УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2017 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0004299 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 367 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 367 ч.2 КК України.
В підготовчому судовому засіданні 03.07.2017 року захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 надала до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Так, в порушення зазначених вимог, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування не вірно зазначено прізвище та місце мешкання обвинуваченого. Крім того, в анкетних відомостях обвинуваченого та потерпілого зазначено дані, які не передбачені вимогами ст. 291 КПК України. Також із обвинувального акту вбачається, що прокурор та слідчий, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення заздалегідь, без вироку суду стверджували, що ОСОБА_6 вчинив службовий злочин, що є неприпустимим, оскільки на даній стадії процесу можливо вказувати тільки на те, що він обвинувачується у певному кримінальному правопорушенні. Крім того, із викладу фактичних обставин справи в обвинувальному акті не можливо встановити, яким саме нормативним актом визначається компетенція обвинуваченого та коло його обов`язків. Також в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, у чому саме виявилися допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили, чи перебували службові порушення у причинному зв`язку з тими наслідками, що настали. Не зазначено суму збитків та особу, якій заподіяно матеріальні збитки.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 та просив його задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти повернення обвинувального акту прокурору, пояснила, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 відповідає кримінальному процесуальному кодексу України, підстав для його повернення не має. Просила призначити до судового розгляду . Вважала, що викладені в клопотанні захисника обставини є технічною помилкою слідчого та носять лише формальний характер.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 також заперечували проти задоволення клопотання та пояснили, що виявлені недоліки в обвинувальному акті захисником обвинуваченого є несуттєві, носять формальний характер та не впливають на суть обвинувального акту. Просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку сторін судового провадження, суд

дійшов до висновку, що обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимог КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною

другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ст. 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту. До обвинувального акта додаються реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Згідно зі ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Судом встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, а саме, Реєстрі зазначено, що:
- відомості внесено до ЄРДР за № 0004299 - 29.05.2016 року , тоді як вказані відомості внесено 07.10.2016 року;
- допит свідка ОСОБА_6 проведено 24.02.2016 року, однак допит проведено 24.02.2015 року ;
- допит свідка ОСОБА_8 проведено 26.01.2016 року , однак допит проведено 26.01.2015 року;
- повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 - 28.10.2016 року, тоді як повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри 28.11.2016 року;
- 28.11.2016 року та 29.11.2016 року надано доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 , тоді як дана особа підозрюваним в даному кримінальному провадженні не являється;
- дата постанови про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису 17.12.2016 року, що не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт затверджено 29.11.2016 року. Також в порушення вимог п.2 та п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування прізвище обвинуваченого зазначено не вірно, оскільки прізвище « ОСОБА_10 » не відмінюється. Місце мешкання обвинуваченого вказано « ОСОБА_11 », однак села з такою назвою в Білгород-Дністровському районі не існує, а село, в якому мешкає ОСОБА_6 має назву «Монаші».

Крім того, обвинувальний акт містить додаткові анкетні відомості відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , які не передбачені вимогами ст. 291 КПК України.
В порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України з обвинувального акту вбачається, що прокурор та слідчий, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення заздалегідь, без вироку суду стверджують, що ОСОБА_6 вчинив службовий злочин, що є неприпустимим, оскільки на даній стадії процесу можливо вказувати тільки на те, що обвинувачений обвинувачується у певному кримінальному правопорушенні.
Таке посилання в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із викладу фактичних обставин кримінального правопорушення вбачається, що ОСОБА_6 , будучи начальником Білгород-Дністровського відділу земельних ресурсів, тобто посадовою особою, вчинив службовий злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України.
Однак, із викладу фактичних обставин справи в обвинувальному акті не можливо встановити, яким саме нормативним актом визначається компетенція обвинуваченого та коло його обов`язків. не вбачається, кому спричинено матеріальні збитки, в чому це виразилось та на яку суму.
Крім того, в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, у чому саме виявилися допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили, чи перебували службові порушення у причинному зв`язку з тими наслідками, що настали. Не зазначено суму збитків та особу, якій заподіяно матеріальні збитки.

Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам п.5 ч.2. ст. 291 КПК України, зокрема, в обвинувальному акті не викладено належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення як це передбачено законом, що грубо порушує право ОСОБА_6 на захист, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону, а також відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що такі порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства перешкоджають повному, всебічному і об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення та можливості обвинуваченого підготуватись до захисту від такого обвинувачення.
Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 прокурору для усунення недоліків, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням обвинувального акту до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 13, 291, 109, 314, 369-372, 392, 395, КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору.
Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.. 367 ч.2 КК України прокурору Одеської місцевої прокуратури № 1 для усунення недоліків в розумні строки, що вказані в мотивувальній частині ухвали.

Повний текст ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2017 року був оголошений 07.07.2017 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя