Справа № 738/3052/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/52/2017
Категорія - ч.3 ст. 289 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

їх захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

його представника адвоката ОСОБА_12

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого вчителем Дягівської ЗОШ 1-3 ступенів Менського району, раніше не судимого,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_13 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком: ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 289 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна.

ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 289 КК України на 7 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави по 4 793 гривні 93 копійки з кожного, процесуальних витрат за проведення експертиз.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 250 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та 5 229 гривень 72 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Як встановив суд, 07 березня 2014 року близько 22 години, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на виїзді із м. Мена Чернігівської області в напрямку м. Чернігова, біля автомобільної заправочної станції, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, зупинили легковий автомобіль марки Део Сенс, державний номерний знак НОМЕР_1 , на даху якого перебувала шашка таксі «Ред», за кермом якого перебував ОСОБА_11 .

Домовившись із водієм про надання послуг перевезення, сіли до салону транспортного засобу та за усною домовленістю з водієм попрямували в с. Волосківці Менського району Чернігівської області. Близько 22 години 30 хвилин того ж дня, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, перебуваючи в салоні легкового автомобіля, на автодорозі Мена Чернігів, біля будинку № 96 по вул. 1-го Травня, с. Волосківці Менського району Чернігівської області, коли автомобіль припинив рух, ОСОБА_6 перебуваючи на задньому пасажирському сидінні, дістав ніж та, тримаючи його у правій руці, приставив його до горла потерпілого ОСОБА_11 .

У цей час ОСОБА_7 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, схопивши обома руками потерпілого, притис його до сидіння та почав його тримати таким чином, щоб потерпілий не мав змоги чинити опір. Після цього, ОСОБА_6 тримаючи у правій руці ніж, зробив поріз шиї потерпілого ОСОБА_11 у поперечному напрямку зліва на право, внаслідок чого останній одержав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення шиї з пошкодженням ротоглотки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Після порізу шиї потерпілий ОСОБА_11 вирвав ніж з руки ОСОБА_6 та покинув салон автомобіля, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем Део Сенс, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належав потерпілому, та поїхали в бік м. Мени, де в подальшому залишили викрадений автомобіль на околиці хутора Гай Менського району, де був виявлений 09 березня 2014 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, мотивуючи тим, що висновки суду про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, не підтверджені доказами, єдиним, хто вказує на обвинувачених як осіб, що здійснили напад та заволоділи автомобілем, є потерпілий ОСОБА_11 .

На порушення вимог ст. 374 КПК України суд першої інстанції не навів мотивів неврахування окремих доказів, які неодноразово вимагала зробити сторона захисту, перелічивши докази, забув про існування двох суттєвих обставин, які повністю виключають навіть теоретичну ймовірність скоєння злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

А саме, за результатами радіорозвідки, відповідно до рапорту начальника СКР Менського РВ УМВС України, мобільні телефони обвинувачених 07 березня 2014року з 21 години по 23 годину 55 хвилин, в районі автомобільної заправки на виїзді з м. Мени та в с. Волосківці Менського району, а також на хуторі Гай Менського району, де було знайдено автомобіль, не знаходились.

Мобільний телефон ОСОБА_6 07 березня 2014 року близько 21 години 53 хвилини перебував в зоні дії вишки по АДРЕСА_3 , і з 21 години 54 хвилин і до самого ранку наступного дня в зоні вишки по АДРЕСА_4 , а мобільний телефон ОСОБА_7 того ж дня з 21 години 29 хвилин перебував в зоні дії вишки по АДРЕСА_4 .

Враховуючи, що вишка по АДРЕСА_4 обслуговує с. Остреч, дані радіорозвідки цілком узгоджуються з показаннями підсудних та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Як вважає захисник, судом не з`ясовано, яким чином телефони обвинувачених знаходитися більше ніж за 20 км. від місця нападу, та рухалися із зони дії однієї вишки в зону іншої.

За висновком експерта № 282б від 02 квітня 2014 року, що проводився експертом ОСОБА_16 , на змивах із задніх пасажирських дверей автомобіля, на змиві з- під заднього пасажирського сидіння, на покривалі були виявлені сліди крові, які не виключають можливість їх походження від потерпілого ОСОБА_11 , за умови присутності осіб крові, якій притаманні антигени В і Н.

В той же час, у висновку експерта № 393мб від 13 серпня 2014 року вказано, що на фрагментах марлі зі змивами з нижньої частини задньої лівої пасажирської двері, з під заднього пасажирського сидіння та з поверхні задньої правої пасажирської двері збігаються між собою, належать невідомій особі чоловічої статті та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Допитана в якості свідка експерт ОСОБА_16 підтвердила, що в наданих на дослідженнях змивах крові, окрім крові ОСОБА_11 була присутня також кров іншої особи, з іншою групою та резусом, ніж у потерпілого.

На думку захисника, вищевикладене дає підстави стверджувати, що в автомобілі, окрім потерпілого ОСОБА_11 , було поранено ще якусь сторонню особу.

Разом з тим, захисник звертає увагу на відсутність коментарів суду першої інстанції з приводу цілого ряду фактів на користь невинуватості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема: складені зі слів потерпілого фотороботи нападників абсолютно не схожі на обвинувачених; свідки, які тривалий час знають обох обвинувачених звернули увагу на відмінність зачісок, стверджували, що таких зачісок обвинувачені ніколи не носили; на суперечність в показаннях потерпілого ОСОБА_11 та інших свідків щодо наявності в день злочину у ОСОБА_6 синців під очима.

Також, захисник зазначає, що станом на 06 березня 2014 року, у ОСОБА_6 були тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої кисті з повним розривом глибоких сухожилків згиначів 3-4 пальців правої кисті, у зв`язку з чим останньому було зроблено операцію та накладено гіпс. Даний факт підтверджується медичною документацією та показаннями лікаря в якості свідка, який робив операцію.

На думку захисника, експертами, що робили висновок № 66 від 24 лютого 2015 року, не з`ясовано: чому потерпілий не помітив на руці ОСОБА_6 гіпсової пов`язки білого кольору, хоча він стверджує, що права рука обвинуваченого знаходилась у нього перед очима, окрім того, він, за його словами, викручував руку нападника та виривав з неї ніж; то яким чином людина, якій за день до цього зробили операцію по зшиванню сухожилків і якій викрутили руку з достатньою силою вирвати з неї ножа, могла уникнути повторного травмування, тобто повторного розриву сухожилків, які на наступний день після операції були ще дуже слабкими.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доказам, що спростовують винуватість обвинувачених.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 . Крім того, зазначено, що суд не надав належної оцінки показаннями свідка слідчого ОСОБА_17 , який вказував про те, що 05 квітня 2014 року під час допиту ОСОБА_7 останній не виключав, що 07 березня 2014 року він разом з ОСОБА_6 сідали в автомобіль таксі та рухалися в напрямку с. Волосківці Менського району. Проте такі показання - є показаннями з чужих слів і до уваги не можуть прийматися.

Також, судом не були враховані показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , які підтвердили перебування обвинувачених близько 23 години 30 хвилин вдома.

Суд не звернув уваги, що показання потерпілого, в яких описані зовнішні ознаки нападників та деякі обставини кримінального провадження, не співпадають з реальними рисами обвинувачених, припускаючи що це пов`язано з шоковим станом потерпілого, необхідно було їх оцінювати критично.

У обвинуваченого ОСОБА_6 була травмована права рука за день до скоєння злочину, проведена операція, після якої накладений гіпс та марлева пов`язка, в той час як потерпілий заперечує факт наявності будь-якої пов`язки . Разом з тим, свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інші, підтвердили, що у ОСОБА_6 07 березня 2014 року, була забинтована права рука, з пов`язкою він повернувся додому близько 23 години 30 хвилин.

Потерпілий плутався з приводу мови, на якій розмовляли нападники, спершу пояснював, розмовляли російською, а потім суржиком.

Протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_6 , на думку захисника, є завідомо недопустимим доказом, оскільки слідством в частині залучення понятих не були виконані положення кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, обвинувачених, їх захисників, які підтримали апеляційні скарги про скасування вироку суду і закриття кримінального провадження, потерпілого, його представника, прокурора, які заперечували проти аргументів сторони захисту, допитавши потерпілого про обставини злочину, експерта, дослідивши експертні висновки та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційній скарги захисників залишити без задоволення.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що його намагалися вбити саме ОСОБА_21 з ОСОБА_22 , яких він не знав до 07 березня 2014 року і підібрав автомобілем таксі на виїзді з м. Мени Чернігівської області, близько 22 години ночі.

Обличчя обох обвинувачених він розгледів, оскільки при відкритті дверцят в салоні автомобіля включилося світло. На переднє сидіння до нього сів чорнявий, смуглявий чоловік, яким виявився ОСОБА_22 , позаду в салоні автомобіля розмістився світловолосий чоловік, значно вищий за першого, яким виявився ОСОБА_21 і з яким він розмовляв протягом поїздки. Від обох чоловіків був відчутний запах вживання спиртних напоїв та тараньки.

Після зупинки автомобіля, пасажири на нього напали. Наумчик, який сидів на пасажирському сидінні поряд з ним, намагався схопити його за руки, в цей час ОСОБА_21 різав ножем шию. Лівою рукою він схопив за лезо, а правою - вдалося схопити за руку ОСОБА_21 , кров стала бризкати з нього, через що ОСОБА_22 вибіг з салону першим, тоді він крутонув руку ОСОБА_21 , який випустив ніж. Скориставшись цим, він з ножем вибіг з автомобіля, потім повернувся і намагався витягти ключі із замка запалення, в цей час одержав удари від ОСОБА_21 по голові. Злякавшись, що його доб`ють в автомобілі, вирішив тікати. ОСОБА_21 з ОСОБА_22 його переслідували, намагалися напасти на нього, через що він виставив перед собою відібраний у них ніж.

Потерпілий дійшов до будинку свідка ОСОБА_23 , тримався за горо був увесь у крові , не міг говорити і тільки закривавленим пальцем зміг написати на підлозі, що він таксист, у нього двоє дітей і де проживає. Свідки викликали швидку допомогу та міліцію. Коли потерпілий ішов до найближчого двору за допомогою, бачив як його автомобіль розвернувся і поїхав у бік Мени.

Доводи сторони захисту про те, що показання потерпілого недостовірні, він обмовляє обвинувачених чи свідомо помиляється, детально перевірялися судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

14 березня 2014 року в Чернігівській обласній лікарні в присутності двох понятих, потерпілий ОСОБА_11 впізнав по фотографії як одного з нападників ОСОБА_6 ( том 2 а. п 66) 04 квітня 2014 року безпосередньо серед чотирьох осіб, впізнав ОСОБА_7 , як другого нападника ( том 2 а. п. 100-102 ).

Критика стороною захисту відомостей з протоколів про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, безпідставна.

Злочин, завжди подія минулого. Потерпілий ОСОБА_11 перебував на лікуванні в Чернігівській обласній лікарні, коли працівники оперативного підрозділу намагалися розшукати осіб, причетних до нападу на нього та до незаконного заволодіння його автомобілем.

Тому тактика оперативних працівників, про яку розповів суду потерпілий, що йому приносили стоси фотографій та альбомів, серед яких він не впізнав осіб, які причетні до нападу на нього, не порушує положень КПК України та цілком узгоджується із ст. 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» - гласний та негласний пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння та осіб, які їх вчинили.

Фотографія обвинуваченого ОСОБА_6 надавалася для впізнання серед чотирьох інших фотографій і в присутності понятих, та обставина що потерпілий ОСОБА_11 показав на фотографію пальцем, тому що не міг говорити через порізану ротоглотку, не спростовує результатів впізнання, зафіксованих в протоколі слідчої дії про пред`явлення особи для впізнання за фотознімком.

Незважаючи на тяжкість та небезпеку поранення, потерпілий продовжував реально сприймати події, постукавши у хвіртку подвір`я, мешканці якого надали йому допомогу, викинув ніж, щоб люди не злякалися його і не відмовили в допомозі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 99 від 15 травня 2014 року ОСОБА_11 був доставлений до Менської ЦРЛ о 23 годині 05 хвилин 07 березня 2014 року з різаними ранами в підщелепній ділянці розміром 12-15 см.х4х4 з нерівними краями та масивною кровотечею, від правого вуха до кута нижньої щелепи раною 20х0,5 з кровотечею, з різаною раною та кровотечею 2х3 в проекції 2-3 пальця на лівій руці, де йому була надана кваліфікована медична допомога.

Проникаюче ножове поранення шиї з пошкодженням рото глотки, виявлене у потерпілого ОСОБА_11 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння ( том. 3 а. п.180-183).

Версія захисту, що висновки молекулярно-генетичної та імунологічних експертиз виключають перебування обвинувачених в автомобілі потерпілого є невірогідною, а оцінка названих доказів довільної.

Судово-медична молекулярна експертиза від 13.08. 2014 року №393 ( том 3 а. п.161-165) показала, що в крові людини, вилученої на фрагментах марлі під час змивів з нижньої частини задніх лівих пасажирських дверей автомобіля потерпілого, з-під заднього пасажирського сидіння та з поверхні задніх правих пасажирських дверей, відсутні генетичні ознаки зразків крові обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Проте, таблиця результатів дослідження, додана до експертного висновку ( а. п. 166 том 3), завірена печаткою експерта та за його підписом повністю співпадає з таблицею результатів дослідження крові потерпілого ОСОБА_11 , доданою до висновку судово-медичної молекулярної генетичної експертизи від 14. 08.2014 року № 599 (том 3 а. п. 204-209)

Кров людини, вилучена на фрагментах марлі під час змивів з нижньої частини задніх лівих пасажирських дверей автомобіля потерпілого, з-під заднього пасажирського сидіння та з поверхні задніх правих пасажирських дверей, за всіма генетичними ознаками ДНК профілю, співпадає з кров`ю потерпілого ОСОБА_11 .

Під час апеляційного перегляду кримінального провадження були повторно дослідженні висновки імунологічних експертиз, проведених експертом ОСОБА_16 та допитана сама експерт.

А саме, висновок судово-медичної імунологічної експертизи № 366 від 30. 04.2014 року та висновок №449 від 15.05 2014 року ( том 3 а. п. 104-105 та 147-149), з яких вбачається, що в частині наданих на дослідження змивах крові не виявлена кров обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_7 , проте виявлена кров потерпілого ОСОБА_11 , що підтверджується висновками експерта ОСОБА_16 № 282 від 02 квітня 2014 року ( том 3 а. п. 8-22).

Сторона обвинувачення, щоб призначити одну імунологічну експертизу та сформулювати усі питання, розбила їх на три постанови і як наслідок одержали три висновки, які дозволяють стороні захисту тлумачити їх на свою користь, приймаючи до уваги тільки частину висновків, незважаючи на те, що в усіх трьох експертних висновках експерта ОСОБА_16 , зразки крові були взяті для дослідження з одних і тих самих поверхонь автомобіля потерпілого.

Аналіз висновків експерта - імунолога ОСОБА_16 № 282, № 366 та №449 та допит експерта, вказують на те, що у змивах з багажника, задніх пасажирських дверей, з чохла з-під телефону, гаманця, з чохлів задніх нижніх та верхніх частин сидіння автомобіля, з покривала, були виявлені антигени А, В і Н, які з урахуванням групи крові потерпілого ОСОБА_11 , якій притаманний тільки ізогемаглютинін В, групи крові обвинуваченого ОСОБА_6 , яка містить супутній антиген - Н, групи крові ОСОБА_7 , якій властиві ізогемаглютиніни анти А та анти В., було виявлено змішування крові потерпілого з кров`ю обвинувачених.

Доводи обвинувачених, що вони не мали порізів чи ран, які б кровоточили, викликають сумнів в їх достовірності. З огляду на місце, де відбувалася боротьба між потерпілим та обвинуваченими, де простір обмежений салоном автомобіля, а потерпілий відбивався від двох нападників, не дивлячись, куди завдає ударів, не виключена можливість носової кровотечі, кровотечі із пошкодженої руки обвинуваченого, ОСОБА_6 , при якій неможливо побачити пошкодження шкіри. З урахуванням властивостей світлої шкіри обвинуваченого ОСОБА_6 , його стану, темні кола під очима могли бути прийнтяі потерпілим за синці.

Судом першої інстанції також перевірялась версія ОСОБА_6 про відсутність у нього фізичної можливості завдати поранення ножем через одержану травму руки 06 березня 2014 року.

По справі була проведена судово-медична експертиза та комісійна судово-медична експертиза, допитані експерти та лікарі, які надавали медичну допомогу.

Заперечуючи проти висновків експертів, сторона захисту посилається на показання лікарів, які самі собі суперечать.

Свідок ОСОБА_20 хірург, який оперував обвинуваченого ОСОБА_6 , суду пояснював, що ОСОБА_21 звернувся за медичною допомогою 06 березня 2014 року у вечірній час, у нього була різана рана долоні правої руки з пошкодженням згиначів 2, 3, 4 пальців рук, при цьому 2-й палець міг згинатися наполовину, 3 та 4 пальці не згиналися. Він наклав шви, пов`язку, а потім гіпс.

Лікар - травматолог ОСОБА_25 , критикуючи лікування в Менській ЦРЛ, в якості свідка суду пояснював, що у обвинуваченого ОСОБА_6 була порушена функція згинання одного 3- го пальця і допускав, що це сталося через розрив зшитих сухожилків після повторного навантаження.

Судово-медичний експерт ОСОБА_26 проводив експертне дослідження згідно постанови слідчого, поставлених останнім питань та наданих медичних документів, а тому ознак повторної травматизації кисті в наданій медичній документації не виявив, оскільки експертиза проводилася через значний час з дня одержання травми.

Висновки комісійної судово-медичної експертизи від 20.03.2015 року № 66 та показання експертів ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . ОСОБА_29 , свідчать, що ОСОБА_6 з наявною у нього травмою руки міг тримати ножа та завдати ножового поранення потерпілому, з силою, достатньою для його утворення. Для фіксації предмету в кисті руки необхідна спроможність двох пальців, які протиставлені один до одного. У даному випадку, перший та другий палець обвинуваченого ОСОБА_6 були здоровими( а. п. 117-121 том 6).

Наявність у обвинуваченого в післяопераційний період гіпсової іммобілізації у положенні згинання, не перешкоджала йому вільно зняти такий вид гіпсової пов`язки.

З огляду на те, що після операційного втручання і необхідності прийняття ліків з метою запобігання зараженню рани, ОСОБА_6 вживав спиртні напої і заїдав таранькою, що підтвердив і обвинувачений ОСОБА_22 , виглядає не переконливим, що він дотримувався рекомендацій лікаря та певного режиму для загоєння рани, як наслідок звертався до Корюківської лікарні за повторною медичною допомогою.

За юридичними критеріями, здавлювання шиї руками розцінюється як насильство небезпечне для життя і здоров`я людини, тому що саме на шиї, не захищеної кістковим скелетом, розміщені кровоносні артерії, судини, незначний дотик до яких може призвести до смерті людини. Ніж, як ріжучий засіб складає ще більшу загрозу.

Потерпілому ОСОБА_11 вдалося врятуватися тільки через те, що у ОСОБА_6 була травмована рука, біль в якій не дозволив більш інтенсивно застосувати насильство, останній так само як і обвинувачений ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, їх дії не були інтенсивними та зустріли опір з боку потерпілого.

Характер ножового поранення в області шиї, вказує на наявність масивної кровотрати, що підтверджується даними протоколу огляду місця події та знайденого автомобіля потерпілого. При різаній ротоглотці, кров розбризкується по всьому салону автомобіля.

Та обставина, що на одежі обвинувачених, не виявили слідів крові потерпілого, пояснюється тим, що з часу їх затримання минув значний час і вони мали реальну можливість знищити сліди та одяг, на якому були сліди.

Щодо даних радіорозвідки, то вони можуть бути достовірними тільки за умови, що абоненту телефонували, або він телефонував та виходив на зв`язок.

За даними радіорозвідки, що є у кримінальному провадженні ( том 3 а. с. 251), близько 22 години 07 березня 2014 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в зоні дії вишки по АДРЕСА_4 , яка обслуговує селище Остреч, що за 8 км. від м. Мени.

В той час, як мобільний телефон Кравченка о 21 годині 53 хвилини 07.03. 2014 року перебував у зоні дії вишки по АДРЕСА_3 , яка обслуговує центр міста, проте через одну секунду опинився в зоні дії вишки по вул. Садовій, що обслуговує с. Остреч. Мобільний телефон Наумчика о 21 годині 29 хвилин виходив на зв`язок 07.03.2014 року в зоні вишки, що обслуговує с. Остреч.

При цьому обидва обвинувачені наполягають, що ішли пішки до селища Остреч, тоді як їх телефони з різницею в 24 хвилини перебували на значній відстані, що надає підстави вважати, що номери телефонів для радіорозвідки були надані інших осіб або передані таким особам.

Якщо обвинувачені нікому не телефонували і їм ніхто не телефонував, відстежити їх місце пересування неможливо. Після 22 години 07 березня 2014 року обвинувачені нікому не телефонували і з ними ніхто не виходив на зв`язок.

Отже, описані потерпілим ОСОБА_11 зовнішність нападників, їх зріст, стан сп`яніння та різкий запах тарані, яку вживали обвинувачені, знайдені в салоні автомобіля сліди крові, змішані з кров`ю потерпілого, які за груповою належністю та наявними ізогемаглютинінами співпадають з групою крові обвинувачених, наявність травми правої руки у потерпілого ОСОБА_6 , що пораненому потерпілому надало шанс відбити руку з ножем та звернутися за допомогою, переконують колегію суддів у правильності висновків суду про винуватість обвинувачених в інкримінованому ним злочині.

Оскільки кримінальний закон застосований правильно і покарання призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, законних підстав для задоволення апеляційних скарг захисників, колегія суддів не знаходить підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_30 ОСОБА_31 ОСОБА_32