Справа № 473/240/17
Номер провадження1-кп/473/60/2017
ВИРОК
іменем України
"02" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження № 0000013 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який проживає в в АДРЕСА_1 , не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Восени 2016 року, точну дату не встановлено, на березі р. Мертвовод поблизу вул. Космонавтів в м. Вознесенську, ОСОБА_5 , шляхом зриву рослини дикоростучої коноплі, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , висушив та незаконно зберігав в приміщенні гаражу для особистого вживання, шляхом паління, без мети збуту до 12.01.2017 року.

12.01.2017 року в період з 12 год. 50 хвил. по 13 год. 30 хвил. в ході проведення обшуку в будинку, господарських приміщеннях та присадибній ділянці за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору в висушеному стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, вага якої у перерахунку на висушену речовину складає 39,216 гр.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27 січня 2017 року, укладена між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості. Шкода, внаслідок вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України заподіяна лише державним інтересам.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п. З ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 січня 2017 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000013 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 судові витрати на користь держави в сумі 660 (шістсот шістдесят) гривень 30 коп. за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі: речовину рослинного походження канабіс, вагою в перерахунку на висушену речовину, - 38,596 гр., які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1