Справа №489/5785/15-к 20.03.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/135/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобріївка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою-фаховою освітою, непрацюючого, судимого: 03 березня 2009 р. Баштанським районним судом за ст. 185 ч.2, 187 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с. Піски, не маючого постійного місця проживання,
-відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Прокурор просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2017, якою відмовлено у задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , скасувати у зв`язку з невідповідністю викладених в ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження.
Постановити нову ухвалу та обрати відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2017 року відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 .
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що 21 серпня 2015 року ОСОБА_7 направлено повідомлення про підозру за останнім відомим місцем його проживання. В подальшому, 11.03.2017 у 8 годині 10 хвилин вказане повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 під особистий підпис, та з 8-15 до 8-30 його допитано в якості підозрюваного, тобто до того часу, як клопотання розглядалося судом.
Стверджує, що вказані документи містились в матеріалах кримінального провадження, які надавались суду.
За таких обставин, вважає, що судом помилково зроблено висновок про те, що ОСОБА_7 , на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було повідомлено про підозру, що в свою чергу потягло постановлення неправосудного рішення.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 26 червня 2015 р. близько 11.00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , шляхом проникнення до квартири АДРЕСА_1 , намагались викрасти чавуну батарею, належну ОСОБА_10 , але не змогли довести злочин до кінця, оскільки були помічені мешканцями смт. Первомайське.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що було встановлено, що слідчий, склавши 21 серпня 2015 р. повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, здійснив його направлення за місцем проживання родички ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , будучи обізнаним, що вказана адреса не є адресою проживання ОСОБА_7 , оскільки відповідно до наданого суду рапорту СДІМ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 21.08.2015 р., останній не проживає за вказаною адресою з осені 2014 року, що вказує на фактичну неможливість ОСОБА_7 отримати повідомлення про підозру або ознайомитись з ним іншим шляхом та на порушення ст. 278, 111, 135 КПК України при здійснення такого повідомлення.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що після затримання ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді, 10 березня 2017 р., слідчим йому не було вручено повідомлення про підозру, що, з огляду на встановлені порушення ст. 278, 111, 135 КПК України, не дає підстав вважати ОСОБА_13 підозрюваним в контексті вимог ст. 42, 276 КПК України, та вирішувати питання про застосування до нього запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 132 КПК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 176, 177, 184, 192, 193 КПК України, розгляд питання про застосування запобіжного заходу можливий лише відносно підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 135 КПК України, повідомлення здійснюється шляхом вручення його, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Так, виходячи з матеріалів судового провадження, а саме повідомлення про підозру від 21 серпня 2015 року (а.п. 23), в ньому відсутній підпис ОСОБА_7 та дата повідомлення йому про підозру, а також про вручення йому вказаного повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки і про оголошення та роз`яснення йому прав підозрюваного. Тобто на момент розгляду клопотання судом 1 інстанції, ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру.
Інші дані про повідомлення ОСОБА_7 про підозру в матеріалах судового провадження також відсутні.
Тому, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дійшов вірного висновку про порушення слідчим ст. 278, 111, 135 КПК України, що не дає підстав вважати ОСОБА_7 підозрюваним в контексті вимог ст. 42, 276 КПК України, та вирішувати питання про застосування до нього запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 132 КПК України.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: