У Х В А Л А
іменем України
26 травня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 про звільнення від покарання за закінченням строку випробування,

у с т а н о в и в :
30.03.2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки, від якого, в силу ст. 75 КК України, він звільнений з випробуванням на 3 роки.

В обґрунтування клопотання зазначив, що протягом іспитового строку, ним було скоєно злочин та 20.01.2016 року Зміївським районним судом Харківської області його засуджено до 3 років позбавлення волі, а попередній вирок виконувати самостійно.

07.12.2016 року він був звільнений з установи за відбуттям строку покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року.

Строк випробування за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року закінчився 18.05.2016 року відповідно до ст. 165 КВК України, в зв`язку з чим просив його звільнити від покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому. Пояснив, що необхідність виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, перешкоджає йому у працевлаштуванні.

Представник органу апробації ОСОБА_4 підтримала клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 передчасно звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання, а іспитовий строк ще триває.

Вислухавши сторони, дослідивши клопотання та матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Частиною першою ст. 539 КПК України, передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 роки. (а. с. 20-21).

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання - 15.01.2015 року.

Цим же вироком визначено, що вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року належить виконувати самостійно. (а. с. 64-66).

В період з 15.01.2015 року по 07.12.2016 року ОСОБА_5 перебував під вартою та відбував покарання в установах державної кримінально-виконавчої служби. (а.с. 67).

Згідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Оскільки зазначені вище вироки у відношенні ОСОБА_5 підлягають виконанню самостійно, а одночасне виконання їх неможливе, трирічний іспитовий строк за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року належить рахувати з дня проголошення вироку, але за виключенням періоду його перебування під вартою та відбування покарання з 15.01.2015 року по 07.12.2016 року.

За таких обставин, станом на час розгляду клопотання трирічний строк випробування не закінчився, тому клопотання про звільнення від покарання за закінченням строку випробування є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 78, 89 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки, від якого, в силу ст. 75 КК України, він звільнений з випробуванням на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: