АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/415/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.391 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/415/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2016 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, невійськовозобов`язаного, не маючого утриманців, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Олексіївській ВК УДПсУ в Харківській області №25, не працюючий, раніше судимий:
-05.12.2007 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-17.10.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.5 ст.185, ст.69, ч.3 ст.289, ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;
-05.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 12.08.2015 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2015 року в частині призначення покарання скасований: призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі,-
засуджено за ст.391 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 12.08.2015 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Як установив суд, обвинувачений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.08.2015 року.
З 03 вересня 2015 року відбував покарання в Олексіївській ВК УДПтСУ в Харківській області (№25) (далі - Олексіївська ВК № 25), яка знаходиться по вул. Цезаря Кюі, 44 у м. Харкові.
По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_8 начальником відділення соціально-психологічної служби №1 (далі - СПС) майором внутрішньої служби ОСОБА_10 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.
З моменту прибуття до зазначеної колонії в статусі засудженого обвинувачений ОСОБА_8 спочатку вів себе з дотриманням вимог умов відбування покарання, але в подальшому, починаючи з січня 2016 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи має 35 дисциплінарних стягнень за порушення режиму відбуття покарання (4 рази поміщався у дисциплінарний ізолятор, один раз поміщався до приміщення камерного типу, має 25 суворих доган та 5 доган).
19 липня 2016 року, о 10 год. 10 хв., в розташуванні ДІЗО ПКТ, у камері № 4 начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 , в присутності чергового помічника начальника установи (далі - ЧПНУ) молодшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки (далі ВНБ) прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , засуджених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та засудженого, який знаходився в камері ДІЗО № 4 ОСОБА_16 , пред`явив ОСОБА_8 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО № 4.
З графіком чергування та обов`язками чергового по камері ОСОБА_8 був ознайомлений під підпис. Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_8 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері засуджений ОСОБА_8 був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, ОСОБА_8 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 ОСОБА_11 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО № 4. Причину свого порушення пояснив тим, що вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність.
Начальник відділення СПС №1 ОСОБА_11 роз`яснив ОСОБА_8 , що він вже відбув дисциплінарне стягнення у вигляді переводу до приміщення камерного типу і тому в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , як представника адміністрації виправної установи, ОСОБА_8 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.
ОСОБА_8 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації принижує його людську гідність і в майбутньому він не має наміру їх виконувати.
Начальник відділення СПС №1 ОСОБА_11 сказав ОСОБА_8 , щоб він поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №4.
19 липня 2016 року, о 10 год. 20 хв., в розташуванні ДІЗО-ПКТ, в камері ДІЗО №4 начальник відділення СПС №1 ОСОБА_11 , в присутності ЧПНУ молодшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , засуджених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та засудженого, який знаходився в камері ДІЗО № 4 ОСОБА_16 , пред`явив ОСОБА_8 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО № 4.
З графіком чергування та обов`язками чергового по камері ОСОБА_8 був ознайомлений під підпис. Скарг на стан здоров`я ОСОБА_8 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері ОСОБА_8 був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, ОСОБА_8 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО № 4. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність.
Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 роз`яснив ОСОБА_8 , що він вже відбув дисциплінарне стягнення у вигляді переводу до приміщення камерного типу і тому в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , як представника адміністрації виправної установи, ОСОБА_8 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.
В свою чергу, ОСОБА_8 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації принижує його людську гідність, що він і в майбутньому не має наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 сказав ОСОБА_8 , щоб він поміркував, і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО № 4.
У вищевказані періоди часу ОСОБА_8 оглядався співробітниками медичної частини колонії. Під час медичних оглядів ОСОБА_8 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, співробітники медичної частини колонії засвідчили, що ОСОБА_8 за станом здоров`я може виконувати роботу по прибиранню приміщень і території місця позбавлення волі.
