Справа № 362/1980/17
Провадження № 1-кп/362/216/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000089 від 18.04.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 у невстановлені дату, час та місце, у невстановленої особи, повторно, діючи з прямим умислом та з метою незаконного збуту, незаконно придбав 100 г психотропної речовини амфетамін (згідно висновку експерта №364/5 від 20.12.2016 р. маса чистої речовини амфетамін становить 43,301 г) та в подальшому незаконно зберігав за місцем проживання у АДРЕСА_1 , до моменту її вилучення у ході обшуку 26 жовтня 2016 року у період з 06 години 15 хвилин по 08 годину 30 хвилин.

Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлені дату, час та місце, у невстановленої особи, діючи з прямим умислом та з метою використання вогнепальної зброї та бойових припасів в особистих цілях без передбаченого законом дозволу, у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, придбав пістолет «STALKER 917-8» калібру 9 мм Р.А.К. № НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта №1018 від 05.01.2017 є короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю, придатною для проведення пострілів, виготовленою промисловим способом зі змінами в конструкції частин, унесеними саморобним способом та 8 пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А., які згідно висновку експерта №1020 від 10.11.2016 належать до боєприпасів до вогнепальної зброї, є пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., що саморобним способом споряджені метальними снарядами з еластичного матеріалу (гумовими кулями) та пороховим зарядом з використанням капсульованих гільз від шумових пістолетних патронів промислового способу виробництва фірми «Sellier&Bellot», виготовленими саморобним способом, придатним для стрільби, призначеними для стрільби з короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї під пістолетний патрон калібру 9 мм Р.А. та в подальшому зберігав їх за місцем проживання у АДРЕСА_1 до моменту їх вилучення у ході обшуку 26 жовтня 2016 року у період з 06 години 15 хвилин по 08 годину 30 хвилин.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке обґрунтував наступним, що в обвинувальному акті повинно бути відображено як виклад фактичних обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частина. Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , затвердженого заступником військового прокурора Київського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_7 , обвинувальний акт фактично містить лише формулювання висунутої підозри від 18.04.2017 р. Разом з тим, формулювання обвинувачення відсутнє, тобто фактично обвинувачення ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не висунуто.

Вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні двох правопорушень.

Так, із змісту об`єктивної сторони під незаконним збутом наркотичних засобів і психотропних речовин, їх аналогів потрібно розуміти будь-які платні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 15 лютого 1995 р. №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 р. №62/95-ВР (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

В обвинувальному акті, який повністю кореспондується з повідомленням про підозру від 19.04.2017 р. зазначено, що слідством не встановлено дату, час та місце, та у кого підозрюваний, діючи з прямим умислом та з метою незаконного збуту придбав 100 г психотропної речовини амфетамін.

Відповідно термін «збут» означає різні способи реалізації наркотиків. При цьому не має значення та обставина, переслідувала особа мету одержати майнову вигоду, чи такої мети не мала.

Проте, факт виявленої речовини під час обшуку 26.10.2016 р. вказує лише на підстави, що особа мала, зберігала наркотичну речовину лише для особистого споживання, а не збуту. В фактичних обставинах, які прокурор вважає встановленими, відсутні будь-які обставини, які вказують на наявність прямого умислу на незаконний збут психотропної речовини.

Отже, саме лише зазначення в обвинувальному акті від 19.04.2017 р. про те, що слідством не встановлено дату, час та місце та у кого підозрюваний, діючи з прямим умислом та з метою незаконного збуту придбав 100 г психотропної речовини амфетамін, суперечить приписам ст. 91 та 291 КПК України.

Аналогічні обставини обвинувачення ОСОБА_4 зазначені і по відношенню у злочинних діяннях передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що вказують на відсутність конкретики пред`явленого обвинувачення за змістом.

Крім того, фактичні обставини вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, не відповідають формулюванню обвинувачення, оскільки відповідно до фактичних обставин обвинувачений вчинив злочин повторно, тоді як у формулюванні обвинувачення така кваліфікуюча обставина відсутня.

