АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/248/17 Номер провадження 11-сс/786/55/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 16 січня 2017 року,

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області про обрання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, працюючого охоронцем ТОВ „Сучасна варта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

Визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 128 000 грн.

Відповідно до матеріалів провадження, до Київського районного суду м.Полтави звернувся старший слідчий ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000109 від 14.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, якими встановлено, що 14.01.2017 року, близько 10.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на другому поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , діючи протиправно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , використовуючи пістолет травматичної дії, здійснив три постріли в область голови потерпілого ОСОБА_9 , та, виконавши тим самим усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, з місця події зник, проте злочин не було завершено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому було своєчасно надано медичну допомогу та він залишився живим.

14.01.2017 року, о 13.30 год., у відповідності до ст.208 КПК України, ОСОБА_8 затримано та йому повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, висунута підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Окрім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, схильність до істотних змін своїх показань, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків, місця перебування яких йому відомі.

В поданій в інтересах підозрюваного апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, а відносно ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки прокурором не наведено жодної обставини, яка б свідчила про обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В свою чергу, слідчим суддею, не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності вказаних ризиків.

Водночас, вказує, що сам конфлікт був спровокований потерпілим, а дії ОСОБА_8 були спрямовані на відвернення загрози життю та здоров`ю підозрюваного від посягань потерпілого, що свідчить про відсутність умислу на спричинення смерті.

Окрім того, слідчим суддею не враховано того, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце проживання, працевлаштований, займається суспільно корисною працею, раніше служив у Збройних Силах України та підрозділах міліції, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

В принесеній апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати

в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалою, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вказує, що слідчий суддя констатувавши факт неможливості запобігання ризикам іншими запобіжними заходами у зв`язку із тим, що вони передбачають перебування ОСОБА_8 на волі, та обираючи щодо останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, прийняв рішення про визначення розміру застави у відповідності до положень ч.3 ст.183 КК України, вважаючи її обрання своїм обов`язком, що суперечить нормам ч.4 ст.183 КПК України.

Окрім того, за вчинення особливо тяжкого злочину ОСОБА_8 обрано мінімальний розмір застави, що свідчить про відсутність підстав стверджувати, що визначений розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали мотиви апеляційної скарги та просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, твердження прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, та просить подану ним апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга адвоката в інтересах підозрюваного задоволенню та апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла - таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 , особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк понад 7 років позбавлення волі, є правильними.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані відображені в показаннях потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколах огляду місця події від 14.01.2017 року, протоколі обшуку від 14.01.2017 року, протоколі прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2017 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2017 року

Вирішуючи клопотання слідчого, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу, та дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обґрунтовано визнав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як вказує на те адвокат.
При цьому у своїй ухвалі слідчий суддя обґрунтовано визнав можливими ризики, передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_8 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілого та свідків, місця перебування яких йому відомі.

В апеляційній скарзі захисник та підозрюваний також ставлять питання про відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, однак слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Оцінку доказів щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому злочину може бути зроблено лише шляхом проведення досудового розслідування в повному об`ємі.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя взяв до уваги положення ч.3 ст.183 КПК України, норми якої вказують на те, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Посилання прокурора про незастосування судом вимог ч.4 ст.183 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки норма кримінально-процесуального Закону стосовно визначення застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, носить диспозитивний характер та наділяє слідчого суддю правом на вибір. Питання визначення чи невизначення застави є правом слідчого судді чи суду, а не його обов`язком.
Визначаючи підозрюваному заставу слідчий суддя діяв у відповідності до загальних вимог ст.182 КПКУ країни, пункт третій частини п`ятої якої вказує, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів взяла до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та постійне місце роботи, одружений, займається суспільно корисною працею, раніше служив у Збройних Силах України та підрозділах міліції.

Враховуючи викладене, слідчий суддя правомірно визначив ОСОБА_8 заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 128 000 грн., тобто в мінімальному її еквіваленті, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, обраний судом запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави є необхідним для запобігання існуючим ризикам та забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_8 , а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 16 січня 2017 року про задоволення клопотання старшого слідчого ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 128 000 грн. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4