Справа № 682/1089/16-к
Провадження № 1-кп/682/3/2017 ВИРОК
12 червня 2017 року
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, уродженця міста Котовськ Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого :
вироком Славутського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 1998 року( в ред. 1960 р.) за ч.1 ст. 215-3, ст. 46-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, сплатою штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

вироком Славутського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 1999 року (в ред. 1960 р.) за ч.2 ст. 140, ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією ? частини майна;

вироком Славутського міського суду Хмельницької області від 21 серпня 2001 року за ч.2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2004 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2011 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці;

вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2013 року та ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 06 травня 2014 року за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2014 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільненого 28 грудня 2015 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену судимість, 12 березня 2016 року близько 17 години, перебуваючи на подвір`ї будинковолодіння по АДРЕСА_3 , з-під капоту моторного відсіку автомобіля марки «ГАЗ-24», повторно, таємно викрав акумуляторну батарею марки «VARTA 75ah», вартістю 1400 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

За викладеними епізодами обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками повторності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. У суді обвинувачений ОСОБА_5 показав, що маючи на меті забрати грошовий борг у потерпілого, якого на застав удома, виявив автомобіль ГАЗ-24, з якого таємно викрав акумуляторну батарею. У вчиненому щиро кається, цивільний позов визнає частково, мотивуючи тим, що викрадена акумуляторна батарея була старою.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт крадіжки акумуляторної батареї з його автомобіля та заподіяння матеріальної шкоди.

Допитані у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив факт крадіжки акумуляторної батареї обвинуваченим ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_7 , зокрема, показав, що йому у помешкання акумулятор приніс Обвинувачений ОСОБА_5 . Сама подія виявлення акумулятора у помешканні свідка послідовно збігається за часом з вчиненням обвинуваченим крадіжки акумулятора з автомобіля потерпілого 12 березня 2016 року.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого, свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Зокрема, даними протоколу огляду місця події від 19 березня 2016 року та фото таблицями до нього, з яких слідує, що місцем вчинення злочину є подвір`я домогосподарства АДРЕСА_3 , де зберігається автомобіль ГАЗ-24 без акумуляторної батареї у моторному відсіку.

Даними довідки ФОП ОСОБА_8 , згідно яких вартість акумуляторної батареї марки «VARTA 75ah» станом на березень 2016 року становить 1400 гривень.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, в сукупності з даними показань обвинуваченого, свідків, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні повторного, таємного викрадення чужого майна доведена повністю. Діяння обвинуваченого вірно кваліфіковані у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 має понести відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує загальні засади та визнає обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та невропатолога не перебував і не перебуває. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 стоїть на обліку у лікаря-нарколога з жовтня 2013 року з діагнозом: РППВВ опіатів.

За даними висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи, обвинувачений ОСОБА_5 на момент скоєння злочину виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. На момент скоєння злочину усвідомлював свої дії та керувати ними. На даний час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів.

Характеристики з місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження, оскільки сам обвинувачений постійно проживає у місті Києві та працює на будівельних роботах протягом часу понад два роки. Такі показання обвинуваченого у судовому засіданні ніким не спростовані.

Крім того, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні, визнає існування грошового боргу та висловлює позитивні відгуки щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Встановлені судом обставин справи у сукупності, дають підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою він підлягає кримінальній відповідальності.

Висновки суду в частині обраного виду покарання ґрунтуються на даних про поведінку обвинуваченого протягом часу з березня 2016 року. Обвинувачений правопорушень протягом року не вчиняв, постійно працював на будівництві у місті Києві. Будь-яких інших негативних даних за вказаний період до часу завершення розгляду справи судом не встановлено а обвинуваченням на такі не вказано.

Враховуючи викладені мотиви, суд прийшов до висновку, що обране покарання буде справедливим, співрозмірним вчиненому, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, в сукупності з пом`якшуючими обставинами, встановленими судом, не дають підстав вважати обґрунтованим на законі застосування ст.ст. 69, 75 КК України.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1400 гривень, та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог потерпілий вказує, що злочинними діями обвинуваченого йому заподіяно матеріальної шкоди, що складається з вартості акумуляторної батареї.

Крім того, потерпілий вказує на заподіяння йому моральної шкоди, яка виразилась в перенесених психологічних стражданнях в зв`язку з втратою його майна, порушенні нормальних життєвих зв`язків, створенні додаткових проблем.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , вчиненням злочину завдана матеріальна шкода потерпілому в розмірі 1400 гривень. Оскільки заподіяні збитки підтверджені даними письмових доказів, суд визнав позов підлягаючим повному задоволенню.

При визначенні розміру на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуються моральні страждання потерпілого, що мали місце внаслідок злочинної поведінки обвинуваченого, пережитого психологічного стресу, порушення звичних життєвих зв`язків, докладання додаткових зусиль для відновлення та нормалізації свого життя.

Враховуючи викладені обставини, суд визнає обґрунтованою суму, що підлягає стягненню з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що є підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

На підставі ст. 72 КК України, строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 24 квітня 2017 року, зарахувавши строк його попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1400 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1