Дата документу 20.04.2017 Справа № 554/2244/17
Провадження № 1-кс/554/2907/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 06.10.2006 року Балаклійським р/с Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 р. позбавлення волі, згідно ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 03.04.2008 року Балаклійським р/с Харківської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 р. позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 3) 24.03.2011 року Дергачівським р/с Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 р. позбавлення волі. Звільнений 05.08.2013 року за постановою Жовтневого р/с м. Харкова умовно-достроково на не відбутий строк 1 р. 2 міс. 18 днів,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2016 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, попередньо розподіливши між собою ролі, використовуючи хустки для приховування обличчя, прибули до с. Велика Безуглівка Козельщинського району Полтавської області, де шляхом злому вхідних дверей, проникли до приватного житлового будинку АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де вона мешкала спільно з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 разом ОСОБА_8 мотузкою зв`язали ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_8 наносив їй удари по голові, накривав її голову подушкою, припиняючи вільний доступ кисню для дихання потерпілої, вимагаючи у неї вказати місце де зберігаються гроші у належному їй домогосподарстві, від чого остання померла. Згідно висновку судово-медичної експертизи №431 від 08.08.2016 року у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо очей з переходом у перенісся, в лобно-скроневій області зліва, лівої щоки, підборіддя, правої щоки, крововиливів і ран слизових оболонок верхньої і нижньої губ, рани в ділянці підборіддя зліва, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування та відносяться відносно живої людини до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді синця в ділянці шиї зліва, крововиливів в м`які тканини шиї зліва на рівні щитоподібного хряща та голосових зв`язок, крововиливів в ділянці кореня язика, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час отримання, а в даному випадку спричинили смерть.
Крім цього, ОСОБА_10 з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 почали наносити удари по різним частинам тіла та голови ОСОБА_12 , у наслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи №737 від 06.07.2016 року завдали останньому тілесних ушкоджень у вигляді синця на лівій вушній раковині та яке відноситься до легких тілесних ушкоджень. Під час побиття ОСОБА_9 з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 дізналися про місце схову грошей, зірвали замок в сараї, у дворі де проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де у алюмінієвому бідоні (об`ємом 40 л.) наповненому пшеницею, заволоділи грошима у сумі близько 19 000 гривень, які знаходилися у скляній банці. Після цього нападники з викраденим з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися ним на власний розсуд.
02.03.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Також, в ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 причетний до інших кримінальних правопорушень, а саме вчинення розбійних нападів на території Полтавської області.
Підозрюваний ОСОБА_5 утримується в Харківській установі виконання покарань № 27 та рахується за Дергачівським районним судом Харківської області і відносно нього у суді розглядаються матеріали кримінального провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
На підставі наведеного, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий просила задовольнити клопотання.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснила, що з 07.06.2016 року встановлювалась причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, коли було встановлене місцезнаходження ОСОБА_5 - йому була оголошена підозра. На даний час ОСОБА_5 перебуває під вартою по іншому кримінальному провадженню, яке буде рішення по справі невідомо. По даному кримінальному провадженню підозра обґрунтована та наявні ризики, просила клопотання задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ризики не обґрунтовані та не доведені. Наполягав на обранні відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що 02.03.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_12 , показами підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 02.07.2017 року, даними встановленими з висновку судово-медичної експертизи №431 від 08.08.2016 року; даними встановленими з висновку судово-медичної експертизи №737 від 06.07.2016 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення;
- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який обчислювати з 14 год. 40 хв. 20 квітня 2017 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 05.06.2017 року, 14 год. 40 хв.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1