Cправа № 750/3740/17
Провадження № 1-кс/750/983/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

12.04.2017 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга на «бездіяльність СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області, яка полягає в невнесенні відомостей про ЄРДР за новими заявами про вчинення кримінального правопорушення, поданих до вказаного органу окремо від 10.04.2017 року і від 11.04.2017 року, з урахуванням іншої кваліфікації по всім заявам, що є предметом нового розгляду, а також про зобов`язання вказаного органу внести відомості до ЄРДР», у вступній частині котрої зазначено, що таку подано від імені « ОСОБА_2 », разом з тим, у прикінцевій частині скарги містяться вже інші дані, стосовно особи, яка подала цю скаргу, оскільки в цій частині, зазначене вже інше прізвище , а саме « ОСОБА_3 », при цьому жодних доказів на підтвердження або першого, або другого із цих прізвищ скарга не містить, не додано жодних даних про зміну прізвища, їх тотожність, тощо.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, серед яких зазначена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У скарзі, поданій до суду чи то ОСОБА_2 , чи то ОСОБА_3 , зазначено про подання тим 10.04.2017 до слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області «у кількості 23 (двадцяти трьох) штук окремих заяв про вчинення кримінального правопорушення з іншою кваліфікацією, що є предметом нового розгляду» та 11.04.2017 - «у кількості 4 (чотирьох) штук окремих заяв про вчинення кримінального правопорушення з іншою кваліфікацією, що є предметом нового розгляду», при цьому у тексті скарги не міститься викладення обставин стосовно змісту кожної із заяв; часу, місця, осіб, котрі, на думку особи, вчинили такі кримінальні правопорушення; ймовірної кваліфікації за КК України, якщо така наводилась; як і взагалі будь-якої інформації, котра дозволила б суду ідентифікувати та розрізнити всі ці заяви, аби відповідно до того суд мав би можливість пересвідчитись у наявності або відсутності порушень прав особи, яка подала скаргу в частині кожної із його заяв окремо. При цьому особа, яка подала скаргу до суду, обмежилась лише узагальненим текстом про те, що «більша частина заяв про вчинення кримінального правопорушення це наслідки багатолітньої триваючої травлі на мене і мою багатостраждальну родину з боку «оборотнів у погонах», дехто вже звільнений з органів, а їх треті особи вже осужені і декому теж пред`явлена підозра, про що навіть було декілька розслідувань журналістів різних газет».

До того ж, особа, яка подала скаргу до суду не взяла собі за клопіт зазначити, які саме заяви подавались в той чи інший період, що потрібно для організації розгляду скарги.

Разом із тим, за додатками до скарги, з урахуванням низької якості фотокопій якогось тексту, не є можливим визначитись, чи є такі фотокопії копіями заяв, поданих особою, яка подала скаргу до суду, а якщо так, то коли, яким органом чи посадовою особою ті були прийняті, оскільки такий текст не читається взагалі.

Більш того, особа, яка подала скаргу до суду, порушуючи засади кримінального провадження, а саме приписи ст. 26 КПК України «Диспозитивність», котра визначає, що саме сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, просить суд «не розглядати ті заяви, по яким було внесення відомостей до ЄРДР», тобто пропонує суду самому визначати обсяги спірних правовідносин, що стосуються такої особи, хоча закон жодним чином не перекладає на суд права та обов`язки особи, яка подала скаргу до суду.

З урахуванням викладеного, суд наголошує, що відповідно до приписів ч. ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, означає невнесення тими таких відомостей впродовж 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним із будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, за змістом ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Крім того, імперативні приписи ч. 5 ст. 214 КПК України зазначають про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до чого, суд, виходячи з положень ст. 26 КПК України «Диспозитивність» не може обрати та запропонувати свій порядок розгляду скарги, оскільки згідно частини 1 названої статті Закону, саме сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачений КПК України.

Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання скарги, виділенні її в частині, усунення недоліків, тощо, у зв`язку з тим що це не є компетенцією суду й не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу, і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.

Ураховуючи, що викладене вище на даний час унеможливлює розгляд скарги, тобто вона не підлягає розгляду в цьому суді, її належить повернути.

Це рішення не є перешкодою для подальшого звернення особи, яка подала скаргу, до суду щодо захисту своїх прав та законних інтересів, відповідно до вимог діючого законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 304 ч. 2 п. 2 КПК України,
у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 повернути тому, як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами після вступу даної ухвали в законну силу направити особі, яка подала скаргу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 діб із дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1