Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/333/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 197-1 (199) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000547 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2017 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовно нього закрито,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2017 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовно нього закрито.
В своїй апеляційній скарзі на вказане рішення суду прокурор, не оспорюючи мотивів з яких суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття даного кримінального провадження, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою:
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям;

- кримінальне провадження, внесене 07.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

- на підставі ст.ст. 961, 962 КК України, п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ - врожай сільськогосподарської культури сої, загальною вагою 75720 кг.

Своє прохання апелянт мотивує тим, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Щодо обов`язку суду вирішити питання речового доказу при звільнені особи від кримінальної відповідальності зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальній відповідальності» відповідно до якого, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання речового доказу.
Однак, під час постановлення оскаржуваного судового рішення, яким закінчувалося кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності, судом першої інстанції не вирішено питання про застосування спеціальної конфіскації речового доказу сої, загальною вагою 75 720 кг., оскільки вказане майно було отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходом від нього, а відтак сум мав застосувати до зазначеного майна положення п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України та ст.ст. 961, 962 КК України.
Заслухав доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 статті 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 413 КПК України передбачено, що незастосування судом закону, який підлягає застосуванню є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення.

У зв`язку із тим, що рішення суду стосовно необхідності звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 1971 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, та закриття кримінального провадження стосовно нього в апеляційному порядку оскаржене не було, колегія суддів не входить в обговорення вказаного питання.
При цьому, на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим СВ Гайворонського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградські області визнано речовим доказом вилучений врожай сільськогосподарської культури - сої, загальною вагою 75720 кг, що знаходився на земельній ділянці сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером 3521183:600:02:000:2073, загальною площею 49,2 га, яка розташована на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту (постанова слідчого від 17.09.2016 - т. 1, а.с. 99).
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07.11.2016 року, на вищезазначений речовий доказ накладено арешт та заборонено будь-якій фізичній та юридичній особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися вилученим речовим доказом (т. 1, а.с. 193-197).

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Щодо обов`язку суду вирішити питання речового доказу при звільнені особи від кримінальної відповідальності зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальній відповідальності» відповідно до якого, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання речового доказу.

Однак, під час постановлення оскаржуваного судового рішення, яким закінчувалося кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності, судом першої інстанції не вирішено питання про застосування спеціальної конфіскації речового доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція частини 2 статті 1971 КК України, тобто умисного кримінального правопорушення, яке органом досудового розслідування інкриміноване ОСОБА_8 передбачає альтернативні основні покарання у виді обмеження волі на строк від двох до чотирьох років або позбавлення волі на строк до двох років, що вказує на наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації.

Пунктом 1 частини 2 статті 961 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Спеціальна конфіскація застосовується також у разі, коли особа не підлягає кримінальній відповідальності, у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, або неосудністю, або звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених цим Кодексом, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ч. 3 ст. 962 КК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною особою або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворене, конфіскуються.

У даному випадку, підставою для притягнення органом досудового розслідування ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 1971 КК України стали фактичні дані, які свідчили про те, що ОСОБА_8 у березні 2016 року діючи цілеспрямовано та з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, використовуючи сільськогосподарську техніку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестагросервіс», працівники якого не були обізнані у злочинних намірах ОСОБА_8 , шляхом посіву сільськогосподарської культури - сої, самовільно зайняв земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 49,2 га, яка розташована на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, з кадастровим номером :02:000:2073, на якій наявна агровиробнича група грунтів 53Л (особливо цінні землі), яку без наявності рішення органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування про передачу у користування (оренду) та вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки використовував до початку вересня 2016 року.

Речовий доказ у вигляді врожаю сільськогосподарської культури - сої, загальною вагою 75 720 кг., вилучений слідчим СВ Гайворонського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області саме з земельної ділянки, самовільне зайняття якої інкриміноване ОСОБА_8 (протокол огляду місця події - т. 1, а.с. 89-92).

Таким чином, з огляду на те, що врожай сільськогосподарської культури - сої, загальною вагою 75 720 кг., є результатом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, тобто майном, яке набуте обвинуваченим кримінально-протиправним шляхом (одержане внаслідок вчинення злочину), даний речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації (примусовому безоплатному вилученню за рішення суду у власність держави).

З огляду на викладене, судом першої інстанції проігноровано імперативні вимоги ч. 9 ст. 100 КПК України в частині вирішення питання про спеціальну конфіскацію речового доказу під час ухвалення остаточного рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що призвело до безпідставного незастосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст.ст. 961, 962 КК України, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, ст.ст. 961, 962 КК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2017 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовно нього закрито, скасувати.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене 07.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України, ст.ст. 961, 962 КК України конфіскувати у власність держави речовий доказ - врожай сільськогосподарської культури сої, загальною вагою 75 720 кг.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4