Справа № 362/3698/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/481/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 29.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 серпня 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням адвокатом ОСОБА_7 в інтересах заявника ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 року, у зв`язку з відсутністю в діянні особи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, та повернути матеріали кримінального провадження до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області для досудового розслідування.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею не було враховано і не дано правової оцінки, тим обставинам, що у ході досудового розслідування не було допитано ОСОБА_8 із приводу поданої нею заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 , обставин її знайомства та стосунків з ОСОБА_10 , спільної праці на одному підприємстві, взаємовідносин із допитаними у ході слідства свідками, а також щодо відомих їй свідків, які б підтвердили обґрунтованість її заяви.

Також, слідчим не було досліджено правовстановлюючих та інших документів щодо будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , які спростовують усі твердження ОСОБА_10 та допитаних у ході досудового розслідування свідків.

Крім того, слідчий у постанові послався на копії нотаріально посвідчених показів свідків, що є не припустимим, оскільки у ході досудового слідства свідки мають бути допитані за правилами ст.ст.224-226 КПК України.

Також, слідчий, не ідентифікуючи, не перевіряючи на предмет їх дійсності й реальності, у тому числі шляхом допиту ОСОБА_8 та проведення інших слідчих (процесуальних) дій, послався, як на одну із підстав для закриття кримінального провадження, на електронні листи із поштової скриньки ОСОБА_10 , при цьому стверджуючи, що серед цих електронних листів є листи з додатками від ОСОБА_8 . Слідчим суддею не враховано, що слідчий безпідставно, не ідентифікуючи, не перевіряючи електронні листи із поштової скриньки ОСОБА_10 на предмет їх дійсності й реальності, зазначає, що вони підтверджують відносити ОСОБА_8 та ОСОБА_10 як подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді та постанови слідчого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Частиною 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 08.10.2015 року ОСОБА_8 звернулась до Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. У вказаній заяві ОСОБА_8 зазначила, що в процесі розгляду цивільної справи нею було з`ясовано, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 року було засуджено за ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_11 за вчинення крадіжки з будинку АДРЕСА_1 , потерпілим у вказаному вироку, який заявив про вчинення злочину є ОСОБА_10 . Однак, зазначений будинок належить їй, а не ОСОБА_10 , жодних крадіжок у неї вчинено не було. У зв`язку з зазначеним покази ОСОБА_10 є неправдивими, оскільки він не є власником будинку. За таких обставин просила внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення ОСОБА_10 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України та розпочати досудове розслідування.

Згідно витягу з кримінального провадження, відомості за заявою ОСОБА_8 про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 11.11.2015 р. за №0001774 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.383 КПК України.

Постановою слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 закрито кримінальне провадження №0001774, внесене в ЄРДР 11.11.2015 року, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що під час досудового розслідування проведено вичерпний перелік слідчих дій для встановлення вини ОСОБА_10 однак, в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування.

ОСОБА_8 звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на постанову слідчого від 03.02.2017 року про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 року, в якій просила скасувати вищезазначену постанову, яку вона отримала 12.06.2017 року, та направити матеріали прокурору Васильківського району Київської області для продовження досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вказана постанова є незаконною та невмотивованою, слідчим не було досліджено й не надано правової оцінки долученим нею до заяви про вчинення кримінального правопорушення правовстановлюючих документів, які вказують на безпідставність постанови про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 року.

Вказане рішення мотивоване тим, що слідчим, розпочато досудове розслідування, в ході якого ретельно досліджено обставини вказаного кримінального провадження, а саме допитано ОСОБА_10 , ґрунтовно допитано в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 щодо обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та встановлено, що зазначені ОСОБА_8 факти не впливають на обставини вчинення злочину, що встановлені вироком суду.

Як вбачається з вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 року №1-302-09, ОСОБА_11 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за те, що 25.02.2009 року з території домоволодіння АДРЕСА_1 , вона працювавши різноробочою, викрала будівельний матеріал на загальну суму 6676, 41 грн. При цьому, ОСОБА_11 свою вину у вчиненні вказаної крадіжки та заподіянні шкоди ОСОБА_10 визнала. Також вказані обставини були встановлені та підтверджені показами свідків.

Таким чином, обставини вчинення даної крадіжки та сам факт її вчинення встановлені зазначеним вироком суду. Разом з тим, викладені ОСОБА_10 в його заяві про вчинення злочину покази щодо вчинення злочину були підтвердженні показами свідків, визнанням своєї вини ОСОБА_11 . Тобто сам факт вчинення злочину 25.02.2009 року підтверджений належними і допустимими доказами, за результатами розслідування обставин його вчинення судом постановлено відповідне рішення, а саме винесено обвинувальний вирок від 28.12.2009 року.

Що стосується питання належності чи неналежності ОСОБА_10 будинку АДРЕСА_1 , то вказаний будинок не був предметом злочину, про який зазначено вище, оскільки предметом злочину були будівельні матеріали, що в ньому знаходились, і жодних заперечень щодо належності їх саме ОСОБА_10 жодний учасник кримінального провадження не висловив.

Із огляду на зазначене та враховуючи наведені положення КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали в повній мірі було дотримано зазначених вище вимог кримінального процесуального закону.

Вказане підтверджується тим, що слідчий, розпочавши досудове розслідування, ретельно дослідив обставини вказаного кримінального провадження, оскільки було допитано ОСОБА_10 , допитано в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 щодо обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та встановлено, що зазначені ОСОБА_8 факти не впливають на обставини вчинення злочину, що встановлені вироком суду.

Зокрема, ОСОБА_10 в своїх показах вказав, що до 2012 року він разом з ОСОБА_8 проживав по АДРЕСА_1 , вів спільне господарство. Після викрадення з вказаного будинку металу, який належав йому, він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим був визнаним потерпілим в кримінальному провадженні.

Як вбачається з вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 року №1-302-09, ОСОБА_11 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за те, що 25.02.2009 року з території домоволодіння АДРЕСА_1 , вона працювала різноробочою, викрала будівельний матеріал на загальну суму 6676,41 грн. При цьому, ОСОБА_11 свою вину у вчиненні вказаної крадіжки та заподіянні шкоди ОСОБА_10 визнала. Також вказані обставини були встановлені та підтверджені показами свідків.

Таким чином, обставини вчинення даної крадіжки та сам факт її вчинення встановлені зазначеним вироком суду.

Диспозиція ч.1 ст.383 КК України регламентована як «завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину».

Об`єктом вказаного злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину.

При цьому, неправдивим слід вважати таке повідомлення є, коли воно стосується злочину, якого насправді не було чи нібито воно мало місце, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж, той, що вона насправді вчинила.

Разом з тим, викладені ОСОБА_10 в його заяві про вчинення злочину покази щодо вчинення протиправних дій були підтвердженні показами свідків, визнанням своєї вини ОСОБА_11 , тобто належними і допустимими доказами. За результатами розслідування обставин його вчинення судом постановлено відповідне рішення, а саме винесено обвинувальний вирок від 28.12.2009 року.

Що стосується питання належності чи неналежності ОСОБА_10 будинку АДРЕСА_1 , то слід зазначити, що вказаний будинок не був предметом злочину, про який зазначено вище, оскільки предметом злочину були будівельні матеріали, що в ньому знаходились, і жодних заперечень щодо належності їх саме ОСОБА_10 жодний учасник кримінального провадження не висловив.

За таких обставин, слідчий суддя та слідчий, на думку колегії суддів, прийшли до правильного переконання про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, оскільки завідомо неправдиве повідомлення прокурору чи слідчому про вчинення злочину 25.02.2009 року ним вчинено не було.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_22 , про те, що слідчим закрито кримінальне провадження без встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, що досудове розслідування проведено неповно та не всебічно, а мотиви закриття кримінального провадження ґрунтуються на неправильних висновках, зроблених внаслідок неповно проведеної перевірки та належної оцінки зібраних досудовим розслідуванням доказів.

Відтак, на думку колегії суддів, слідчий суддя умотивовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження та судової справи.

Із огляду на зазначене, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді та постанову слідчого без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 року без змін.
Головуючий:
Судді :