Справа № 550/1109/16-к
Провадження №1-кп/550/10/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терентіївка Полтавського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 23.06.2016 р. Чутівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.1 , ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України до 200 годин громадських робіт, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -
у с т а н о в и в:
ОСОБА_7 був засуджений Чутівським районним судом Полтавської області 23.06.2016 р. за ст.ст. 125 ч.2, 185 ч.1, 70 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт, які в період часу з 21.09.2016 р. по теперішній час не відпрацьовує.
Так, 08.08.2016 р. засудженому ОСОБА_7 було надано направлення до Чапаєвської сільської ради для відбування вищевказаного покарання та прибувши до сільської ради, цього ж дня він був ознайомлений з графіком виходу на роботу та переліком об`єктів на яких повинен відбувати покарання та приступив до відбування покарання.
До відбуття покарання ОСОБА_7 приступив 09.08.2016 р., але починаючи з 21.09.2016 р. допустив невихід на громадські роботи без поважних причин, в результаті чого ним за вересень 2016 року відпрацьовано 56 годин із запланованих 88 годин. В подальшому ОСОБА_7 продовжував ухилятись від відбуття вказаного покарання та на громадські роботи не виходив без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від громадських робіт протягом вересня 2016 року допустив 32 невиходи на громадські роботи без поважних причин, ігноруючи громадські роботи і на даний час, в результаті чого не відпрацював 80 години з призначених вироком суду 200 годин.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 винним себе в скоєнні кримінального правопорушення при вищевказаних обставинах визнав повністю, і повідомив суду, що дійсно йому було призначено вироком суду покарання у виді громадських робіт, з яких він у вересні 2016 року всі, передбачені графіком години, не відпрацював, оскільки мав певні непорозуміння із працівниками, які визначали характер та вид громадських робіт.
Крім визнання вини ОСОБА_7 , його винність також доводиться іншими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також дослідженими в судовому засіданні документами.
Свідок ОСОБА_8 працівник служби у справах пробації повідомив суду, що ОСОБА_7 був ознайомлений з графіком та умовами виконання покарання у виді громадських робіт, але не відпрацював 80 годин із призначених вироком суду 200 годин без поважних причин. ОСОБА_7 повідомляв йому, що не бажає відпрацьовувати решту із призначених вироком суду годин, громадських робіт. Йому було роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання. Повторне направлення на громадські роботи ОСОБА_7 отримувати відмовився. При цьому на стан здоров`я не скаржився, жодних фактів того, що працівниками сільської ради йому призначалась важка фізична праця не повідомляв.
Свідок ОСОБА_9 секретар сільської ради повідомила суду, що ОСОБА_7 з 21.09.2016 р. на громадські роботи не виходив. При цьому на стан здоров`я не скаржився і жодних підтверджуючих документів поважності причини неявки не надавав.
Свідок ОСОБА_10 директор КП «Чапаєве» повідомив суду, що ОСОБА_7 відбував покарання у виді громадських робіт. Йому доручались роботи по благоустрою: викошування трави, прибирання та вирубка кущів. Починаючи з вересня 2016 р., не зважаючи на попередження сільського голови, обвинувачений на громадські роботи не виходив, на стан здоров`я не скаржився, жодних конфліктних ситуацій не було.
Свідок ОСОБА_11 голова сільської ради, повідомив суду, що зі служби у справах пробації до сільської ради було направлено ОСОБА_7 для відбуття призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт. Обвинуваченому було затверджено графіки виходу на роботи і вид цих робіт. Починаючи з вересня 2016 р., не зважаючи на попередження, ОСОБА_7 на громадські роботи не виходив. На стан здоров`я не скаржився, жодних конфліктних ситуацій не було.
Крім показань обвинуваченого, свідків, допитаних у судовому засіданні, винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення:
- підпискою ОСОБА_7 від 08.08.2016 р. про те, що він ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про наслідки ухилення від відбування даного виду покарання (а.с.163);
- постановою начальника Чутівського РВ КВІ про встановлення днів явки на реєстрацію від 08.08.2016 р., відповідно до якої ОСОБА_7 встановлено дні явки в останній понеділок кожного місяця з 9 по 18 годину (а.с.168);
- направленням ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком суду покарання у виді 200 годин громадських робіт ( а.с. 165);
- повідомленням Чапаєвського сільського голови від 26.09.2016 р. про те, що ОСОБА_7 ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с. 178);
- письмовими попередженнями Чутівського КВІ про наслідки ухилення від відбування покарання виді громадських робіт ( а.с. 170-171);
- графіком виходу на роботи, з яким під підпис була ознайомлений ОСОБА_7 ( а.с. 173);
- табелем виходу на роботу у вересні 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 з 21.09.2016 р. на роботу не з`являвся (а.с.174);
- довідкою про об`єкти та роботу, яку виконував засуджений ОСОБА_7 протягом вересня 2016 р. та ставлення засудженого до праці ( а.с. 175);
- довідкою про кількість відпрацьованих засудженим ОСОБА_7 у вересні 2016 р. годин, відповідно до якої він із необхідних 88 годин відпрацював лише 56, а 32 години не відпрацював (а.с.176).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 20.04.2017 р. № 177 (а.с.101-109) ОСОБА_7 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки розладу особистості і поведінки органічного походження ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння підекспертний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Наявний у підекспертного розлад особистості, не позбавляв його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 під дію ч.ч.2, 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає і може постати перед слідством та судом. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно медичного висновку ОСОБА_7 визнаний працездатним. Жодних доказів тієї обставини, що за станом здоров`я він не міг виконувати роботи, які були визначені сільською радою суду не надано. Інших об`єктивних поважних причин по яких ОСОБА_7 припинив виконувати громадські роботи під час судового розгляду не встановлено та доказів цього суду не надано.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 389 ч.2 КК України ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, особою, засудженою до цього покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, що він скоїв злочин невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризуються посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття .
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
З урахуванням всіх обставин справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який раніше засуджувався, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді арешту.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 23.06.2016 р. і остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити покарання у виді 1(одного) місяця 1(одного) дня арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу вступу вироку в законну силу з моменту затримання
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд.

Суддя ОСОБА_1