№ 522/8549/14-к, 1-кп/522/144/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2016 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 ,
судді - ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Одеської області, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.07.2013 року за №0001634 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан міста Алі-Байрамли, особи без громадянства, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного та зареєстрованого місця проживання в Україні, раніше засудженого:
- 17.09.2002 року Жовтневим районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 01.11.2006 року;
- 02.07.2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 187; ч. 4 ст. 187 УК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацію майна,
- обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ст. 257, ч. 4 ст.187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Придністровської Молдавської Республіки міста Тирасполь, громадянина Молдови, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання в Україні, раніше засудженого:
- 24.09.2001 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 222 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 30.04.2004 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 5 ст. 186, ст. 353, ч. 2 ст. 358 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- обвинуваченого за ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Придністровської Молдавської Республіки міста Тирасполь, громадянина Молдови, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , 1999 р.н., ОСОБА_9 , 2001 р.н., ОСОБА_10 , 2013 р.н., офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше засудженого:
- Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 307 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 23.12.2009 року по відбуттю строку покарання,
- обвинуваченого за ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 187 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_11 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
адвоката - ОСОБА_12 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_13 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката - ОСОБА_14 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 , колегія суддів
ВСТАНОВИЛА:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 вважав за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,заперечував проти зміни запобіжних заходів на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_12 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_13 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , просив змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_14 погодився із думками інших захисників.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожний окремо, погодились із думками захисників.
Колегія суддів, розглянувши указаний обвинувальний акт, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначених обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, колегія суддів приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово засуджений, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів приходить до висновку, що ризики, враховані при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити на шістдесят днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеному обвинуваченому. Колегія суддів приходить до висновку, що ризики, враховані при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити на шістдесят днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеному обвинуваченому. При продовженні запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,оскільки вони обвинувачуються у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 183, 197, 314-316, 331, 371, 372, 392, 395 КПК України (2012 року), колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну мір запобіжних заходів відхилити.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.
Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 09.12.2016 р., та припиняє свою дію 08.02.2017 р.
Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 не визначати.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.
Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 09.12.2016 р., та припиняє свою дію 08.02.2017 р.
Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 не визначати.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3
09.12.2016