Єдиний унікальний номер 234/8820/15-к
Номер провадження 11-кп/775/983/2016

Номер провадження: 11-кп/775/983/16 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 234/8820/15-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 р. колегія суддів Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 р., яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого в АДРЕСА_2
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України
за участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_9
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 р. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

-за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років;

-за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_7 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 21 квітня 2015 р. в м. Краматорську Донецької області обвинувачений ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на умисне вбивство двох осіб потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із застосуванням бойових припасів, а саме наступальної осколкової ручної гранати типу РГД 5, яку незаконно придбав, носив та зберігав біля місця мешкання з початку квітня 2015 р. по 21.04.2015 р. та умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 .

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 за таких обставин.

На початку квітня 2015 р. ОСОБА_7 знаходився на території будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_12 , який повідомив ОСОБА_7 , що знайшов у купі сміття за будинком наступальну осколкову ручну гранату типу РГД 5, показав йому місце її знаходження та попрохав віднести її до правоохоронного органу, на що ОСОБА_7 погодився.

Проте, побачивши зазначену ручну гранату типу РГД 5 у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне її придбання. Здійснюючи свій намір, спрямований на придбання бойових припасів у виді зазначеної ручної гранати РГД -5, ОСОБА_7 , 21.04.2015 р., близько 12.00 год., діючи умисно, підняв з купи сміття, що знаходилась за буд. АДРЕСА_3 , осколкову ручну гранату типу РГД 5, яка відноситься до категорії боєприпасів, поклав до своєї сумки вказану ручну гранату РГД 5, тобто незаконно придбав зазначений боєприпас без передбаченого законом дозволу.

Після цього ОСОБА_7 21.04.2015 р., приблизно в 13.00 год., діючи умисно, з метою носіння та зберігання ручної гранати РГД 5, на рейсовому автобусі у сумці перевіз її до м. Краматорська Донецької області, де сховав її біля буд. АДРЕСА_4 за місцем мешкання, тобто незаконно носив, перевіз та зберігав зазначений боєприпас без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 23.04.2015 р., приблизно о 20.15 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування відносин, прийшов до раніше знайомого потерпілого ОСОБА_11 до місця мешкання останнього у квартиру АДРЕСА_5 . Крім ОСОБА_11 в квартирі знаходилась раніше знайома потерпіла ОСОБА_10 . Потерпілий відмовився розмовляти з ОСОБА_7 та запропонував йому залишити квартиру, що роздратувало ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 вийшов з квартири ОСОБА_11 , після чого діючи умисно, протиправно, на ґрунті виниклих неприязних відносин, з метою вбивства ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що охоплювалось єдиним умислом ОСОБА_7 , привів наступальну осколкову ручну гранату типу РГД 5, яку приніс із собою, у бойову готовність, повторно зайшов до квартири ОСОБА_11 , та кинув гранату на підлогу вітальної кімнати, де знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , після чого вийшов з квартири. Внаслідок вибуху гранати від отриманих ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці. Діяння ОСОБА_7 та настання смерті потерпілої знаходяться у прямому причино наслідковому зв`язку. Крім того, внаслідок вибуху гранати потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я понад 21 день, та які знаходяться у прямому причино наслідковому зв`язку з діянням ОСОБА_7 . Смерть ОСОБА_11 не настала у зв`язку із своєчасно наданою йому медичною допомогою, тобто намір ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_11 не було доведено до кінця з незалежних від його волі причин.

Зазначений вирок був оскаржений обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_6 ..

Прокурор ОСОБА_13 у відповідності до ч. 1 ст. 403 КПК України відкликав апеляційну скаргу до початку апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 :

- вказує, що вирок суду є незаконним і необґрунтованим, оскільки на досудовому слідстві він був вимушений себе обмовити у своїй винуватості під впливом незаконного насильства та погроз з боку органів досудового слідства про що він подавав скарги, які залишились без результатів; внаслідок чого він вимушений був сказати на досудовому слідстві, що він кинув гранату до квартири, де мешкав його товариш ОСОБА_11 ;

- вказує, що в підготовчому засіданні в суді він відчув себе захищеним, оскільки мав можливість надати дійсні показання, не побоюючись фізичного насильства з боку працівників міліції;

- зазначає, що його показання про застосування до нього насильства підтверджується записами у відповідних документах при доставці його до Краматорського ІТТ та Артемівського СІЗО №6;

- вважає, що всі його пояснення, надані у приміщенні Краматорського ІТТ, є недійсними, оскільки він був вимушений обмовити себе у винуватості у інкримінованому йому злочині;

- зазначає, що суд безпідставно врахував його особисті показання, надані ним внаслідок фізичного насильства з боку працівників міліції;

- вказує, що тільки в суді він зміг сказати, що бажав лише показати ОСОБА_11 гранату та за проханням ОСОБА_10 він дав гранату їй в руки, ОСОБА_11 в цей час був в безпорадному стані, очі в нього були заплющені;

- зазначає, що його товариш ОСОБА_11 в судовому засіданні сказав, що прохає його звільнити з під варти, проте цей факт суд не врахував, але на його особисту думку, це підтверджує, що він не винуватий у вибуху; вказує, що суд не з`ясував та не надав можливості розповісти єдиному свідку ОСОБА_11 про це, та обвинувальний вирок свідчить, що він та ОСОБА_11 мали неприязні стосунки між собою;

- звертає увагу, що суд необґрунтовано відмовив йому у задоволенні клопотання про виклик до суду судово-медичного експерта до якого у нього були питання про стан адекватності ОСОБА_11 на момент події, а також питання щодо його особистого здоров`я та заподіяння тілесних ушкоджень;

- вказує, що він на момент події у вечорі 23.04.2015р. був в адекватному стані, тобто тверезим, проте після прийому ліків став неадекватним, про що свідчить відеозапис та це може підтвердити експерт;

- зазначає, що з потерпілим ОСОБА_11 в нього були дружні відносини, його перші показання після події є нечіткими, оскільки він отримав струс головного мозку, був неадекватний з підстав алкогольного сп`яніння, губився у часі, фактично спав, та його розбудив гуркіт о підлогу гранати, коли її упустила потерпіла ОСОБА_10 яка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та піднялась до нього особисто, коли він прийшов другий раз у вечорі до квартири ОСОБА_11 ;

- зазначає, що після затримання, через добу до нього прийшов захисник на той момент він був побитий, заляканий та в нього були сумніви, що це був захисник тому він не довіряв йому, оскільки побоювався за своє здоров`я та життя, тому обмовив себе; правдиві показання він вирішив дати лише в суді;

- вказує, що в наркологічному диспансері він перебував на обліку з 1998 р., після засудження до 6 (шести) років позбавлення волі та примусового лікування від алкогольної залежності, після відбуття 4 (чотирьох) років покарання був умовно-достраково знятий, з вказаного обліку і тільки в 2010р. оступився;

- зазначає, що 24.04.2015р. при перевірці на алкоголь у нього не брали кров на аналіз і він лише продував алкотестер, проте вважає, що був тверезий, спиртні напої не вживав і випив лише ліки від серця;

- зазначає, що суд при ухваленні обвинувального вироку на доказах здобутих незаконним шляхом порушив норми КПК України;

- прохає вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 р. скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 :

- вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд у вироку посилається переважно на показання обвинуваченого, які він надав під час досудового слідства та від яких відмовився в суді;

- вказує, що в суді ОСОБА_7 заявив клопотання про перевірку фактів застосування до нього недозволених методів розслідування у виді фізичного насильства та погроз, внаслідок чого він обмовив себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зазначене підтверджується записами в журналі первинного обстеження реєстрації медичної допомоги про виявлення на обличчі, правій нозі синців при поміщенні ОСОБА_7 до Краматорського ІТТ , актом медпрацівника та чергового лікаря Артемівського СІЗО №6;

