Єдиний унікальний № 500/1245/15-к
Провадження № 1-кп/500/12/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

22 серпня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захист ник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000012, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Матроска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , судимого 19 лютого 2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом одеської області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 06 червня 2014 року звільненого відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2014 року згідно ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2014 році», 03 червня 2016 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 309 ч. 1, 316 ч. 1, 186 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2017 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від явок в суд у зв`язку з чим надавався дозвіл на його затримання та в подальшому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просить змінити його на більш м`який. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти розгляду цього питання за відсутністю захисника, що не протиречить положенням ст. 52 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від явок в суд, до нього неодноразово застосовувався привід, але обвинувачений був відсутній за місцем проживання у зв`язку з чим був наданий дозвіл на його затримання та був в подальшому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів під час розгляду судом відносно нього кримінального провадження. Тому, враховуючи вищевикладені обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання на шістдесят днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч. 1, 316 ч. 1, 186 ч. 3 КК України у вигляді утримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 20 жовтня 2017 року.

Ухвала припиняє свою дію 20 жовтня 2017року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя