Справа № 372/2993/16-к
Провадження 1-кп-184/16
ухвала
Іменем України
08 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 30.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
07 листопада 2016 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 30.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Ухвалою судді від 11 листопада 2016 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотань не мав.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечив.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК підставою для повернення обвинувального акта прокурору є встановлення невідповідності обвинувального акта вимогам КПК.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України (далі - КПК).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Суд звертає суд увагу прокурора на те, що в редакції обвинувального акту прізвище обвинуваченого зазначено по різному: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що на думку суду, є недоліком при складанні слідчим обвинувального акту, оскільки не зрозуміло відносно якої з цих осіб насправді складено обвинувальний акт та якій саме особі висунуто обвинувачення.

Згідно вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого, проте відповідно до аркушу другого обвинувального акту вбачається, що обвинуваченим в даному кримінальному провадженні є особа ОСОБА_5 , хоча далі за текстом обвинувального акта фігурує особа обвинуваченого ОСОБА_4 , проте прокурор в судовому засіданні не зміг пояснити наявність причини розбіжностей.

Таким чином суд приходить до переконання, що обвинувальний акт слід повернути прокурору, так як очевидні недоліки, які міститься в редакції обвинувального акту, оскільки в ньому не відображені правильно всі необхідні відомості відносно обвинуваченого, унеможливлюють призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 91, 110, 291, 314, 369 - 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 30.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України повернути прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1