Єдиний унікальний номер 243/3007//17
Провадження номер 1-кп/243/369/2017
В И Р О К
Іменем України
01 червня 2017 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000357 від 04.02.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, (паспорт НОМЕР_1 , виданий 03.07.2015 року Слов`янським МВ ГУДМС України в Донецькій області), громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
04 лютого 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_4 , з яким вони разом вже не мешкали, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої до кухні зайшов співмешканець ОСОБА_7 ОСОБА_5 . У ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень та з метою реалізації цього умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, наблизився до ОСОБА_4 та, стоячи навпроти останнього, умисно наніс не менше чотирьох ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_4 , а саме: в район очей, носу, щелепи та вилиці, від чого останній впав на підлогу біля дивану, а ОСОБА_5 , подавлюючи волю ОСОБА_4 до опору, наніс останньому не менше п`яти ударів взутою правою ногою в обличчя. Після цього ОСОБА_5 взяв кухонний ніж зі столу та, тримаючи його в руці, наніс рукояткою ножа не менше двох ударів по волосистій частині зверху голови ОСОБА_4 . Після цього, піднявши останнього з підлоги та тримаючи його за одяг правою рукою в районі горла, та тримаючи кухонний ніж у лівій руці, наніс ним один удар в область тулуба ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 вивів ОСОБА_4 за поріг вказаного вище домоволодіння, кинув його на землю та наніс ОСОБА_4 не менше п`яти ударів ногами в область тулуба з обох сторін та кінцівок останнього.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана черевної стінки справа, проникаюча у черевну порожнину з ушкодженням печінки та зачеревного простору, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя; закритий перелом лівої величної дуги, закритий перелом кісток носу, синці повік очей, струс головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21-го дня; дві забійні рани волосистої частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, не визнав та суду пояснив, що проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 з червня 2016 року по 04.02.2017 року. 04.02.2017 року в післяобідній час він повернувся додому та застав разом з ОСОБА_7 її чоловіка ОСОБА_4 , обидва були у стані алкогольного сп`яніння. Між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 кинув у нього стільцем. У відповідь він наніс ОСОБА_4 кулаком 3-4 удари в область голови, від яких той впав, потім підвівся. Між ними була боротьба. Вони обидва падали на підлогу, підіймалися. При цьому він 1-2 рази ногами наносив удари ОСОБА_4 по тулубу. Під час боротьби він порізав руку, а потім побачив, що ОСОБА_4 погано, тому вивів його на двір, а сам пішов до магазину за 800м викликати швидку допомогу. Ножем він ОСОБА_4 не бив. Усі тілесні ушкодження у ОСОБА_4 завдані від його дій, окрім тяжких тілесних ушкоджень. На досудовому слідстві він визнавав нанесення удару ножем потерпілому, бо вважав, що так йому буде краще за пропозицією слідчого. Швидку допомогу він так і не викликав, в магазині працівник обробила його різану рану та після приїзду поліції він повернувся додому, потім його відвезли до поліції. Тілесні проникаючі рани потерпілий міг отримати при падінні від осколків скла на підлозі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, незважаючи на зайняту позицію, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , але спільно з нею не проживають. 04.02.2017 року його запросила до себе додому ОСОБА_7 допомогти по господарству. Вони з нею разом вживали горілку, він особисто вжив біля 300 г, коли до кухні прийшов ОСОБА_5 , який був агресивний та, не кажучи жодного слова, відразу почав його бити кулаками в обличчя. Від ударів він впав та втратив свідомість. Прийшов до тями у дворі, але потім йому стало зле та сусідка викликала швидку допомогу. Руками обвинувачений наніс не менше 4х ударів по голові в область носу, щелепи, очей. Потім він не пам`ятає, як саме та куди бив його обвинувачений, усі тілесні ушкодження у нього виникли від дій ОСОБА_5 . Він приймав участь у слідчому експерименті та усе розповідав слідчому. На той час він краще усе пам`ятав. В момент побиття поруч з ними була лише його дружина ОСОБА_7 .

Згідно повідомлення головного лікаря Станції швидкої медичної допомоги № 61 від 08.02.2017 року, 04.02.2017 року о 15:30 надійшов виклик на СШМД м. Слов`янськ за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_4 , привід виклику побили.

Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1320 від 04.02.2017 року при виїзді на виклик до ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , останньому виставлений діагноз: струс головного мозку, проникаюче ножове поранення живота, забійні рани голови, гематома обличчя, перелам ребер справа. Зі слів побив співмешканець жінки на ім`я ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 67 від 24.02.2017 року виявлені у ОСОБА_4 при судово-медичному освідуванні та зверненні за медичною допомогою колото-різана рана черевної стінки справа, проникаюча у черевну порожнину з ушкодженням печінки та зачеревного простору, яка відноситься

до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя утворилася від одного удару колючо-ріжучого предмета; закритий перелом лівої величної дуги, закритий перелом кісток носу, синці повік очей, струс головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21-го дня утворилися не менш ніж від двох ударів тупими предметами, якими могли бути руки людини, стиснуті в кулаки, або взуті ноги; дві забійні рани волосистої частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня утворилися не менш ніж від двох ударів тупих предметів. Тілесних ушкоджень, характерних для боротьби або самооборони не виявлено. Рановий канал колото-різаної рани направлений згори донизу та спереду назад. Характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони були спричинені з достатньо великою людською силою. Даних про вміст алкоголю в крові ОСОБА_4 немає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , з яким фактично не проживає, а спільно проживала з червня 2016 року по 04.02.2017 року з ОСОБА_5 04.02.2017 року вона зустріла у селі ОСОБА_4 за запросила його до себе додому допомогти по господарству. Коли вони перебували у кухні та спілкувались, вживаючи горілку, до кухні увійшов її співмешканець ОСОБА_5 . Між останнім та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 кулаком бив ОСОБА_9 , який від ударів падав на підлогу та підіймався. Чи бив ОСОБА_10 його ногами та ножем, вона не бачила, бо вже погано пам`ятає усі події. Вона намагалася їх розняти, після чого ОСОБА_10 вивів ОСОБА_9 з кухні на вулицю, що було далі вона не бачила. З нею проводився слідчий експеримент, при якому вона розповідала про обставини події. До приходу ОСОБА_10 у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не було. На одязі ОСОБА_9 та на підлозі кухні була кров, обличчя ОСОБА_9 теж було у крові.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є приватним підприємцем та орендує магазин у с. Сидорове, знає потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 як мешканців села. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 може охарактеризувати як родину, яка зловживає спиртними напоями, а ОСОБА_5 як мешканець села не агресивний, спиртним не зловживає. 04.02.2017 року в обідній час у магазині зустрілись ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_7 , які разом не проживають. Вони обидва були у стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_7 запросила до себе ОСОБА_4 . Після обіду до магазину прийшов ОСОБА_5 , який перебував у шоковому стані та пояснив, що між ним та ОСОБА_4 сталася бійка та останній у крові, скоріш за все він його вдарив. У нього була порізана рука та вона обробила різану рану на пальці. Інших ушкоджень у ОСОБА_10 не було. Він пояснив, що він вдарив ножем ОСОБА_9 . Швидку допомогу він не викликав. За її пропозицією він про всі події повідомив матері ОСОБА_7 .

З протоколу огляду місця події від 04.02.2017 року вбачається, що місцем огляду є домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого виявлені сліди бурого кольору у будинку та на подвір`ї, схожі на кров, вилучені марлеві тампони зі слідами, схожими на кров, рушник та чотири ножі, що підтверджує показання потерпілого про обставини вчинення злочину та механізм отримання ним тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу огляду від 05.02.2017 року, в приміщенні Слов`янського ВП ГУНП під час огляду у ОСОБА_5 вилучені особисті речі зі слідами, схожими на кров, а саме светр, куртка, джинси.

Відповідно до висновку № 227/Н від 13.03.2017 року на представлених на дослідження куртці (об`єкти №1-8), джинсових штанях (об`єкти №9,10) та джемпері, названому слідчим «светр» (об`єкт №11), встановлена наявність крові людини. В більшості слідів крові виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості утворення цих слідів (об`єкти №1-6,9-11) за рахунок крові групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВ0, в тому числі за рахунок крові потерпілого ОСОБА_4 . В двох слідах крові на куртці (об`єкти №7,8) були виявлені антигени А,В,Н. Таким чином, не виключається можливість походження крові в цих слідах

(об`єкти №7,8) під підозрюваного ОСОБА_5 , крові якого властиві усі три виявлені антигени, а також можливість присутності в них в якості домішки і крові потерпілого ОСОБА_4 , так як один з виявлених антигенів Н властивий його крові.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 02.03.2017 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 на місті розповів про обставини та механізм отримання ним тілесних ушкоджень 04.02.2017 року від дій ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку № 225/Н від 03.03.2017 року в сліді на светрі №1, №2 і в слідах на майці (об`єкти №4,5), які належать потерпілому ОСОБА_4 , встановлена наявність крові людини. В сліді на светрі №1, №2 і в слідах на майці (об`єкти №4,5) виявлений антиген Н, що не виключає можливість походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, якою міг бути потерпілий ОСОБА_4 . Даних походження крові у вказаному змиві від підозрюваного ОСОБА_5 не одержано.

Під час огляду 05.02.2017 року у ОСОБА_7 вилучений та оглянутий мобільний телефон Alkatel Pixi з картками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2017 року, в тому числі дослідженого в судовому засіданні відеозапису слідчої дії, вбачається, що ОСОБА_5 в присутності захисника показав механізм та кількість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , в тому числі нанесення проникаючого поранення ножем.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 43 від 06.02.2017 року виявлені у ОСОБА_5 різана рана 2-го пальця лівої кисті утворилася від однієї дії ріжучого предмету, приблизно за 1-3 доби до освідування, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня; синець правого плеча утворився від однієї дії тупого предмету, приблизно за 1-3 доби до освідування і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Різана рана 2-го пальця лівої кисті могла утворитися в процесі боротьби або самооборони. При судово-медичному обстеженні експерту пояснив: «04.02.2017 року біля 15:30 в будинку чоловік на ім`я ОСОБА_12 вдарив рукою по правій руці, а він його ножем у живіт».

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2017 року свідок ОСОБА_7 розповіла та показала механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 з боку ОСОБА_5 , яке мало місце 04.02.2017 року.

Відповідно до висновку експерта № 79 від 23.03.2017 року локалізація виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень свідчить про те, що в момент їх нанесення потерпілий був розташований передньою поверхнею тіла до нападника. Можливо виникнення тілесних ушкоджень, винайдених у ОСОБА_4 , при обставинах, на які він вказує під час проведення слідчого експерименту та на допиті.

Можливо виникнення тілесних ушкоджень, винайдених у ОСОБА_4 , при обставинах, на які вказують ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час проведення слідчих експериментів та на допитах, за виключенням забійних ран волосистої частини голови, виявлених у ОСОБА_4 , механізм утворення яких ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не пояснюють.

Відповідно до висновку експерта №223/Н від 13.02.2017 року судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_4 кров ОСОБА_4 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Відповідно до висновку експерта №224/Н від 20.02.2017 року судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_5 кров ОСОБА_5 належить до групи АВ за системою АВ0.

Відповідно до висновку № 226/Н від 15.02.2017 року судово-медичної експертизи змивів з рук ОСОБА_5 в сліді на фрагменті марлі зі змивом з лівої руки ОСОБА_5 знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини, виявлений антиген Н, що не виключає можливість походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, якою міг бути потерпілий ОСОБА_4 . Походження крові у вказаному змиві від

підозрюваного ОСОБА_5 виключається, оскільки він має іншу групу крові.

Згідно висновку № 229/Н від 20.02.2017 року в слідах на чотирьох марлевих тампонах, які були зроблені під час огляду літньої кухні за адресою АДРЕСА_2 , встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в слідах на двох тампонах з марлі (об`єкти №1,2) виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, а в сліді крові на тампоні №3 виявлений тільки антиген Н. Одержані результати серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 , даних відносно походження крові в цих слідах на тампонах з марлі №1-3 саме від підозрюваного ОСОБА_5 не одержано. Однак, враховуючи одержані результати серологічного дослідження, не можна також виключити можливість суміші крові від осіб з виявленими груповими характеристиками крові. В даному разі походження крові на тампоні з марлі №4 від потерпілого ОСОБА_4 не виключається в якості домішок.

Відповідно до висновку експерта № 228/Н від 17.02.2017 року в слідах на рушнику зр. №3,4,5,7 знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. В зр. №1,2,6 наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні слідів крові на рушнику зр. №3,4,5,7 виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливість походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, якою міг бути потерпілий ОСОБА_4 . Походження крові у вказаному змиві від підозрюваного ОСОБА_5 виключається, оскільки він має іншу групу крові.

Аналізуючи наведені вище докази у їх сукупності, суд приймає до уваги як достовірні докази висновки проведених судових експертиз, які узгоджуються з показаннями потерпілого, свідка, письмовими доказами, висновки зроблені компетентними спеціалістами.

Суд вважає також достовірними показання потерпілого в частині механізму та обставин отримання ним тілесних ушкоджень від протиправних дій ОСОБА_5 , його пояснення підтверджені первісними медичними документами, протоколом слідчого експерименту та висновками судових експертиз, узгоджуються з письмовими доказами по справі (протоколами огляду).

Судом перевірені доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо застосування відносно нього недозволених методів досудового розслідування.

За результатами перевірки слідчим прокуратури Донецької області 29.05.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Судом також враховується, що під час проведення слідчих дій, в тому числі допитів, проведення слідчих експериментів, участі в судових експертизах ОСОБА_5 давав послідовні показання слідчому, експертам про обставини та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , у тому числі проникаючого поранення ножем. Він доставлявся до слідчого судді під час обрання запобіжного заходу, але до 27.04.2017 року ані через адміністрацію слідчого ізолятора, ані безпосередньо до прокурора чи слідчого судді не звертався з приводу неправомірних дій слідчого.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що слідчий його вмовив та залякав обмовити себе в частині нанесення удару ножем потерпілому, є хибними, судом до уваги не приймаються та розцінюється як спроба уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 , яке небезпечне для його життя в момент заподіяння.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Відповідно до висновку комплексної психолого-психіатричної експертизи № 145 від 15.02.2017 року ОСОБА_5 є психічно здоровим, в момент вчинення інкримінованого правопорушення міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, в момент його вчинення не перебував в тимчасово-хворобливому розладі душевної діяльності, яке б позбавляло його можливості розуміти свої дії та керувати ними. В момент вчинення правопорушення не перебував у стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання), будь-яких ознак вираженого емоційного збудження (стрес, фрустрація) в поведінці ОСОБА_5 не було. На даний час ОСОБА_5 може розуміти свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений тяжкий злочин), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, судом враховується та обставина, що потерпілий наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, здоровий, працездатний, не працює, раніше не судимий), тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений прокурором цивільний позов на суму 7395,19 грн. в інтересах держави за лікування потерпілої ОСОБА_4 обвинувачений визнав повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , який в період з 04 по 15.02.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Місцева клінічна лікарня м. Слов`янська», держава понесла витрати на лікування потерпілої у сумі 7395,19 грн.

ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 05.02.2017 року і з цього часу потрібно обчислювати строк покарання.

Судові витрати за проведення судових експертиз відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання за цією статтею Кримінального Закону у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 05 лютого 2017 року, зарахувавши за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження за період з 05.02.2017 року по 01.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання його під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази по справі: паперовий конверт зі зразком крові ОСОБА_4 , паперовий пакет зі зразком крові ОСОБА_5 ; два паперових конверта з марлевими тампонами знищити; п/е пакет з двома светрами і майкою, які зберігаються в Слов`янському ВП ГУНП повернути потерпілому ОСОБА_4 ; чотири паперових конверта з марлевими тампонами зі змивами знищити; паперовий конверт з залишками змивів знищити; три паперових конверта з нігтьовими зрізами з рук ОСОБА_5 знищити; мобільний телефон Alkatel Pixi з картками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , який перебуває на зберіганні у власника ОСОБА_13 залишити у власника; три ножі, які зберігаються в Слов`янському ВП ГУНП повернути власнику ОСОБА_7 , джинси, светр, куртку, які зберігаються в Слов`янському ВП ГУНП повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити, стягнувши з ОСОБА_5 на користь КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» в відшкодування шкоди за лікування потерпілого 7395,19 грн. із зарахуванням на р/р 9258 в ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1