Справа № 629/4509/15-к
Номер провадження 1-кс/629/1011/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0002238 від 10.09.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з початковою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

встановив:
Слідчий Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 22.12.2016 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 12.12.2015 року приблизно о 01-00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою, та діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 маючи єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужої великої рогатої худоби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи через відчинену хвіртку незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав 2 корови та бика, які належать ОСОБА_11 .
Після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 30000 грн.
Дане кримінальне правопорушення 12.12.2015 року внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань та об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням внесеним 10.09.2015 року за загальним №0002238, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
20.12.2016 року, згідно ст.208 КПК України, ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення о 07-00 год., протокол б/н та доставлений до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області.
20.12.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 §1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_4 , який свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав, проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запропонованої слідчим та прокурором заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вислухавши думку захисника ОСОБА_5 , яка наполягала на застосуванні до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання, прокурора ОСОБА_3 , який наполягав на задоволенні клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи встановлені існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.183 ч.3,4 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та зазначити, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
Враховуючи вимоги ст.182 ч.4,5 КПК України, слідчий суддя визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Згідно положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372,395 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0002238 від 10.09.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0002238 від 20.09.2015 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).
Строк тримання під вартою визначити до шістдесяти днів, до 17.02.2017 року.
Визначити суму застави у розмірі 150 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 206700 (двісті шість тисяч сімсот) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок №0164 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, одержувач - ТУ ДСА України в Харківській області, код ЕДРПОУ 26281249, до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику.
Копію даної ухвали негайно направити начальнику Харківської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) для виконання, слідчому ОСОБА_6 та Лозівському місцевому прокурору Харківської області для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «___» грудня 2016 року _____ год. _____хв. _____________________
ОСОБА_4