АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження № 0007499 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.06.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі, звільненого 16.04.2014 року умовно-достроково, з невідбутим строком 2 роки 8 місяців 5 днів; 14.04.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 11 жовтня 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м Києва від 11 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2016 року та остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначено у виді 5 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено без зміни тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 постановлено рахувати із 06.07.2016 року, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 задоволено у повному обсязі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь СВП «КЕМ`ПАТ «Київенерго» 30 000 гривень 00 копійок матеріальної шкоди.
Вирішено питання речових доказів.
Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, звільнивши його від покарання з випробуванням.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом призначено надто суворе покарання, без урахування обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, повного визнання вини та щирого каяття.
Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Згідно із вироком суду 06.07.2016 близько 10 год. 00 хв ОСОБА_5 , проходив повз огороджену парканом ділянку № 7 по вул. Колекторна у м. Києві, на території якої розташована електрична підстанція для струму ПС 35/10 кВ «Садова» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» , яка охороняється захисною сигналізацією, в цей момент у останнього виник злочинний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , використовуючи отвір під воротами проник на територію підстанції ПС 35/10кВ «Садова», яка належить СВП «Київенерго», звідки повторно, таємно, з корисливих мотивів та задля власного збагачення викрав деталі вакуумного вимикача ВЄ/TEL 10-20/1000-У2-46, а саме: стабілізатор напруги «СНАП-500», вартістю 600 грн. без урахування ПДВ, дроти типу «FТР-5Е» (8x0,5) зовнішнього використання, вартістю 280 грн. без урахування ПДВ, що належать СВП «КЕМ» ПАТ «Київенерго».
Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями СВП «КЕМ» ПАТ «Київенерго» , матеріального збитку на загальну суму 880 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище за ч.3 ст.185 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не заперечувалися також і обвинуваченим, досліджувалися судом за його згодою та згодою інших учасників судового процесу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння ОСОБА_5 та іншими учасниками кримінального провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Будь-яких заперечень щодо правильності встановлення такого порядку розгляду справи судом першої інстанції не надано і у суді апеляційної інстанції, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст. 404 КПК Українине є предметом апеляційного розгляду.
Дії ОСОБА_5 за вказаними ознаками вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Судом першої інстанції враховано усі пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий злочин, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, а також обставини, з якими обвинувачений пов`язує свої апеляційні вимоги, його відношення до вчиненого щире каяття, визнання у повному обсязі своєї вини у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, та призначив покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Із таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_5 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65, 68 КК України, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2016 року, а призначене покарання відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_5 колегія суддів не убачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, не встановлено.
Вирок суду відносно ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 425, 426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3