Справа № 347/197/17
Провадження № 1-кп/347/54/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.17 м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження № 0000040 від 26.01.2017 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, одруженого, на утриманні має троє малолітніх дітей, згідно ст.89 КК України не судимого, депутатом не являється,

- за ч.1 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2016, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в господарстві ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , винаймаючи житловий будинок за погодженням із власником домогосподарства ОСОБА_5 , маючи вільний доступ до вказаного домогосподарства, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що він не має ні дійсного, ні уявного права на транспортний засіб марки «DAIMLER - BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1988 року випуску, не питаючи дозволу у власника автомобіля ОСОБА_5 , самовільно та всупереч волі потерпілого протиправно заволодів вищевказаним транспортним засобом, а саме, сівши за кермо автомобіля поїхав в напрямку с. Город Косівського району Івано-Франківської області. Після чого ОСОБА_4 , керуючи автомобілем, рухаючись із с. Город в напрямку с. Вербовець Косівського району, проїжджаючи на автомобілі «DAIMLER - BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1988 року випуску, в м. Косів по вул. Незалежності, допустив наїзд на бордюр, внаслідок чого пошкодив колесо автомобіля. В подальшому ОСОБА_4 залишив автомобіль без нагляду в м. Косів по вул. Незалежності.

Відповідно до довідки від 27.01.2017 про визначення ринкової вартості автомобіля «DAIMLER - BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1988 року випуску, ринкова вартість автомобіля станом 05.10.2016 без урахування пошкоджень становить 41250,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України.

01 лютого 2017 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди потерпілий та підозрюваний дійшли згоди з приводу того, що ОСОБА_4 упродовж п`яти місяців з часу укладення цієї угоди буде відшкодовано матеріальну та моральну шкоду потерпілому ОСОБА_5 у загальному розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США у еквіваленті по курсу Національного банку України станом на час укладення цієї угоди.

Окрім того, при вирішенні питання щодо виду та міри покарання підозрюваному ОСОБА_4 , сторони враховують всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, до яких віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, а також те, що на час досудового слідства свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, прийшли до висновку про те, що виправлення та перевиховання підозрюваного ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходять до висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України, в межах санкції статті у виді 3 (трьох) років обмеження волі, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченого ОСОБА_4 потрібно звільнити з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік, з покладанням на підозрюваного, відповідно до ст.76 КК України, певних обов`язків.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просила затвердити дану угоду про примирення, оскільки дотриманні вимоги КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , також просив угоду про примирення затвердити.

Суд вважає, що угода про примирення підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Дана угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст.ст. 394, 424, 473 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Вказаний злочин відносяться до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені ст.ст. 473, 474 КПК України.

Пунктом першим ч.3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення, а частиною другою ст.474 КПК України встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст.475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 роз`яснені і їм зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 01 лютого 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України, узгоджене сторонами покарання, у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

В силу ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

В силу ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженні: ключі від запалювання в кількості три штуки та правовстановлюючі документи на автомобіль «DAIMLER - BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути йому, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1