АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/497/17 Справа № 712/9779/17 Категорія: ст. ст. 172, 173 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

апелянта, адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої, адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року, якою накладено арешт на майно із забороною його відчуження та користування, а саме на автомобіль "Ford Transit", р. н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про накладення арешту на майно автомобіль "Ford Transit", р. н. НОМЕР_1 , 2004 року випуску. Клопотання погоджено прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .

В обгрунтовання подання вказує, що 09.08.2016 р. до Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що співмешканка її померлого батька ОСОБА_13 , 1962 р. н., ОСОБА_14 , 1974 р. н., незаконно заволоділа транспортним засобом марки "Ford Transit", номер кузова НОМЕР_2 , чим заподіяла матеріальної шкоди.

По вказаному факту розслідується кримінальне провадження № 0006448 від 10.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2010 р. ОСОБА_15 , будучи власником транспортного засобу - «Легковий пасажирський - В», 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований в МРЕВ - 4 ДАІ в м. Київ, 22.07.2007 надав доручення розпоряджатись вказаним автомобілем ОСОБА_16 та ОСОБА_17 зі строком дії до 06.07.2013.

06.09.2010 ОСОБА_17 передоручив у користування вказаний транспортний засіб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 помер в зв`язку з тяжкою хворобою. Після цього, 19.04.2016, ОСОБА_14 звернулась до Черкаського МРЕВ з метою реєстрації на себе транспортного засобу марки "Ford Transit", номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , та в ході чого отримала свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 19.04.2016 та державний номерний знак на автомобіль НОМЕР_5 .

Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність).

Тому є підстави вважати, що транспортний засіб марки «Ford Transit», тип транспортного засобу - «Легковий пасажирський - В» 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований в МРЕВ - 4 ДАІ в м. Київ 22.07.2007, знятий з обліку та зареєстрований на ім`я ОСОБА_14 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням вищезазначеного Порядку, оскільки передовіреність, на підставі якої ОСОБА_14 здійснювала перереєстрація вказаного транспортного засобу, закінчила строк своєї дії 06.07.2013.

Водночас, потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що вказаний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно довіреності від 15.07.2016, зареєстрованої у Єдиному реєстрі довіреностей (витяг з Єдиного реєстру довіреностей №31790782 від 29.07.2016), передав останній у володіння, користування та розпорядження (з правом здійснення продажу, міни, передачі в заставу тощо).

Також досудовим розслідуванням встановлено, що власник вказаного вище транспортного засобу ОСОБА_15 23.10.2011 виїхав за межі території України та проживає на території Канади за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучено оригінал довіреності, виданої ОСОБА_18 на ім`я ОСОБА_10 та копії інших документів.

Разом з тим, процесуальним прокурором в порядку ст. 93 КПК України направлено запити на адресу сервісного центру МВС в Черкаській області з метою отриманні інформації щодо власника даного транспортного засобу.

Згідно наданої центром інформації, транспортний засіб Ford Transit, номер кузова НОМЕР_6 , 25.10.2007 зареєстровано за ОСОБА_18 - д.н.з. НОМЕР_3 , 19.04.2016 вищевказаний автомобіль перереєстровано на ОСОБА_14 - д.н.з. НОМЕР_5 , а 06.06.2017 знову перереєстровано за договором купівлі - продажу на ОСОБА_19 - д.н.з. НОМЕР_7 .

По факту зняття з обліку автомобіля Ford Transit, номер кузова НОМЕР_6 та перереєстрації його на нового власника ОСОБА_19 слідчим відділом прокуратури Черкаської області відкрито та розслідується кримінальне провадження № 0000139 від 26.07.2017 за ч. 1 ст. 365 КК України щодо неправомірних дій співробітників поліції.

Крім цього, згідно з довіреністю від 15.07.2016 ОСОБА_18 уповноважує ОСОБА_10 правом користуватися та розпоряджатися вказаним транспортним засобом, який належав йому на праві власності, до 15.07.2026.

В подальшому 01.08.2017 ОСОБА_19 в приміщенні територіального сервісного центру 7141 уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого продав належний йому автомобіль ОСОБА_9 , після чого даний транспортний засіб було перереєстровано на нового власника ОСОБА_9 , д.н.з. НОМЕР_1 .

01.08.2017 в ході огляду місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21 було виявлено та вилучено автомобіль " Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що він має значення як речовий доказ, адже він відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки наявні підстави вважати, що він являється об`єктом протиправних дій та набутий протиправним шляхом. Після цього вказаний транспортний засіб доставлено на територію Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

02.08.2017 вилучений автомобіль " Ford Transit ", р.н. НОМЕР_1 , постановою слідчого визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що вилучений автомобіль марки "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_8 від 01.08.2017, виданим ТСЦ 7141, належить ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є об`єктом протиправних дій та набутий протиправним шляхом. Викладене є прямою підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення подальшого проведення ряду судових експертиз, а також забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно із забороною його відчуження та користування, а саме на автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, який був вилучений 01.08.2017 року у ОСОБА_9 в ході огляду місця події. Автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , вирішено передати на зберігання ОСОБА_9 , заборонивши йому використання, відчуження та будь-яку зміну права власності майна до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала мотивована тим, що арешт на зазначений автомобіль необхідно накласти у зв`язку з тим, що 02.08.2017 р. автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0006448 від 10.08.2016 р., а також з метою забезпечення кримінального провадження, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави, а також для припинення та подальшого запобігання вчиненню злочину аналогічним способом.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Указує, що ухвала слідчого судді постановлена без достатніх на те підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК України.

Зазначає, що згідно з ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказує, що автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , не відповідає критеріям речового доказу, оскільки не був ні знаряддям вчинення кримінального правопорушення, ні об`єктом кримінально протиправних дій, з огляду на те, що заявник у справі ОСОБА_10 не мала жодного юридичного відношення до належного на той час ОСОБА_14 зазначеного вище автомобіля (не мала правомочностей законного власника), виходячи перш за все з того, що ОСОБА_15 на момент видачі їй довіреності на володіння, користування та розпорядження цим автомобілем від 15.07.2016 р. не являвся його законним власником та об`єктивно не мав та не міг мати правовстановлюючих документів на нього в силу того, що ці документи були вилучені працівниками Регіонального сервісного центру 7141 при переоформленні автомобіля ще у квітні 2016 року, а тому він не мав жодних правомочностей передавати цей автомобіль в володіння, користуванні та розпорядження іншій особі на підставі довіреності. При цьому, єдиним належним заявником у справі могла бути лише ОСОБА_14 як дійсний власник автомобіля на той час, але аж ніяк не ОСОБА_10 .

Крім того, вказує апелянт, 01.08.2017 р. в ході огляду місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21, в ході якого було тимчасово вилучено автомобіль марки "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , слідів кримінального правопорушення (незаконного заволодіння) на вказаному автомобілі виявлено не було, що було зафіксовано в протоколі огляду місця події саме з урахуванням яких і тільки за їх наявності можливо провести анонсовані слідчим у своєму клопотанні судові експертизи.

Тому на теперішній час позбавлення ОСОБА_9 , який є добросовісним набувачем автомобіля, права користування та розпорядження своєю власністю не є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження в контексті положень розумності, співмірності та виправданості.

Крім того вказує, що ОСОБА_9 є діючим учасником АТО і використання ним вказаного автомобіля безпосередньо пов`язане із несенням служби в зоні проведення антитерористичної операції та виконанням надважливих задач, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, саме тому позбавлення можливості його вільно володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем негативно позначиться на можливості швидко та оперативно виконувати покладені на нього задачі із несення служби в зоні АТО.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року, скасувати її в частині передачі автомобіля "Ford Transit", р. н. НОМЕР_1 , на зберігання ОСОБА_9 та постановити в цій частині нову, якою покласти контроль за виконанням ухвали про накладення арешту на автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , на прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_12 та слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , вилучивши вказаний автомобіль у ОСОБА_9 для передачі на зберігання уповноваженому органу з метою запобігання можливості зникнення, втрати або знищення речового доказу у кримінальному провадженні № 0006448.

