Провадження № 1-кс/201/430/2017
УХВАЛА
Іменем України
20 січня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016, на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015, на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В клопотанні заявник вказує, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 та постановлено нову, якою задоволено клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на квартиру, накладено арешт на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено його використовувати та розпоряджатися. Заявник є власником арештованої квартири, що підтверджується договором про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер 326, виданий 11.06.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . Арешт майна обмежує його права як власника на вільне володіння, користування та розпоряджання належним майном. Вважає, що арешт накладений судом безпідставно. Тому, посилаючись на вимоги ст. 174 КПК України, просить клопотання задовольнити.
Судом неодноразово призначався розгляд вказаної справи, проте заявник будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду його скарги в судові засідання не з`являвся. У зв`язку із чим, враховуючи строки розгляду скарг, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі заявника за наявними в матеріалах справи доказами.
Прокурор в судовому засідання проти вимог скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, оскільки вважав, що арешт накладений підставно, оскільки квартира є предметом злочину. До того ж кримінальне провадження передано на досудове розслідування до Новомосковського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, приходжу до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0001789, внесеного до ЄРДР 23.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1 ), на праві приватної власності належали: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 228, 9 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 25.11.2011 серії НОМЕР_2 ; торговельний комплекс та самовільні прибудови, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1103, 3 кв.м., на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2007; 2/3 частки нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 239 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу 2/3 часток нежилого приміщення від 10.09.2009, засвідченого приватним нотаріусом Новомоскоського МНО ОСОБА_8 ; торгово-офісний комплекс автосервісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 289, 6 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу торгово-офісного комплексу автосервіса від 28.04.2010, засвідченого приватним нотаріусом Новомосковського МНО ОСОБА_8 ; паркувальне місце АДРЕСА_6 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2009 серії ВМО № 908028, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_9 ; паркувальне місце АДРЕСА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2009 серії ВМО № 908028, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_9 .

З метою забезпечення кримінального провадження, запобігання подальшої реалізації нерухомого майна третім особам, що призведе до втрати доказів під час досудового розслідування, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 за результатами оскарження ухвали слідчого судді суду першої інстанції, скасовано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 про відмову у накладенні арешту, накладено арешт на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено використовувати майно, розпоряджатися об`єктом нерухомого майна.
Як вбачається із вказаної ухвали, згідно наданих органом слідства матеріалів, квартира АДРЕСА_2 , що належала на підставі праві власності ОСОБА_5 - вибула з її незаконного володіння на підставі сфальсифікованої довіреності, начебто підписаної ОСОБА_5 на ОСОБА_10 у присутності Завіряючого офіцера ОСОБА_11 09.10.2014 та апостилізовано у місті Нікосія постійним секретарем Міністерства юстиції та громадського порядку, а також підписаний окружним нотаріусом ОСОБА_12 .
Згідно відповіді адміністрації округа Ларнаки Міністерства внутрішніх справ республіки Кіпр, г-н Панайотіс Авраам служив Завіряючим офіцером з 31.01.1997 по 02.05.2014 та повернув відповідну особисту печатку 19.05.2014, тобто через п`ять місяців 09.10.2014 бути присутнім при складанні довіреності на ім`я ОСОБА_13 не міг.
На запит ОСОБА_5 Міністерством Юстиції та Громадського Порядку республіки Кіпр повідомлено, що після проведеної перевірки в архіві департаменту Міністерства Юстиції та Громадського Порядку республіки Кіпр встановлено, що документи не є достовірними, та зазначено, що г-ня ОСОБА_14 звільнилася з займаної посади у Міністерстві Юстиції та Громадського Порядку з 31.07.2012. Відтиску її печатки в архіві не має, а дати та реєстраційні номери в архіві були шестизначні, а не п`ятизначні. Також розміри печаток, які наданні, значно більше оригіналів, та як виявлено, повна печатка «апостиль» - є фальсифікацією.
З наданих матеріалів видно, що 23.10.2015 ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Підозрювана ОСОБА_13 під час допитів не заперечувала вказані факти та підтвердила, що переоформлювала майно за підробленими документами, здійснювала вказівки приватного нотаріуса ОСОБА_9 щодо вчинення протиправних дій, пов`язаних з нерухомістю.
Прокурор ОСОБА_15 , який приймав участь у розгляді даного клопотання в суді апеляційної інстанції пояснив, що він особисто проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні і за даними ОДС, ОСОБА_5 не уповноважувала ОСОБА_16 укладати договори іпотеки, адже це призвело в подальшому до незаконного задоволення вимог іпотекодержателя від 10, 31 березня 2015 року, 11 червня 2015 року, які були укладені поза волею ОСОБА_5 шляхом використання підроблених довіреностей на її ім`я.
Прокурора в червні 2015 року допитував ОСОБА_5 в м. Києві, яка прибула з Кіпру для допиту під особистою охороною, оскільки її життю загрожує небезпека. Підтвердив, що на теперішній час ОСОБА_5 є живою, мешкає на Кіпрі, а надана довідка про її смерть не відповідає дійсності.
Про те, що ОСОБА_5 є живою адвокатом ОСОБА_6 в апеляційний суд надано підтверджуючі документи, тому у апеляційного суду не було підстав для сумніву в їх недійсності. За фактом видання копії довідки про ніби то смерть ОСОБА_5 проводиться прокурорська перевірка.
Отже, судом було встановлено, що було протиправно здійснено відчуження нерухомого майна шляхом шахрайства та використання підроблених документів. Тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що житлове приміщення є предметом злочину, заволодіння яким є метою для одержання неправомірної вигоди, а отже є підстави для накладе арешту на вказане майно.
Заявник ОСОБА_4 посилається на те, що він є власником вказаної квартири, що підтверджується договором про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим 11.06.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Але доказів на підтвердження вказаних фактів суду не надано.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Частиною 7 цієї статті Кодексу унормовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом злочину. Тому арешт накладено з метою запобігання можливості її відчуження, забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Як вказано у ч. 10 ст. 170 КПК України арештованим може бути і майно добросовісного набувача, яким може бути заявник ОСОБА_4 , але який не надав на підтвердження свого права власності відповідних доказів.
Окрім того, з матеріалів вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Новомосковським ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, а тому і вказане клопотання може розглядатись відповідним судом за підслідністю.
Підстави припинення тимчасово вилученого майна вказані і у ст. 169 КПК України, згідно із якою тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 (подання клопотання пізніше наступного робочого дня після вилучення майна), частиною шостою статті 173 цього Кодексу (постановлення ухвали пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання); 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 374 КПК України при винесенні вироку суд вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Проаналізувавши матеріали скарги, приходжу до висновку, що арешт квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений цілком підставно, оскільки квартира є предметом злочину. Враховуючи викладене, у клопотанні слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016, на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та оголошена у судовому засіданні 20 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1