Провадження № 1-кп/520/51/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2016 року Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0002647 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді патрульного відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407КК України.
В с т а н о в и в :
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
19.02.2015 року громадянин ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби за мобілізацією та цього ж дня вибув для проходження служби в одеський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ).
Відповідно до наказу начальника військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2015 року №88-ос старший солдат ОСОБА_5 , був зарахований до особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду патрульного відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «старший солдат».
Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
Відтак, з 19.02.2015 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_5 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. 1, п.3 ч.3 ст. 24 закону України «про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановленні розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
03.03.2015 на підставі припису №86 та направлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 старший солдат ОСОБА_5 вибув для проходження військово-лікарської комісії Клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України АДРЕСА_2 . Згідно довідки №190 гарнізонної військово-лікарського комісії від 17.03.2015 старший солдат ОСОБА_5 на підставі графи ІІ Розкладу хвороб до положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України від 06.05.2009 року №333 визнаний придатним до військової та наступного дня 18.03.2015 року о 02.00 годині повинен був повернутись у військову частину НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого проходження служби.
Проте, у зазначений час 18.03.2015 року старший солдат ОСОБА_5 з метою тимчасового ухилення від військової служби ,в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза межами місця служби до 10.00 год. 06.08.2015, проводячи час на власний розсуд за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
06.08.2015 року о 10 годин старший солдат ОСОБА_5 прибув у військову прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону.
У період незаконної відсутності старший солдат ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Своїми діями ОСОБА_5 скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без повноважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

8 квітня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 укладено угоду про винуватість ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування правопорушенні. Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину.

Крім повного визнання вини обвинуваченого ч.4 ст.407КК України його вина в скоєнні злочину зазначеного в обвинувальному висновку повністю доказана і підтверджується доказами, дослідженими судом.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України ОСОБА_7 . Також сторонами угоди визначено покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно ст.76 п. 2,п.3,п.4 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
У судовому засіданні обвинувачений та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про винуватість укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки її затвердження, передбачені ч. ст.472 КПК України. Крім цього, обвинувачений також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає,що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 469,ст.470 КПК України, дії обвинуваченого за ч.4 ст. 407 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін , обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Угоду від 8 квітня 2016 року у кримінальному проваджені
№ 0002647 відносно ОСОБА_5 між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3
та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 п. 2,п.3,п.4 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання чинності вироку обрати у виді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1