Указує, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувана ухвала слідчим суддею постановлена без виклику потерпілої та її представника, а копію повного тексту ухвали отримано 09.08.2017 р. при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в слідчому відділі Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

По суті апеляційних вимог вказує, що арешт на автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав, оскільки у цьому кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути пошкоджене, зіпсоване, знищене, передане або відчужене.

Разом з тим, слідчий суддя, порушивши вимоги ст. 100 КПК України, накладаючи арешт на вказаний транспортний засіб з правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, дійшов хибного висновку в частині передачі та покладення обов`язку на ОСОБА_9 , який не є стороною кримінального провадження.

Зберігання речових доказів визначено ч. 2 ст. 100 КПК України, і їх зберігання стороною обвинувачення здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», якою затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження. Тому контроль арештованого майна слід покласти на прокурора та слідчого у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої.

Адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу потерпілої та заперечував проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 .

Прокурор підтримав позицію потерпілої та її адвоката ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає наступне.

В матеріалах справи відсутні дані про виклик представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , як і власне самої потерпілої ОСОБА_10 , в судове засідання. Також відсутні дані про надіслання їх копії ухвали слідчого судді. Зі слів представника потерпілої копію ухвали слідчого судді він отримав 09.08.2017 р. при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в слідчому відділі Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. Апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції 10.08.2017 р. Тому, враховуючи, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, вбачаючи доцільним забезпечити право апелянта на доступ до правосуддя і розглянути подану ним скаргу по суті, колегія суддів вважає справедливим поновити строк на оскарження вказаного вище судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого про визнання та приєднання предметів в якості речових доказів від 02 серпня 2017 року автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0006448 від 10.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 6).

Колегія суддів вбачає обґрунтованою позицію слідчого та прокурора в тій частині, що є підстави вважати, що зазначений вище автомобіль є матеріальним об`єктом, набутим протиправним шляхом, та може бути використаний як доказ факту та обставин вчинення злочину, та може виступити як доказ у цьому кримінальному провадженні.

Також колегія суддів враховує, що в цьому кримінальному провадженні може виникнути необхідність проведення техніко-криміналістичної експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 19.04.2016 та експертизи транспортного засобу - автомобіля марки "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , на дослідження яких потрібно буде надати зазначений автомобіль. Також з метою недопущення зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано, задовольнивши клопотання слідчого, наклав арешт на вищезазначений автомобіль.

Посилання на те, що автомобіль "Ford Transit", р.н. НОМЕР_1 , не відповідає критеріям речового доказу, колегія суддів вбачає безпідставними, оскільки як вказано у вищезазначеній постанові слідчого від 02.08.2017 р. цей автомобіль відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме являється предметом, набутим протиправним шляхом, у зв`язку із чим виникла необхідність у визнанні його речовим доказом.

Твердження про те, що контроль за виконанням ухвали про накладення арешту на автомобіль необхідно покласти на прокурора та слідчого, колегія суддів вбачає безпідставним, оскільки, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, обґрунтовано вирішив передати автомобіль на зберігання ОСОБА_9 , заборонивши йому використання, відчуження та будь-яку зміну права власності майна до скасування арешту у встановленому законом порядку, враховуючи, що це можливо без шкоди для кримінального провадження. Колегія суддів вбачає логічним, що до з`ясування обставин щодо законності володіння вказаним вище автомобілем певними особами, він буде перебувати на зберіганні у тієї особи, яка на даний час згідно з реєстраційними документами є його власником.

Тому, керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Поновити представнику потерпілої ОСОБА_10 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року.

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2017 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :