Ухвала іменем україни 22 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а :

вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 186 ч. 2, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України час перебування під вартою з 20 червня 2016 року до набрання вироком законної сили зараховано йому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_5 звернулася із касаційною скаргою на вказані вирок та ухвалу щодо ОСОБА_4 . Порушує питання про необхідність їх перевірки в касаційному порядку, оскільки, на її думку, суди обох інстанцій неправильно застосували положення ст. 72 ч. 5 КК України в частині не зарахування засудженому ОСОБА_4 строку його попереднього ув`язнення за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 11 липня 2012 року.

Верховний Суд України у постанові від 09 лютого 2017 року зробив висновок про те, що норми права, передбачені частиною 2 статті 424 та частиною 5 статті 539 КПК (в редакції до набрання чинності Законом № 1491-VIII), не забезпечують права на оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених за результатами розгляду клопотань щодо застосування на стадії виконання вироку Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки такі ухвали не перешкоджають подальшому провадженню, а отже їх оскарження не передбачено положеннями КПК України.

З урахуванням зазначеного та того, що відповідно до ст. 458 ч. 1 КПК України такий висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника, оскільки нею порушується питання про перегляд вироку та ухвали лише в частині прийнятого рішення, яке не перешкоджає подальшому провадженню.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані вирок та ухвала щодо ОСОБА_4 в частині прийнятого рішення щодо порядку застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України, питання про перегляд якого порушується у касаційній скарзі захисника, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відмова у відкритті касаційного провадження не позбавляє права засудженого ОСОБА_4 , членів його сім`ї або захисника повторно звернутися із окремим клопотанням до суду першої інстанції щодо застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити захиснику ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_4 в частині прийнятого рішення щодо порядку застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3