Справа № 372/1187/17
Провадження 1-кс-272/17
ухвала
Іменем України
25 квітня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_4 на незаконне затримання,

В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з скаргою в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання, посилаючись на те, що 24.04.2017 року ОСОБА_5 було незаконно затримано в порядку ст. 208 КПК України. Затримання ОСОБА_5 та оформлення протоколу затримання не відповідає вимогам КПК України та містить неправдиві та неповні відомості, а саме згідно повідомлення про підозру від 24.04.2017 року вбачається, що кримінальне правопорушення інкриміноване підозрюваній ОСОБА_5 нібито було вчинене останньою 09.04.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, затримання громадянки ОСОБА_5 відбулось через п`ятнадцять днів після вчинення кримінального правопорушення, з підстав передбачених ст. 208 ч.1 п.2 КПК України. Скаржник вважає, що вищевказане затримання відбулось з грубим порушення кримінального процесуального закону, оскільки суперечить вимогам ст.208 КПК України, і протокол затримання від 24.04.2017 року складено всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки затримання відбулось не в приміщенні службового кабінету № 3 в адміністративному приміщенні Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, а за місцем проживання підозрюваної - АДРЕСА_2 , 23.04.2017 року близько 20 год. 30 хв., тобто не вірно зазначено місце та час затримання. Також, під час затримання підозрюваної працівниками Обухівського відділу поліції було грубо порушено право на захист, оскільки всупереч ч. 4 ст. 213 КПК України та п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, слідчий повідомив Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Київській області лише о 15 год. 15 хв. 24.04.2017 року- майже через 19 год. з часу фактичного затримання. Також, незрозумілим є те, на якій підставі слідчий зробив висновок про те, що підставою затримання є п. 2 ст. 208 КПК України, адже підозрюваний був затриманий не безпосередньо після вчинення злочинів, оскільки пройшло більше 15 днів, не потерпілим і не очевидцем злочину, а працівником Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області; крім того на тілі, одязі чи місці події були відсутні очевидні ознаки, що саме ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.З ст. 187 КК України. Скаржник вважає, що для того, щоб затримати ОСОБА_5 , орган досудового розслідування повинен був звернутися до слідчого судді з клопотання про затримання останнього на підставі ч. 1 ст. 207 КПК України, а тому ОСОБА_5 утримується в Обухівському відділу поліції ГУ НП України в Київській області необгрунтовано та незаконно.

Скаржник в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Підозрювана ОСОБА_5 в судове засідання доставлена не була.

Слідчий також не з`явився в судове засідання про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги з мотивів її безпідставності, необґрунтованості та невмотивованості, та зазначив що 25.04.2017 року до Обухівського районного суду подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадження СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження за №0000654, внесене до ЄРДР 09.04.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

24.04.2017 року о 14 год. 30 хв. в приміщенні службового кабінету №3 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області було затримано ОСОБА_5 , що підтверджується копією протоколу затримання особа, підозрюваної у вчиненні злочину.

24.04.2017 року о 18 год. 30 хв. підозрюваній ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

25.04.2017 року до Обухівського районного суду надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 42,208 КПК України, підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1363 встановлено обов`язок суб`єкта подання інформації негайно після фактичного затримання особи повідомити відповідний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.2,3,5 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобовязаний постановити ухвалу, якою має зобовязати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для зясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобовязаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобовязаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Аналізуючи зібрані докази, приходжу до висновку, що доводи захисника щодо незаконного затримання ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, а тому скарга є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7-9, 206, 303-307 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на незаконне затримання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1