12 травня 2017 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 004 68 у якому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеса, українка, громадянка України, з середньо спеціальною освітою, яка у шлюбі не перебуває, медсестра в Одеському медичному університеті, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,
підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України,
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 з погодженим з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 20.03.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, що скоєний за таких обставин.
ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також іншими особами.
Вчиняли кримінальні правопорушення за завданням колишнього співробітника спецпідрозділу «Беркут» ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_10 , який на теперішній є громадянином Російської Федерації та є агентом-зв`язківцем ГРУ ГШ ЗС РФ.
Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2017 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.05.2017.

Постановою першого заступника Генерального прокурора України від 12.05.2017 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців, тобто до 20.07.2017.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших співучасників, знищення, спотворення речей та документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення підозрюваною іншого злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на неможливість завершення розслідування у межах строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу внаслідок виняткової складності, з метою проведення та закінчення слідчих та процесуальних дій, слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваної під вартою в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана покладалась на рішення суду.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності обґрунтованої підозри та наведених стороною обвинувачення ризиків. Вважав, що з урахуванням стану здоров`я підозрюваної, належну процесуальну поведінку останньої може забезпечити інший запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини»зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, які ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2017 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваної визнані можливість переховування останньої від органів досудового розслідування та суду, ймовірність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання існування зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваної під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки останньої, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину.

Про реальне існування вказаного вище ризику свідчать доведені органом досудового розслідування зв`язки підозрюваної з громадянами Російської Федерації, характер інкримінованого підозрюваній злочину. Викладене підтверджує ймовірність переховування ОСОБА_4 на території іноземної держави, що перешкодить кримінальному провадженню.

Крім того, враховуючи, що діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 спрямоване на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, оборо здатності України, проведення підривної діяльності проти України, слідчий суддя не виключає, що підозрювана може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Оскільки на цей час органом досудового розслідування не встановлені всі співучасники злочину, тому існує ризик, що ОСОБА_4 , у разі застосування до неї запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зможе незаконно впливати на таких осіб та свідків у вказаному провадженні, знищити або приховати речі і документи, що мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого правопорушення.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи заявника щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваної, оскільки медичних документів, що підтверджують наведені захисником аргументи слідчому судді не надані.

Однією з обставин, з наявністю якої закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, у кримінальному провадженні необхідно провести низку процесуальних дій, зокрема, отримати висновки призначених експертиз, додатково допитати підозрюваних, оголосити стороні захисту про закінчення досудового розслідування, надати останній доступ до матеріалів досудового розслідування та скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Крім того, частина 5 статті 176 КПК виключає можливість застосування до осіб, підозрюваних за ст. 2585 КК України, будь-яких альтернативних запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою першого заступника Генерального прокурора України від 12.05.2017 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до 20.07.2017, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою по 11 липня 2017 включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1