Обвинуваченому ОСОБА_8 в період відбування покарання в Олексіївській ВК № 25 неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій що підпадають під ознаки ст. 391 КК України.
В подальшому, продовжуючи свої навмисні дії, 19 липня 2016 року, о 12 год. 30 хв., в розташуванні ДІЗО-ПКТ, в камері ДІЗО № 4 обвинувачений ОСОБА_8 на пропозицію начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , в присутності ЧПНУ молодшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , засуджених ОСОБА_14 , 1988 року народження, ОСОБА_15 , 1985 року народження, та засудженого, який знаходився в камері ДІЗО № 4 ОСОБА_16 , 1987 року народження, який до ОСОБА_8 пред`явив законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО № 4.
З графіком чергування та обов`язками чергового по камері ОСОБА_8 був ознайомлений під підпис. Скарг на стан здоров`я ОСОБА_8 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері ОСОБА_8 був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, ОСОБА_8 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО № 4. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність.
Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 роз`яснив ОСОБА_8 , що він вже відбув дисциплінарне стягнення у вигляді переводу до приміщення камерного типу і тому в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , як представника адміністрації виправної установи, ОСОБА_8 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
В свою чергу, ОСОБА_8 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації принижує його людську гідність, що він і в майбутньому не має наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 сказав ОСОБА_8 , щоб він поміркував, і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №4.
Після цього, 19 липня 2016 року, о 12 год. 40 хв., в розташуванні ДІЗО-ПКТ, в камері ДІЗО № 4 начальником відділення СПС №1 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 , в присутності ЧПНУ молодшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , засуджених ОСОБА_14 , 1988 року народження, ОСОБА_15 , 1985 року народження, та засудженого, який знаходився в камері ДІЗО № 4 ОСОБА_16 , 1987 року народження, в четвертий раз було пред`явлено засудженому ОСОБА_8 законну вимогу, а саме: приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №4.
З графіком чергування та обов`язками чергового по камері ОСОБА_8 був ознайомлений під підпис. Скарг на стан здоров`я ОСОБА_8 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері ОСОБА_8 був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, ОСОБА_8 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО № 4. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність.
Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 роз`яснив ОСОБА_8 , що він вже відбув дисциплінарне стягнення у вигляді переводу до приміщення камерного типу і тому в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , як представника адміністрації виправної установи, ОСОБА_8 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.
В свою чергу, ОСОБА_8 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації принижує його людську гідність, що він і в майбутньому не має наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 сказав ОСОБА_8 , що про його дії буде інформовано Шевченківське відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України, і вищевказані представники вийшли з розташування ДІЗО № 4.
У вищевказані періоди часу ОСОБА_8 оглядався комісійно співробітниками медичної частини колонії. Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_8 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, співробітники медичної частини колонії засвідчили, що ОСОБА_8 за станом здоров`я може виконувати роботу по прибиранню приміщень і території місця позбавлення волі.
Обвинуваченому ОСОБА_8 в період відбування покарання в Олексіївській ВК №25 неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, що підпадають під ознаки ст.391 КК України.
В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в тому числі порушення його права на захист внаслідок залишення без задоволення його письмової заяви про відмову від призначеного йому захисника. Указав, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковане адміністрацією колонії через те, що ним була написана скарга про порушення прав засуджених, а суд в свою чергу не дав оцінки суперечливим та неправдивим показанням свідків - співробітників адміністрації колонії та їх помічників, з числа засуджених, які обмовили його у вчинені цього злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин, кваліфікація його дій за ст.391 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.
Відповідно до п.14 ст.134 КВК України, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення», однак якщо засуджений виявить «злісну непокору», по відбуттю стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), тобто неодноразової (принаймні двічі) відмови від виконання законних вимог адміністрації або такої ж відмови, навіть одноразової, але вираженої у демонстративній чи зухвалій формі він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

