Справа № 640/6252/17
н/п 1-кс/640/3876/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю адвоката - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
Клопотання зареєстроване за № 640/6252/17, н/п 1-кс/640/3876/17 та передано в провадження слідчому судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .
22.05.2017 до суду від представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 надійшли доповнення до клопотання про скасування арешту майна, у яких заявник просив доповнити заключну (прохальну) частину клопотання про скасування арешту майна пунктом 2 «Зобов`язати СУ ГУ ДФС в Харківській області повернути майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (а.с.17).
Клопотання зареєстроване за № 640/6252/17, н/п 1-кс/640/4023/17 та передано в провадження слідчому судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .
На обґрунтування клопотання заявники зазначили наступне.
Вважали, що вказане судове рішення винесено передчасно, без дослідження всіх обставин події, а арешт майна належного йому на праві приватної власності підлягає скасуванню.
Так, 17.04.2017 між компанією «Kibiwot Company Limited» (далі - Замовник) та ФОП ОСОБА_5 укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом за № 36 (далі - Договір) за маршрутом спрямування: Україна, м. Дніпро - Російська Федерація, м. Новоросійськ. Предметом вказаного Договору виступав обов`язок ФОП ОСОБА_5 доставити автомобільним транспортом ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення в обумовлений Договором строк та видати його Замовнику, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу передбачену договором винагороду.
На виконання вищевказаного Договору 20.04.2017 у м. Дніпро ФОП ОСОБА_5 надано Замовнику вантажний автомобіль марки «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 та напівпричеп - рефрижератор «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 для проведення завантажувальних робіт.
Після проведення завантажувальних робіт ФОП ОСОБА_5 почав виконувати свої зобов`язання за Договором.
До цього часу, жодних інших господарських відносин між ФОП ОСОБА_5 та Замовником не здійснювалось. Про існування ТОВ "Нік-Електроніка" ФОП ОСОБА_5 стало відомо лише з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова.
Перетнувши кордон України та перебуваючи у нейтральній зоні вантажний автомобіль марки «Вольво» державний номер НОМЕР_5 та напівпричеп-рефрижератор «Schmitz» державний номер НОМЕР_2 разом із вантажем затримано.
Вказав, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України виступають податкові відносини, тобто відносини, які складаються між державою і суб`єктами оподаткування на підставі податкових норм, що регулюють установлення, зміну і відміну внесків до бюджетів і державних цільових фондів.
Суб`єктами вказаного кримінального правопорушення є: 1) службові особи підприємства, установи, організації незалежно від форми власності; 2) особа, які займаються підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи; 3) будь-яка інша особа, яка зобов`язана сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі.
Суспільна небезпечність кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, полягає у відмові суб`єкта кримінального правопорушення від виконання покладених на нього податковим законодавством зобов`язання зі сплати податків, зборів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, предмети можуть бути речовими доказами лише після того, як слідчий, прокурор встановлять належність предметів до кримінального провадження (тобто, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення чи кримінального проступку, або були об`єктом кримінально протиправних дій, нажиті злочинним шляхом).
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання, з підстав, викладених у клопотаннях, просила про їх задоволення.
Слідчий слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволенні клопотань заперечувала, посилаючись на те, що в подальшому ОСОБА_5 на вказаному автомобілі «Вольво» державний номер НОМЕР_5 та напівпричепом-рефрижератором «Schmitz» державний номер НОМЕР_2 може продовжити проведення перевезень, тобто в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про час та місце розгляду клопотань повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2017 накладено арешт майно, яке виявлено та вилучено 22.04.2017 року під час проведення огляду місця події з вантажним автомобілем «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.р.з. НОМЕР_2 у пункті пропуску Гоптівка (с.Козача Лопань), а саме: Вантажний автомобіль «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 22.04.2017 року під час проведення огляду місця події з вантажним автомобілем «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.р.з. НОМЕР_2 у пункті пропуску Гоптівка (с.Козача Лопань), а саме: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 щодо напівпричепу-рефрижератора Schmitz; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 щодо вантажного автомобілю «Вольво», які належать ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 360 коробок лічильників електричної енергії однофазних НІК 2301ВВ, у кожній коробці по 20 шт.; 10 коробок лічильників електричної енергії НІК 2301ВВ у кожній коробці по 10 шт.; 450 коробок з ящиками для лічильників електричної енергії, у кожній коробці по 5 шт.; Транзитний лист №0852120 від 21.04.2017 на 1 арк.; Контрольний талон №380609 від 22.04.2017 на 1 арк.; Packing List №20170317 від 17.03.2017 на 1 арк., у трьох екз.; Міжнародна товарно-транспортна накладна №621051 від 20.04.2017, на 1 арк., у трьох екз.; Commercial Invoice №20170317 від 17.03.2017, на 1 арк., у 3 екз., - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання арештованого майна визначено СУ ГУ ДФС у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 (а.с.22-27).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
На підставі положень ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 212 КК України, передбачає умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.
Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок оподаткування юридичних і фізичних осіб, який забезпечує за рахунок надходження податків, зборів та інших обов`язкових платежів формування доходної частини державного та місцевих бюджетів, а також державних цільових фондів. Предмет злочину - податки, збори, інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.
З наданих суду документів вбачається, що власником майна, а саме: Вантажного автомобіля «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Свідоцтва про реєстрацію Фізичної особи підприємця, ОСОБА_5 є Фізичною особою підприємцем (а.с.54).
З наданої копії Договору №36 перевозки грузів автомобільним транспортом від 17.04.2017 вбачається, що 17.04.2017 між компанією «Kibiwot Company Limited» (далі - Замовник) та ФОП ОСОБА_5 укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом за № 36 (далі - Договір) за маршрутом спрямування: Україна, м. Дніпро - Російська Федерація, м. Новоросійськ. Предметом вказаного Договору виступав обов`язок ФОП ОСОБА_5 доставити автомобільним транспортом ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення в обумовлений Договором строк та видати його Замовнику, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу передбачену договором винагороду (а.с.51-52,53).
На виконання вищевказаного Договору 20.04.2017 у м. Дніпро ФОП ОСОБА_5 надано Замовнику вантажний автомобіль марки «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 та напівпричеп - рефрижератор «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 для проведення завантажувальних робіт.
Після проведення завантажувальних робіт ФОП ОСОБА_5 почав виконувати свої зобов`язання за Договором.
На час розгляду клопотання суду не надано даних, які бвказували на порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_5 .
Крмі того, до теперішнього часу підозра у кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлена.
Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для заявника, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що на теперішній час, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання та скасування арешту.
На теперішній час стороною обвинувачення не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт Вантажного автомобіля «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 ; напівпричепу «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 напівпричепу-рефрижератора Schmitz; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 вантажного автомобілю «Вольво».
Таким чином, наявні правові підстави до задоволення клопотання заявника щодо часткового скасування арешту вищевказаного майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 170-173, 174, 309, 372 КПК України,
Зобов`язати СУ ГУ ДФС в Харківській області повернути майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме: Вантажний автомобіль «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 ; напівпричеп «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 напівпричепу-рефрижератора Schmitz; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 вантажного автомобілю «Вольво».
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1