Справа № 128/748/17
ВИРОК
Іменем України
14 липня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000759 від 19.12.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця Вінницької області Вінницького району с. Зарванці; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді оператора авторозвантажувача на ТОВ «СХК» Вінницька промислова група», раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 18.12.2016 року близько 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 21112», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , помітив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_6 , яка знаходилась на узбіччі проїжджої частини дороги № М12 сполученням Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка, навпроти гіпермаркету «Грош», розташованого по вул. Чехова, 23, в м. Вінниця, та намагалася зупинити попутні транспортні засоби, щоб в подальшому дістатись до с. Чуків, Немирівського району, Вінницької області. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне позбавлення волі, зупинив керований ним автомобіль «ВАЗ 21112», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , біля ОСОБА_6 та під приводом здійснення поїздки запропонував останній сісти в салон автомобіля. Після того, як ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, не знаючи про дійсні наміри ОСОБА_7 , сіла до салону автомобіля, ОСОБА_4 , заблокував замки дверцят авто та почав рух в сторону м. Немирів. Доїхавши до повороту в напрямку с. Щітки, Вінницького району та області, ОСОБА_4 повернув з проїжджої частини дороги № М12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка» на вулицю Миру, с. Щітки. Після чого, проїхавши близько 30 метрів, з`їхав на ґрунтову дорогу, яка знаходиться між полем та лісосмугою. Проїхавши близько 80 метрів по вказаній дорозі, ОСОБА_4 зупинив автомобіль, вимкнув двигун та замки дверцят не розблокував. Після чого, в період з 19.00 год до 23.00 год 18.12.2016 року, не зважаючи на неодноразові прохання ОСОБА_6 відпустити її, не розблоковуючи замки дверцят, в супереч волі останньої, утримував ОСОБА_6 в салоні автомобіля, вмовляючи вступити з ним в статевий зв`язок, чим фактично обмежив її пересування.

Крім того, 18.12.2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля «ВАЗ 21112», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого на ґрунтовій дорозі між полем та лісосмугою автодороги № М12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка»поблизу повороту в напрямку с. Щітки, Вінницького району та області, в ході спілкування з ОСОБА_6 з приводу вступу з ним в статеві зносини, отримавши відмову від останньої, маючи раптово-виниклий умисел на спричинення фізичного болю останній, з метою її залякування, а саме змусити її вступити з ним в статевий зв`язок, умисно наніс два удари долонею своєї лівої руки в область правої щоки потерпілої. Після чого, неодноразово смикав потерпілу ОСОБА_6 за дублянку, стягував шарф на шиї останньої, здавлюючи її шию, тягнув за волосся голови, чим завдав ОСОБА_6 фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Також, 18.12.2016 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в салоні автомобіля «ВАЗ 21112», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого на ґрунтовій дорозі між полем та лісосмугою автодороги № М12 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка»поблизу повороту в напрямку с. Щітки, Вінницького району та області, в ході спілкування з ОСОБА_6 , побачив в останньої пару золотих сережок, золоту обручку та мобільний телефон «Lenovo S-90». Маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих спонукань наказав ОСОБА_6 передати йому всі наявні цінні речі, а саме гроші, мобільний телефон та золоті вироби.

Після того, як ОСОБА_6 виконала вказаний наказ та передала ОСОБА_4 гроші в сумі 1000 гривень, пару золотих сережок, 585 проби золота, загальною вагою 2,71 грами, золоту обручку, 585 проби золота, вагою 4,92 грами, вартістю на загальну суму 4168 гривень 49 копійок, мобільний телефон «Lenovo S-90», вартість якого згідно висновку експерта № 133 від 08.02.2017 року складає 4390 гривень 00 копійок, ОСОБА_4 , завів двигун автомобіля та завіз ОСОБА_6 до будівлі за адресую АДРЕСА_2 де залишив її, а сам з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 9558 гривень 49 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю. Суду показав, що 18.12.2016 року він керуючи автомобілем «ВАЗ 21112», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керує по довіреності, помітив біля «Грошу» дівчину і вирішив її підвезти. ОСОБА_6 сіла до нього в машину і попросила підвезти її в сторону Немірова. Коли вони проїхали декілька кілометрів, він побачив в неї золоті прикраси, телефон і вирішив ними заволодіти. З цією метою він з`їхав з проїжджої частини дороги до с. Щітки на ґрунтову дорогу, яка знаходиться між полем та лісосмугою і там зупинився. Дверцята були ним заблоковані і він запропонував потерпілій вступити з ним в статевий зв`язок. ОСОБА_6 відмовлялася, і він шарпав її за одяг, тягнув шарф, а потім дав їй два ляпаса рукою по обличчю, примушуючи погодитися на його пропозицію. Потерпіла просила відпустити її і він сказав їй, щоб вона віддала йому золоті прикраси, та телефон з грішми, і тоді він відвезе її додому. Потерпіла спочатку не хотіла віддавати свої цінності, а потім віддала і він відвіз її у Вінницю, залишивши там де вона його попросила її відпустити. В його машині потерпіла провела приблизно три години.

У скоєному розкаявся, добровільно видав золоті прикраси, телефон, відшкодував шкоду за позовом в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 в зв`язку з добровільним відшкодуванням моральної шкоди за заявленим позовом просила цивільний позов провадженням закрити. Обвинуваченого просить покарати суворо.

За згодою обвинуваченого, потерпілої, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати ч. 2 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв та вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчиненні з метою залякування потерпілого; за ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі; за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний стан обвинуваченого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, та работи, є раніше не судимим, шкоду нанесену потерпілій відшкодував в повному обсязі на стадії судового слідства. Однак, не вважає встановленою наявність такої пом`якшувальної обставини, як щире каяття, так як на стадії досудового слідства вина обвинуваченим, щодо скоєння ним вказаних злочинів, заперечувалася.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є добровільне відшкодування завданого збитку у вигляді відшкодування моральної шкоди.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише при ізоляції від суспільства, через що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи становлять на загальну суму 440,20 грн., згідно наданих довідок про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту у залі суду.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди закрити провадженням в вз`язку з добровільним відшкодуванням шкоди.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 146 КК України позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 126 КК України позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 1 ст. 186 КК України позбавлення волі строком на 2 роки

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання до відбування ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши засудженого під варту з залу суду негайно після проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 440,20 грн.

Речові докази, які передані за збереження потерпілій, а саме, мобільний телефон «Lenovo S-90» з сім-карткою, дві сережки, обручку, грошові кошти в сумі 700 грн., повернути в повне розпорядження ОСОБА_6 .

Речовий доказ розписку від 18.12.2016р. виконану ОСОБА_8 яка зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження №0000759.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди закрити провадженням.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1