25.04.2017 Справа № 756/2165/17
Унікальний № 756/2165/17
Порядковий № 1-кп/756/409/17
В И Р О К
Іменем України
25 квітня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.08.2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

16.01.2017 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину «Спортмастер», що належить ТОВ «Спортмастер-Україна», код ЄРДПОУ 34880125, який знаходиться в ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1-б, побачив на одній з торгівельних вітрин кросівки дитячі ТМ «Demix», арт. CD8VZ432.

В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) зазначених кросівок дитячих ТМ «Demix», арт. CD8VZ432, що належать ТОВ «Спортмастер-Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в той же час, того ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Спортмастер», скориставшись неуважністю працівників магазину та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення шляхом вільного доступу взяв з торгівельної вітрини кросівки дитячі ТМ «Demix», арт. CD8VZ432, вартістю 665 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), які належать ТОВ «Спортмастер» та направився до примірочної кімнати вказаного магазину.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в примірочній кімнаті магазину «Спортмастер», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, попередньо відірвавши цінник та захисну кліпсу з зазначених вище кросівок дитячих ТМ «Demix», арт. CD8VZ432, вартістю 665 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), заховав їх в рукава своєї куртки, яку тримав у руці, та направився до виходу з приміщення магазину «Спортмастер».

Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, останній пройшов лінію кас разом з таємно викраденим чужим майном, не сплативши за нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки спрацювала сигнальна рамка лінії контролю та ОСОБА_5 був зупинений працівником охорони магазину «Спортмастер».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 міг спричинити ТОВ «Спортмастер-Україна», , майнову шкоду на загальну суму 665 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище. Він пояснив, що на той час проживав зі співмешканкою, у якої було двоє маленьких дітей. В однієї дитини 13.01.2017 року був день народження і він дитині не подарував ніякого подарунку, оскільки в нього не було грошей на це, через що вони із співмешканкою посварилися й він не ночував тоді вдома. 16.01.2017 року приблизно о 16 годині 30 хвилин він перебував в приміщенні магазину «Спортмастер», який знаходиться в ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1-б, побачив на одній з торгівельних вітрин кросівки дитячі темно синього кольору та захотів їх вкрасти, щоб зробити подарунок дитині. Він взяв з вітрини кросівки дитячі, направився до примірочної кімнати вказаного магазину, відірвав цінник та захисну кліпсу, заховав їх по одному в кожен рукав своєї куртки, яку тримав у руці, та направився до виходу з приміщення магазину «Спортмастер». Коли він пройшов лінію кас, то зразу ж спрацювала сигнальна рамка лінії контролю і він був зупинений працівником охорони магазину «Спортмастер». Після цього було викликано поліцію та вилучено в нього викрадений товар. Про вчинене він дуже шкодує. Вартість викрадених кросівок дитячих, вказану в обвинувальному акті, він не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину, оскільки станом на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 мав непогашену судимість за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий 04.08.2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. Однак, перебуваючи на іспитовому строці за останнім вироком, обвинувачений на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з врахуванням положень ст. 68 КК України, оскільки його перевиховання та виправлення наразі не можливі без ізоляції від суспільства. Суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду міста Києва від 04.08.2016 року, оскільки ОСОБА_5 після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вироком вчинив новий злочин.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року, у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з 25 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання його перебування у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 16 січня 2017 року по 25 квітня 2017 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя