Справа № 363/3117/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1556/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27 21.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000757 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 17 березня 2005 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 309 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 21 липня 2010 року звільненого умовно-достроково на 10 місяців 21 день,

визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконуватиме покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки. Цим же вироком вирішено питання про речові докази,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку суду, 28 червня 2016 року о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи на Київському водосховищі, поблизу вул. Першотравнева в с. Козаровичі, Вишгородського району, Київської області, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом з корисливих мотивів, розмістив у воду заборонене знаряддя лову, а саме сітку з жилки.

Після чого, 30 червня 2016 року близько о 09 годин 00 хвилин з метою доведення даного злочину до кінця ОСОБА_8 знову прийшов до Київського водосховища з метою зняття раніше поставленої сітки, діставши з води, виявив рибу, а саме: плітка 75 екз. вартістю 6 375 грн., густіра 5 екз. вартістю 170 грн., рибець 1 екз. вартістю 255 грн., синець 1 екз. вартістю 85 грн., йорж 1 екз. вартістю 17 грн. та склавши сітку і рибу в мішок, який заздалегідь приготував, попрямував з уловом в бік свого місця проживання. Однак, неподалік місця вилову, був виявлений та зупинений працівниками поліції. Внаслідок незаконного вилучення водних біоресурсів ОСОБА_8 завдав істотної шкоди державним інтересам в особі рибного господарства Київського водосховища на загальну суму 6 902 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити рішення, яким виключити із покарання ОСОБА_8 призначене додаткове покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого; на підставі ст. ст. 96-1 КК України та ст. 96-2 КК України сітку риболовецьку та виловлену рибу, конфіскувати в дохід держави; в решті вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалюючи вирок, суд безпідставно застосував «конфіскацію знарядь і засобів промислу та всього добутого», оскільки санкцією ч. 1 ст. 249 КК України вказана конфіскація як покарання, не передбачена. Апелянт зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 96-1, п. 1 ч.1 ст. 96-2 КК України, судом не застосована спеціальна конфіскація до незаконно добутого і знаряддя злочину, а саме виловленої риби та сітки риболовецької.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 249 КК України.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються, розгляд кримінального провадження, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, відбувався в порядку ст. 349 КПК України, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, відповідно до яких суд призначає покарання : у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Санкція вказаної частини статті передбачає покарання у виді штрафу від 100 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до 3 років.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 1 ст. 65, положень ч. 1 ст. 249 КК України ОСОБА_8 призначено покарання у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого, тобто, призначено більш суворе покарання, ніж передбачено відповідною статтею КК України.

Окрім того, п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна. Проте, у порушення вказаних вимог та вимог ст. 96-1 КК України, відповідно до якої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України застосовується спеціальна конфіскація, вказані положення не були застосовані судом першої інстанції, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів , -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, виключивши призначення додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України сітку риболовецьку довжиною 30 метрів, висотою 1 метр, крок вічка становить 20 мм та виловлену рибу, конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок залишити без змін.

С У Д Д І :

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4