Справа № 464/3244/17
пр.№ 1-кп/464/239/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.2017 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 05.04.2017 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чехословакії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, маючого повну вищу освіту, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисний злочин з корисливих мотивів за наступних обставин.

04.04.2017, близько 22годин, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу супермаркету «Наш», що за адресою: м. Львів, вул. Сихівська. 12а, підійшовши до потерпілого ОСОБА_5 , та шляхом ривка, відкрито викрав з його рук мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y625», вартістю 2 500 грн., який належав ОСОБА_5 , після чого з викраденим майном втік.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 500 гривень, яка добровільно відшкодована повністю.
Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

В зв`язку з тим, що ніхто не оспорює фактичних обставин справи, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, яка перевірена судом, проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечують учасники судового провадження, дослідження доказів проводилося судом в порядку, передбаченому ч.3 ст349 КПК України.

В судовому засідання був допитаний обвинувачений, досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.186КК України визнав повністю, підтвердив, що 04.04.2017, близько 22годин, відкрито вкрав у потерпілого ОСОБА_5 шляхом ривка мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y625». У скоєному щиросердо розкаявся. Завдану шкоду відшкодував повністю. Просив його строго не карати.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який відповідно до ст..89 КК України судимості не має, формально характеризується.

Призначаючи підсудному міру покарання суд враховує як обставини, що обтяжують покарання , так і обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, для підсудного ОСОБА_6 , суд визнає те, що він щиро покаявся, добровільно повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.

Обставин, які обтяжують покаранняОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, враховуючи дані про особу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за скоєний злочин покарання, передбачене ч.1 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі, а не інше покарання.

Однак, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України є не судимим, за місцем проживання негативно не характеризується, наявність кількох обставин, які пом`якшують його вину та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, суд визнає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши щодо нього обов`язки, передбачені законом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрат на залучення експертів немає.

Речові докази не вилучалися.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк терміном 1(один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися в для реєстрації до уповноваженого органу пробації, повідомляти уповноваженого органу пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1