Справа №498/646/15-к
Провадження №1-кп/498/123/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 21 квітня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигаї Великомихайлівського району Одеської області, освіта базова загальна середня, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-Фрунзівським районним судом Одеської області 28.01.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 06 квітня 2015 року приблизно в 19-00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , де, упевнившись у відсутності господарів будинку, зірвавши скобу замка вхідної двері, проник до житлової кімнати будинку, звідки викрав USB-програвач марки «NEEKA» NK-850, вартістю 200,00 грн., фотоапарат марки «Кодак», вартістю 100,00 грн., чохол із шкіряного замісника для фотоапарату, вартістю 30,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 330,00 грн. Матеріальні збитки по справі відшкодовано.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, а також пояснив суду, що він 06 квітня 2015 року, будучі в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку ОСОБА_6 , во дворі нікого не було, він зірвав скобу замка вхідної двері, зайшов до кімнати та із серванту забрав музичний програвач та фотоапарат. Пояснив, що хотів їх продати. Речі відніс до дому. Потім з працівниками міліції всі речі він повернув ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона 06 квітня 2015 року, ввечері, приблизно до 21-00 знаходилась у своєї тітки. Коли прийшла додому, побачила, що скоба дверного замку зірвана. Вона зайшла до кімнати, але нічого не замітила. Наступного дня, коли вона в обід поверталась додому, ОСОБА_7 їй повідомила, що вона бачила у ОСОБА_4 такий же самий музичний програвач, який був у неї. Коли вона прийшла додому побачила, що відсутні музичний програвач та фотоапарат в чехлі. Пояснювала, що ОСОБА_4 був у неї вдома раніше та бачив музичний програвач. Вона пішла до дому ОСОБА_4 і стала вимагати повернення речей. ОСОБА_4 віддав їй музичний програвач, щодо фотоапарата заявив, що він не знає де він, після чого вона звернулась до міліції. Фотоапарат їй повернули за участю працівників міліції.

Крім повного визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в суді пояснили, що ОСОБА_4 весною 2015 року, більш точну дату вони не пам`ятають, приносив до них додому, розташованому по АДРЕСА_1 , музичний програвач та фотоапарат. Повідомив їм, що купив вказані речі та приніс похизуватись. Потім з речами пішов до себе до дому. Про те, що ці речі вкрадені, свідки дізнались від потерпілої ОСОБА_6 .

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-протоколом проведення слідчих дій від 24.04.2015 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 в присутності працівників міліції та понятих спочатку розказав, а потім на місці показав, як вчиняв крадіжку речей із будинку потерпілої ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду предметів, виданих обвинуваченим ОСОБА_4 від 22.04.2015 року, в ході якого були оглянуті та вилучені USB-програвач марки «NEEKA» NK-850, що був у вжитку, фотоапарат марки «Кодак», що був у вжитку, чохол із шкіряного замісника для фотоапарату, що був у вжитку;

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.04.2015 року, відповідно до якого видані обвинуваченим ОСОБА_4 USB-програвач марки «NEEKA» NK-850, що був у вжитку, фотоапарат марки «Кодак», що був у вжитку, чохол із шкіряного замісника для фотоапарату, що був у вжитку були долучені в якості речових доказів та передані для зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, та кваліфікує їх за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України- як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

Згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 262 від 21.05.2015 року, ОСОБА_4 на час проведення експертизи та в період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, страждав слабоумством у вигляді легкої розумової відсталості, з мінімальними поведінковими порушеннями, перебував у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, що виключає можливість прояву стану фізіологічного афекту або іншого емоційного стану, яке б могло суттєво вплинути на підсвідомість та діяльність ОСОБА_4 .. При вчиненні інкрнимінованого йому діяння, внаслідок наявного у нього слабоумства у вигляді легкої розумової відсталості з мінімальними поведінковими порушеннями, не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій та керував ними. За своїм психічним станом він може постати перед слідством і судом.

ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його перебування.

Відповідно до ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Тобто судом встановлено, що в період вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 знаходився в стані обмеженої осудності, тобто є особою, яка відповідно до ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові №7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визнав правильною практику судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком і встановивши під час судового розгляду, що злочин скоєно в стані обмеженої осудності особою, яка потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусової заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного вироком суду. За змістом статей 20, 94 КК України надання обмежено осудній особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не зумовлюється призначенням їй певного виду покарання. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язано, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, в характеристиці зазначається його схильність до вчинення крадіжок та зловживання спиртними напоями, не працює, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом розумова відсталість помірного ступеню, та у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, був раніше засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині та повне визнання своєї вини, вчинення злочину у стані обмеженої осудності.

Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати мінімальне покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з одночасним застосуванням примусових заходів медичного характеру.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, призначеного вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 28.01.2015 року, суд вважає за необхідне застосувати при визначенні покарання ст. 71 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати 1 (один) місяць позбавлення волі за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 28.01.2015 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дати затримання з 21.04.2015 року.

В силу ст.ст. 20, 94 КК України, визнати ОСОБА_4 обмежено осудним, та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Докази по справі - USB-програвач марки «NEEKA» NK-850, що був у вжитку, фотоапарат марки «Кодак», що був у вжитку, чохол із шкіряного замісника для фотоапарату, що був у вжитку вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1