Також, згідно приписів ст. 109 КПК України наданий «РЕЄСТР» матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважає, що в обвинувальному акті неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неповним та неконкретним, що вказує на невизначеність події злочину, а тому обвинувальний акт суперечить вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Неконкретність та неповнота такого обвинувачення порушує право на захист, оскільки позбавляє можливості обвинуваченого підготуватися до захисту та порушує їх право на справедливий судовий розгляд, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а тому просить повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вищевказаним вимогам КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просив дане кримінальне провадження призначити до розгляду в судовому засіданні. Дані матеріали кримінального провадження були виділені в окреме провадження відносно підозри ОСОБА_4 з провадження по факту вчинення даного злочину військовослужбовцями.

Заслухавши всіх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , підтримане захисником ОСОБА_6 та самим обвинуваченим про повернення обвинувального акту прокурору, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, передбачено, що обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52).

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Як вбачається з обвинувального акту, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурором зазначено про вилучення у ході обшуку 26.10.2016 р. у період з 06 години 15 хвилин по 08 годину 30 хвилин психотропних речовин, а також вогнепальної зброї та бойових припасів за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: у АДРЕСА_1 , проте не зазначено, ким саме проводився обшук, тобто ким були виявлені та вилучені зазначені в обвинувальному акті психотропні речовини, вогнепальна зброя та бойові припаси, а тому обвинувальний акт в цій частині є неконкретизованим.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (аркуш 2, абзац 1) прокурором зазначено наступне: « ОСОБА_4 у невстановлені досудовим слідством дату, час та місце, у невстановленої слідством особи, повторно, діючи з прямим умислом та з метою незаконного збуту, незаконно придбав 100 г психотропної речовини амфетамін та в подальшому незаконно зберігав за місцем проживання у АДРЕСА_1 , до моменту її вилучення у ході обшуку 26 жовтня 2016 р. у період з 06 години 15 хвилин по 08 годину 30 хвилин», проте у формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, прокурором не зазначено повторність дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Слідством також не встановлено дату, час та місце, та у кого підозрюваний, діючи з прямим умислом та з метою незаконного збуту придбав 100 г психотропної речовини амфетамін.

В обвинувальному акті неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неповним та неконкретним, що вказує на невизначеність події злочину, а тому обвинувальний акт суперечить вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також, згідно приписів ст. 109 КПК України наданий «РЕЄСТР» матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089, містить недоліки, оскільки ч. 2 ст. 109 КПК України імперативно вказує про необхідні реквізити, які реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1)номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3)вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Всупереч вмогам ч. 4 ст. 278 КПК України у вищезазначеному реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення конкретною особою.

В порушення ч. 2 ст. 109 КПК України, у «РЕЄСТР» матеріалів досудового розслідування не внесені відомості про складення обвинувального акту, який згідно ч. 4 ст. 110 КПК України також є процесуальним рішенням та дією.

В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування у розділі ІІ «Процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування» та у розділі ІІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування», не містять відомостей про час їх прийняття, а лише про їх дату.

Також, як вбачається, ОСОБА_4 не є військовослужбовцем, проте обвинувальний акт відносно нього було було направалено до суду військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону України, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 виділено з іншого кримінального провадження з порушенням підслідності та можливо і підсудності розгляду даного кримінального провадження у Васильківському міськрайонному суді Київської області, з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні про дану постанову відомості також відсутні, що також не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

При цьому, зі змісту зазначеної постанови про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження та з урахуванням пояснень прокурора, було з"ясовано, що нібито кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 здійснено на території "Київської академії телекомунікацій та радіозв"язку", що також суперечить обставинам злочину, про які органом досудового слідства викладено в обвинувальному акті.

Зазначені недоліки та протиріччя у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення ОСОБА_4 в даному обвинувальному акті свідчать про порушення права обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення.

Даний обвинувальний акт є неконкретизованим та не чітким, що порушує право обвинуваченого ОСОБА_4 знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та право на захист від конкретного визначеного обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

А тому, з вищезазначених підстав, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виконаня вимог КПК України.

Керуючись ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, 371-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримане захисником ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000089 від 18.04.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, - військовій прокуратурі Київського гарнізону Центрального регіону України для виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8

ОСОБА_9