Справа 688/91/17
№ 1-кс/688/16/17
Ухвала
Іменем України
16 січня 2017 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 29.12.2016р. про закриття кримінального провадження №0001069,

встановив:

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 29.12.2016 року про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги вказав, що 30.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом смерті ОСОБА_7 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України. Слідчим СВ Шепетівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_4 29.12.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважав постанову необґрунтованою та передчасною, просив її скасувати, оскільки слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Зокрема, не оглянуто місце події будинковолодіння ОСОБА_8 , не оглянуто дачний будинок ОСОБА_7 , не допитано водія карети швидкої допомоги ОСОБА_9 , не встановлено та не допитано осіб, які перебували в одній післяопераційній палаті з ОСОБА_7 , не допитані медичні працівники вузлової лікарні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не допитані як свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Крім того, в постанові слідчим не вказано в діях якої особи відсутній склад злочину, не усунуті розбіжності, виявлені під час проведення комісійної експертизи у висновку експерта та історії хвороби шляхом допиту експерта та лікаря-хірурга. Також слідчим не внесені дані до ЄРДР за ст. 140 КК України за неналежне виконання медичними працівниками своїх обов`язків та не доручено МОЗ України провести відповідне службове розслідування.

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 скаргу підтримав, вказавши при цьому, що потерпіла не зверталася до слідчого із заявою про вчинення кримінального правопорушення медичними працівниками.

Слідчий у судовому засіданні скаргу підтримав, вказавши на те, що постанова винесена ним передчасно, помилково не вказано в діях якої особи відсутній склад злочину.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що висновком комісійної експертизи встановлена природна причина смерті ОСОБА_7 , а тому відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Заслухавши думку представника потерпілої, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Органом досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 08-50 год., в хірургічному відділенні вузлової лікарні ст. Шепетівка помер ОСОБА_7 . За фактом його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості, кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

02.10.2015р. дане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 18.11.2015р. постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована.

Після проведення досудового розслідування, 29.12.2016р. слідчим СВ Шепетівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Так, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскаржувана постанова зазначеним вимогам закону не відповідає.

В обґрунтування постанови слідчий послався на показання ОСОБА_8 про те, що ввечері 29.09.2015р. перебуваючи у своєму будинку по АДРЕСА_1 він почув крики свого сусіда ОСОБА_7 . Вийшовши на подвір`я, побачив закривавленого ОСОБА_7 , зі слів якого стало відомо, що його покусала собака ОСОБА_8 ; на показання свідка ОСОБА_14 , яка показала, що 29.09.2015р. здійснювала огляд ОСОБА_7 , бачила сліди від укусів собаки на нозі, руках, тулубу, шиї, вушній правій раковині, нижній губі справа, він перебував у важкому стані. Коли надали ОСОБА_7 першу медичну допомогу, викликали другу бригаду, яка допомогла доставити його у вузлову лікарню на ст. Шепетівка; на висновок експерта №238 від 18.12.2015р., згідно якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок захворювання - хронічної ішемічної хвороби серця на фоні алкогольного сп`яніння. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: множинні укушені та рвані рани обличчя справа, правого плеча, лівої верхньої кінцівки, лівого передпліччя, правого передпліччя, лівого стегна, лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок укусів зубами собаки та дії кігтів лап собаки за 1 -3 доби до настання смерті, можливо в строк відмічений в представлених медичних документах, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликають короткочасний розлад здоров`я, по відношенню до живої людини, і в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться; на висновок експерта №105 від 12.12.2016р., відповідно до якого тілесні ушкодження у вигляді множинних ран на тілі ОСОБА_7 не були небезпечними для життя в момент заподіяння, оскільки не супроводжувались ушкодженням великих кровоносних судин, не спричинили масивної крововтрати та шоку тяжкого ступеня. Хронічна ішемічна хвороба серця в даному випадку має прямий причинний зв`язок із настанням смерті.

Враховуючи те, що смерть ОСОБА_15 настала внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця, тілесні ушкодження у вигляді множинних ран на його тілі не були небезпечними для життя в момент заподіяння, оскільки не супроводжувались ушкодженням великих кровоносних судин, не спричинили масивної крововтрати та шоку тяжкого ступеня, слідчий дійшов висновку, що у даному випадку відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Однак, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України не дослідив повно та всебічно обставини кримінального провадження.

Так, слідчим не допитано водія карети швидкої допомоги ОСОБА_9 щодо обставин виїзду на виклик та транспортування ОСОБА_7 до лікарні, надання йому необхідної медичної допомоги; не встановлено та не допитано осіб, які перебували в одній післяопераційній палаті з ОСОБА_7 щодо періодичності відвідування медпрацівниками прооперованого ОСОБА_7 ; не допитані медичні працівники вузлової лікарні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо належного післяопераційного догляду, не допитані як свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були присутні під час опитування померлого.

Крім того, слідчим не усунуті розбіжності, які виявлені під час проведення комісійної експертизи щодо локалізації та кількості тілесних ушкоджень, вказаних експертом ОСОБА_16 у висновку експерта №238 від 18.12.2015р. та лікарем-хірургом ОСОБА_17 в медичній карті ОСОБА_7 . Вказані суперечності можуть бути усунуті шляхом проведення допиту експерта та лікаря в порядку, визначеному КПК України.

Висновок про відсутність складу кримінального правопорушення слідчий дійшов фактично тільки на підставі висновку судово-медичної експертизи, без співвідношення даних цього висновку з іншими доказами та оцінки сукупності зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, враховуючи те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У резолютивній частині постанови від 29.12.2016 року, закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий вказав про закриття провадження «в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення», не вказавши, в діянні якої особи відсутній склад кримінального правопорушення та який саме склад.

Проте, у розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину, в діях певної, конкретної особи.

Отже, резолютивна частина постанови слідчого від 29.12.2016 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено неповноту проведення досудового розслідування, в цілому слідчим не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблений висновок про те, що в даному випадку немає складу злочину.

Слідчим не усунуті недоліки, виявлені слідчим суддею в ухвалі суду від 18.11.2015р., а саме в частині перевірки наявності складу інших злочинів відносно ОСОБА_7 .

Суд акцентує увагу і на тому, що чинний кримінальний процесуальний закон зобов`язує орган досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм відповідну правову оцінку, в тому числі відповісти на всі поставлені питання особи, яка звернулася із відповідною заявою про злочин, а тому слідчому необхідно більш ретельно перевірити доводи ОСОБА_6 , викладені в її скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд залишає на розсуд слідчого проведення таких слідчих дій за клопотанням представника потерпілого як огляд місця події, огляд житла потерпілого тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 94-97, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області від 29.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001069 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1