Номер провадження: 11-сс/785/577/17
Номер справи місцевого суду: 522/3426/17,1-кс/522/5947/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

заявника: ОСОБА_7

та захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 06 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, про арешт майна.

встановила:
Під час досудового розслідування встановлено, що 29.011.2017 року приблизно о 11год. 00 хв., невстановлені особи серед яких був ОСОБА_9 і його жінка ОСОБА_7 , насильно посадили ОСОБА_10 в автомобіль і відвезли останню в психіатричну лікарню, де повідомив їй, що треба пройти обстеження. В подальшому ОСОБА_9 , дізнався, що сусіди викликали поліцію, та повернув до дому потерпілу (свою мати).

Також встановлено, що ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , шахрайським шляхом, заволоділи часткою квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_10 .

Згідно клопотання, Шевченківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000393 від 11.02.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

18.04.2016 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси була винесена ухвала про проведення обшуку де мешкає ОСОБА_9

28.02.2017 року в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 було вилучено грошові кошти у сумі 10 195 євро, 8 009 доларів США, 200 англійських стерлінгів, 5 мобільних телефонів, планшет, травматичний пристрій і дві обойми з патронами у кількості 24 штуки, ключ з банківського контейнеру для збереження цінностей, правовстановлюючі документи.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про арешт майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, та накладений арешт на вказанемайно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої необхідності в накладенні арешту на вищевказане майно, з метою подальшого відшкодування шкоди, бо вони є речовими доказами, а також з метою забезпечення можливого вироку в частині конфіскації майна.
На дану ухвалу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 зазначає, що вона була постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, а розгляд клопотання слідчого проведений неповно та однобічно.
Вказує, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді належним чином не вмотивовані, оскільки клопотання ґрунтується лише на припущеннях. Не містять надані слідчому судді матеріали доказів того, що арештовано майно є чи може бути предметом кримінального правопорушення або речовим доказом у кримінальному провадженні, розмір ймовірно спричиненої шкоди не встановлений.
Крім того, слідчим у клопотанні не зазначена, прокурором в судовому засіданні не доведена, а слідчим суддею в ухвалі належним чином не мотивована наявність обставин, які підтверджують, що незастосування арешту майна з відповідними обмеженнями прав особи, яка ним володіє, може спричинити наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника та ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновків про таке.

З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Згідно довідки приватизація квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (в рівних частинах) була проведена на підставі закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ст. 8 п. 2 передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно проживають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири. Були надані всі необхідні для приватизації документи, а саме:
- заяву на приватизацію від ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , підписи наймача і членів його сім`ї підтверджено керівником підприємства по обслуговуванню житла 17.10.1996 року та скріплене печаткою;
Видано свідоцтво, згідно розпорядження №81999 від 30.101996 року на ім`я ОСОБА_10 і ОСОБА_9 в рівних частинах на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
У тому що син повіз мати у медичний захід для обстеження, колегія суддів також не вбачає підстав для арешту майна.
Доводів, які могли би обґрунтувати наявність реальних підстав для арешту майна, апеляційному суду надано не було.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та вважає за необхідне її задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 06 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 .

Майно, вилучене під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , перелічене в мотивувальній частині ухвали, повернути власнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4