СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/388/17
Номер провадження 1-кс/547/74/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 рокусмт. Семенівка, Полтавська область

Слідчий суддя Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000119, внесеному до ЄРДР 05.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.04.2017 до слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області надійшло вказане клопотання слідчого, яке погоджено прокурором Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на рибу: лящ 33 шт., карась 5 шт., 1 мисинову риболовецьку сітку довжиною 50 м., висотою 1,5 м., з розміром вічок 60х60 мм, шляхом позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області, можливості користуватися будь-яким способом зазначеним майном.
Клопотання обґрунтовано визнання слідчим вказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні щодо здійснення 05.04.2017 незаконного вилову риби ОСОБА_5 біля с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області, та їх вилучення у нього слідчим.
Крім того арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації, яка згідно ч. 1 ст. 961 КК України застосовується за умови вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Не застосування арешту майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та їх використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності.
Вказана риба передана на зберігання Полтавському ПНДВ для подальшої реалізації, як майна, що швидко псується, сітка до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області.
У судовому засіданні слідчий і прокурор клопотання підтримали повністю.
ОСОБА_5 про розгляд клопотання повідомлений належним чином, у засідання не з`явився.
Вислухавши слідчого, прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено таке.
Кримінальне провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, внесено до ЄРДР 05.04.2017 за № 00000119. Фабула 05.04.2017 близько 02 год. 00 хв. поблизу с. Дем`янівка виявлено невідому особу, яка здійснювала незаконний вилов риби.
Слідчо-оперативною групою встановлено, що вилов риби здійснив ОСОБА_5 .
Відповідно до протоколу тимчасового вилучення майна від 05.04.2017 у ОСОБА_5 вилучено, зокрема, вказані у клопотанні слідчого рибу та сітку.
Постановою слідчого від 05.04.2017 їх визнано речовими доказами; свіжовиловлену рибу передано на зберігання для подальшої реалізації начальнику Полтавського ПНДВ ОСОБА_6 , сітку до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області.
Розпискою та квитанцію від 05.04.2017 підтверджено отримання вказаного майна зазначеними особами (органами).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, що яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Розгляд клопотання відбувається виключно у його межах.
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно, оскільки особа, що його подала, довела необхідність такого арешту, наявні ризики, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України запобігання можливості користуватися майном особою, у якої його вилучено.
Керуючись ст.ст. 173-175, 309, 310, 395 КПК України слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на: рибу лящ 33 шт., карась 5 шт., 1 мисинову риболовецьку сітку довжиною 50 м., висотою 1,5 м., розміром вічок 60х60 мм, шляхом позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області, можливості користуватися будь-яким способом зазначеним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором після її проголошення.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити (надіслати) слідчому, прокурору, заінтересованій особі.
Слідчий суддя ОСОБА_1