Згідно роз`яснень пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини, пов`язанні з порушенням режиму відбування покарання в місцях позбавлення волі» № 2 від 26.05.2993 року, під злісною непокорою вимогам адміністрації установи виконання покарань слід розуміти відкриту відмову засудженого від виконання конкретних законних вимог представника адміністрації виправно-трудової установи, який в силу свого посадового становища мав право пред`явити таку вимогу, а засуджений був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав (наприклад, відмова від роботи без поважних причин, невиконання вимог про припинення порушення режиму відбування покарання, неодноразовість безпричинної відмови засудженого від виконання законних вимог адміністрації, демонстративність, зухвалість такої відмови).

Як слідує із матеріалів провадження, зокрема довідки про заохочення та стягнення, 13 травня 2016 року начальником колонії ОСОБА_8 був у встановленому порядку підданий дисциплінарному стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 2 місяці (а.с.64).

За даними графіка чергування, 19 липня 2016 року засуджений ОСОБА_8 був черговим по камері ДІЗО ПКТ № 4, належним чином повідомлений про це, про що особисто письмово підтвердив своїм підписом, однак у категоричній формі відмовився від виконання обов`язків чергового (а.с.83).

У судовому засіданні співробітник Олексіївської виправної колонії №25 - свідок ОСОБА_11 підтвердив обставини, як про це зазначено у вироку, за яких ОСОБА_8 , будучи ознайомленим з графіком чергування та обов`язками чергового, забезпеченим необхідним інвентарем та за станом свого здоров`я мав можливість виконувати свій обов`язок чергового, на чотири його вимоги демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився провести вологе прибирання камери ДІЗО № 4. Про негативні наслідки, а саме про притягнення до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України, засуджений був попереджений.
Зазначені вище показання свідка ОСОБА_11 підтвердили співробітники Олексіївської виправної колонії №25 свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_16 показав, що відбуваючи стягнення в ДІЗО в камері №4 разом з ОСОБА_8 , 19 липня 2016 року в його присутності ОСОБА_8 відмовився прибирати камеру №4 за затвердженим графіком, заявивши, що це принижує його гідність, хоча співробітники адміністрації неодноразово пропонували йому прибрати в камері №4.
Свідок ОСОБА_15 показав, що відбуваючи покарання в колонії та працюючи «днювальним» в приміщенні ДІЗО-ПКТ, він надав засудженому ОСОБА_8 всі засоби для вологого прибирання - відро з водою, ганчірку, віник, совок. Однак на пропозицію начальника відділення СПС ОСОБА_11 засуджений ОСОБА_8 неодноразово відмовився здійснити прибирання приміщення камери, став вживати жаргонні слова, сказавши, що це принижує його гідність.
Свідок ОСОБА_14 , який відбуває покарання в колонії та працює «бригадиром» в приміщенні ДІЗО-ПКТ, підтвердив показання свідка ОСОБА_15 , зазначивши, що всі засоби для прибирання ОСОБА_8 були надані днювальним, але на пропозицію начальника відділення ОСОБА_11 провести прибирання засуджений ОСОБА_8 відмовився, став вживати жаргонні слова, указавши, що це принижує його гідність. Все це відбувалося в присутності офіцерів та засуджених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Допитані в судовому засіданні, як свідки, співробітники медичної частини: лікар ОСОБА_17 , фельдшери ОСОБА_18 , ОСОБА_19 показали, що 19 липня 2016 року у приміщенні ДІЗО-ПКТ вони комісійно обстежили засудженого ОСОБА_8 та підтвердили, що він здоровий і за станом свого здоров`я має можливість виконувати свій обов`язок по здійсненню вологого прибирання камери, в якій знаходиться.

Свідок ОСОБА_20 , начальник відділення Олексіївської виправної колонії №25, в якому ОСОБА_8 відбував покарання, показав, що з січня 2016 року ОСОБА_8 став характеризуватися негативно, почав порушувати режим відбування покарання, він особисто знайомив засудженого з наказами про 35 стягнень за цей період, який під час співбесід казав, що не хоче відбувати покарання в цій колонії, бо не хоче працювати.
Доводи скарги засудженого про те, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковане адміністрацією колонії внаслідок подання ним скарги про порушення прав засуджених, позбавленні підґрунтя.
Таких даних матеріали провадження не містять.
У провадженні не встановлено протиправності дій з боку службових осіб виправної колонії, останні діяли в межах наданих їм повноважень, а тому посилання обвинуваченого про зворотне - також є безпідставними.

Твердження скарги про те, що свідки - співробітники адміністрації колонії та їх помічники з числа засуджених, у тому числі ОСОБА_16 , обмовили його у вчинені цього злочину, безпідставні, оскільки аргументованих доводів на підтвердження цього обвинуваченим не наведено.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на порушення його права на захист через примусове призначення йому захисника, є також безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що він не розуміє української мови, у зв`язку з чим у судове засідання був залучений перекладач.

Згідно п.4 ч.2 ст.52 КК України у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, участь захисника є обов`язковою, з моменту встановлення цього факту.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведених вимог закону, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про відвід від участі у кримінальному провадженні захисника.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 про ігнорування судом й інших його заяв, за якими він просив постановити рішення з подальшим врученням їх йому, є необґрунтованими, оскільки ніяких конкретних даних про це обвинувачений в апеляційній скарзі не навів.

Таким чином, сукупністю вищенаведених та інших доказів, на які є посилання у вироку, і які узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх об`єктивності, спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі його права на захист, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та непричетність його до вищевказаного кримінального правопорушення, за яке його засуджено.
Цими ж доказами повністю підтверджена винуватість Єншина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України і його дії за цим законам кваліфіковано правильно.
За таких обставин, виходячи із положень ст.94 КПК України про оцінку доказів, колегія суддів вважає, що сукупність зібраних у провадженні доказів, які безперечно викривають Єншина у вчиненому, було для суду першої інстанції достатньо для того, щоб дійти обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінальних правопорушення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, не встановлено.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України і колегія суддів вважає його необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий:

Судді: