Справа № 199/1629/17
В И Р О К
іменем України
10 квітня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004819, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянки України, з вищою освітою, домогосподарки, раніше не судимої, такої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , перебуваючи згідно наказу директора ПП «Автогаз Плюс» () ОСОБА_7 від 02 березня 2009 року № 5 на посаді адміністратора даного приватного підприємства та будучи призначеною спільно із заступником директора ОСОБА_8 та менеджером ОСОБА_9 згідно наказу директора ПП «Автогаз Плюс» () від 05 лютого 2011 року № 5 відповідальною за отримання бланків та подальшого складання довідок-рахунків, які згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 травня 2012 року № 456 внесено до переліку бланків документів суворої звітності, не перебуваючи при цьому, згідно приміток 1, 2 до ст. 364 КК України, службовою особою, 01 квітня 2014 року у невстановлений час, знаходячись на своєму робочому місці в офісному приміщенні ПП «Автогаз Плюс» (), розташованому за адресою: м. Дніпро (на той час - м. Дніпропетровськ), пр. Мануйлівський (на той час пр. Воронцова), б. 2, вступила у попередню змову з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на складання та видачу завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення та надає певні права, розподіливши ролі кожного при скоєнні кримінального правопорушення.
Після цього ОСОБА_6 , виконуючи свою роль у скоєнні кримінального правопорушення, діючи в умовах відсутності у приміщенні вказаного офісу жодної із осіб цивільно-правової угоди з купівлі-продажу транспортного засобу, усвідомлюючи той факт, що умови вказаної угоди не відповідають дійсності, скориставшись наявним у неї та невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, правом доступу до облікованих за ПП «Автогаз Плюс» () бланків довідок-рахунків, власноруч барвником синього кольору внесла у бланк довідки-рахунку серія ВІА № НОМЕР_1 наступні надані їй співучасником реквізити, а саме: в графі «торгівельна організація» зазначила «ПП «Автогаз Плюс», в графі «Видана» зазначила « ОСОБА_10 », в графі «про те, що йому (їй) продано і видано» зазначила «автомобіль», в графі «марки» зазначила «VOLKSWAGEN», в графі «кузов №» зазначила « НОМЕР_2 », в графі «свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) №» зазначила « НОМЕР_3 », в графі «вартістю» зазначила «Сорок дев`ять тисяч грн 00 коп», в графі «адреса» зазначила « АДРЕСА_3 », в графі «паспорт (документ, що його замінює) серія» зазначила «АЕ», в графі «№» зазначила «439913», в графі «виданий» зазначила «Дніпропетровським PB УМВС України в Дн-вськ від 13.11.96р», після чого власноруч виконала підпис в графі «Бухгалтер», зімітувавши підпис бухгалтера ПП «Автогаз Плюс» () ОСОБА_11 , власноруч виконала свій підпис в графі «Касир», а також внизу зліва зазначеного бланку довідки-рахунку проставила відбиток печатки № 2 ПП «Автогаз Плюс» (), тим самим у визначеній законом формі спільно із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, склала завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує факт продажу ОСОБА_10 належного на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданого 09 червня 2009 року ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві, ОСОБА_12 автомобілю «VOLKSWAGEN - PHAETON», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_2 , який не відповідає дійсності та надає право ОСОБА_10 на подальшу реєстрацію за ним права власності на вказаний транспортний засіб у відповідному органі УДАІ.
Того ж дня, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи згідно відведеної їй ролі при скоєнні кримінального правопорушення, у невстановлений слідством час знаходячись в офісному приміщенні ПП «Автогаз Плюс» () розташованому за адресою: м. Дніпро (на той час м. Дніпропетровск, пр. Мануйлівський (на той час пр. Вороцова), б. 2, та продовжуючи реалізовувати умови попередньої змови з ОСОБА_6 на видачу завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення та надає певні права, передала невстановленій слідством особі складену ними завідомо підроблену довідку-рахунок серія ВІА № НОМЕР_1 , видану 01 квітня 2014 року ПП «Автогаз Плюс» (), яка посвідчує факт продажу ОСОБА_10 належного на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданого 09 червня 2009 року ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві, ОСОБА_12 автомобілю «VOLKSWAGEN - PHAETON», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_2 , який не відповідає дійсності та надає право ОСОБА_10 на подальшу реєстрацію за ним права власності на вказаний транспортний засіб у відповідному органі УДАІ, тим самим видали невстановленій слідством особі завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення та надає певні права.
ОСОБА_6 в судовому засіданні визнала в повному обсязі свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показала, що станом на 01 квітня 2014 року вона працювала на посаді адміністратора ПП «Автогаз Плюс», яке було розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, б. 2. У вказаний день вона працювала на робочу місці, коли хтось із посадових осіб підприємства, уповноважених на отримання бланків довідок-рахунків, хто саме, за перебігом часу вона пригадати не може, надав їй бланк довідки рахунку серія ВІА № НОМЕР_1 для заповнення відповідних даних в ньому. На цьому бланку вона власноруч барвником синього кольору внесла наступні надані їй особою, яку вона пригадати не може, реквізити, а саме: в графі «торгівельна організація» зазначила «ПП «Автогаз Плюс», в графі «Видана» зазначила « ОСОБА_10 », в графі «про те, що йому (їй) продано і видано» зазначила «автомобіль», в графі «марки» зазначила «VOLKSWAGEN», в графі «кузов №» зазначила « НОМЕР_2 », в графі «свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) №» зазначила « НОМЕР_3 », в графі «вартістю» зазначила «Сорок дев`ять тисяч грн 00 коп», в графі «адреса» зазначила « АДРЕСА_3 », в графі «паспорт (документ, що його замінює) серія» зазначила «АЕ», в графі «№» зазначила «439913», в графі «виданий» зазначила «Дніпропетровським PB УМВС України в Дн-вськ від 13.11.96р», після чого власноруч виконала підпис в графі «Бухгалтер», зімітувавши підпис бухгалтера ПП «Автогаз Плюс», якої на той час на робочому місці не було. Одразу після цього цю довідку-рахунок вона передала тій же особі, яка їй надала бланк і яку вона пригадати не може. Що було далі з цією довідкою-рахунком, вона не знає.У вчиненому розкаюється. Просить звільнити її від відбування покарання у зв`язку з амністією, оскільки у неї є малолітня дитина.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до висновку експерта № 13/1.1-194 від 28 квітня 2016 року, рукописний текст у довідці-рахунку серії ВІА № 433677 від 01 квітня 2014 року виконаний ОСОБА_6 . Вирішити питання: «ким виконаний підпис у графі : «Керівник» довідки-рахунок серії ВІА № 433677 від 01 квітня 2014 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 або іншою особою», не надалося можливим за причинами вказаними у дослідницькій частині. Підпис у графі: «Бухгалтер» довідки-рахунку серії ВІА № 433677 від 01 квітня 2014 року виконаний ОСОБА_6 . Вирішити питання: «підписи у графах: «Керівник» та «Бухгалтер» довідки-рахунок серії ВІА № 433677 від 01 квітня 2014 року виконані однією особою чи різними?» не вдалося можливим за причинами вказаними у дослідницькій частині.

Згідно висновку експерта № 13/1.1-299 від 13 липня 2016 року, підпис у графі: «Керівник» довідки-рахунок серії ВІА № 433677 від 01 квітня 2014 року виконаний не ОСОБА_7 , не ОСОБА_8 , а іншою особою.

За висновком експерта № 13/1.1,2.3-589,590 від 20 січня 2017 року, рукописний текст в графах, в акті перевірки транспортного засобу від 01 квітня 2014 року, виконаний ОСОБА_6 . Підпис в графі «Експерт», в акті перевірки транспортного засобу від 01 квітня 2014 року, виконаний ОСОБА_6 . Відбиток круглої печатки «№1 Центр ДАІ 1209», в акті перевірки транспортного засобу від 01.04.2014 року, нанесений не печаткою «№1 Центр ДАІ 1209», вільні зразки якої надані на дослідження».

Дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з урахуванням думки учасників судового розгляду, визнане судом недоцільним в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції, чинній станом на 01 квітня 2014 року), оскільки вона, перебуваючи працівником юридичної особи приватного права, який не є службовою особою, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, склала та видала завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення, та надає певні права.

Визначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, є умисним та закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, відомості про особу обвинуваченої.

Остання до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно не працевлаштована, має зареєстроване місце проживання, характеризується позитивно, утримує малолітню дитину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, а також законодавчо визначених в ч. 3 ст. 61 КК України обмежень щодо можливості застосування до обвинуваченої покарання у виді обмеження волі, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки підстави для застосування покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

В судовому засіданні ОСОБА_13 було заявлене клопотання про застосування до неї п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року та звільнення її від покарання за цим вироком.
Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченої від покарання за цим вироком, суд керується приписами ст. 85 КК України, за якими на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», в редакції від 27 лютого 2014 року, амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
За п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України … особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_14 визнана винуватою у вчиненні до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року злочину середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має дитину - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої вона не позбавлена батьківських прав і якій на час набрання чинності вказаним законом не виповнилося 18 років, заявила клопотання про звільнення її від покарання на підставі амністії.
Обмеження щодо застосування до ОСОБА_16 амністії, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» в судовому засіданні не встановлені.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та відомості про особу обвинуваченої, остання підлягає звільненню від відбування покарання за цим вироком на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_17 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
Речові докази - речі та документи, вилучені 25 березня 2016 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , повернути власнику.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 8151 (вісім тисяч сто п`ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

10.04.2017