а.с.31).
Суд також враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ту обставину, що підозрюваний здійснює підприємницьку діяльність та має на утриманні малолітню дитину, котра зареєстрована за адресою проживання підозрюваного.
Припущення слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зроблені лише на підставі власних суб`єктивних тверджень, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Аналізуючи обґрунтованість ризиків, які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу ЄСПЛ у рішенні по справі «І.А. проти Франції» указав, що вбачає порушення, коли, суди обираючи тримання під вартою, обмежуються «схематичними» мотивами, такими як «неналежна поведінка обвинуваченого», «тяжкість покарання, яке загрожує», тощо. До того ж, ЄСПЛ у рішенні по справі «Александр Макаров проти Росії» наголосив, що в ухвалі мають бути зазначені обставини, які дають підстави очікувати, що цей ризик справдиться, а слідчий чи прокурор мають надати докази цього.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на викладене, суд вважає, що притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не є достатньою підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», в пункті 74 якого Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.
Разом із тим, виходячи із загальних положень про запобіжні заходи, враховуючи норми ст.194 КПК України, встановлені під час розгляду клопотання обставини та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП№2 КВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №2 КВП ГУНП в Полтавській області.

Строк ухвали закінчується 08 квітня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.
Повний текст ухвали буде проголошено 10 лютого 2017р. о 13 год. 00 хв.
Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1