- зазначає, що суд безпідставно послався на не оскарження обвинуваченим постанови слідчого про закриття кримінального провадження відносно працівників міліції, як доказ безпідставності заяви ОСОБА_7 про застосування до нього примусових методів фізичного характеру, оскільки ОСОБА_7 є юридично неграмотною людиною, йому не було відомо, як оскаржувати дії слідчого, він поклався на захисника та не мав можливості з ним зв`язатись, захисник не був повідомлений про закриття відповідного кримінального провадження;

- зазначає, що у ОСОБА_7 були відсутні причини замаху на життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_11 був його товаришем, та неприязних відносин між ними не було, про що свідчить той факт, що ОСОБА_11 у судовому засіданні прохав звільнити ОСОБА_7 з під варти та претензій до нього не мав;

- зазначає, що враховуючи місце перебування потерпілого ОСОБА_11 в момент події в стані алкогольного сп`яніння, викликають сумніви його показання при проведенні слідчого експерименту, перевірити які неможливо у зв`язку зі смертю останнього;

- вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги показання ОСОБА_7 в суді;

- зазначає, що заява ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні про надання йому захисника протягом 13 годин ігнорувалась, а саме в цей період до нього застосовувались незаконні методи впливу;

- звертає увагу на той факт, що ОСОБА_7 був затриманий 23.04.2015 р. в період часу приблизно з 21:00 по 22:00, а захисника йому надали 24.04.2015 р. в 10:30, що є грубим порушенням права на захист;

- вказує, що суд безпідставно поклав в основу вироку наявність у ОСОБА_7 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_11 ;

- зазначає, що захисник наполягає, що в діях ОСОБА_7 поряд із злочином передбаченим ч. 1 ст. 263 КК України є ознаки не вбивства та замаху на вбивство, а ознаки злочину передбаченого ст. 264 КК України;

- вказує, що ОСОБА_7 не мав прямого чи не прямого умислу на вбивство потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , він тільки неохайно зберігав бойовий припас гранату РГД5, яку він дав потерпілій ОСОБА_10 на її прохання подивитись, що призвело до її смерті;

- вказує, що ОСОБА_7 не чинив перепон у розслідуванні справи, при цьому він оспорює огляд лікарем-наркологом, який належним чином не провів огляд на стан алкогольного сп`яніння ;

- зазначає, що безпідставна відмова суду про задоволення клопотання про виклик до суду експерта, який приймав участь у експерименті з потерпілим, є порушенням права на захист;

- вказує, що ОСОБА_7 за своєю ініціативою працював в Артемівському СІЗО №6, характеризується задовільно, що свідчить про його намір стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та прохали їх задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_8 яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, вважала вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 за таких підстав.

При розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Подія кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_7 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченного, наданих ним в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Незважаючи на займану обвинуваченим позицію, що виразилась у категоричному невизнанні його винуватості в умисному вбивстві та замаху на вбивство потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , суд першої інстанції у вироку навів всю сукупність доказів, які спростовують твердження обвинуваченого щодо його непричетності до вказаних вище кримінальних правопорушень.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 24.04.2015 р. після самостійного виявлення кримінального правопорушення слідчим були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України про незаконне придбання, носіння та зберігання ОСОБА_7 наступальної осколкової ручної гранати типу РГД 5, яка є боєприпасом, без передбаченого законом дозволу. (а.с. 116, 220 т.1)

При проведенні слідчого експерименту 24.04.2015 р. із застосуванням відеозйомки у присутності захисника та двох понятих ОСОБА_7 показав, що 16.04.2015 р., приблизно о 18.00 год., в м. Слов`янську Донецької області за будинком, де він працював у ОСОБА_12 в кучі поливальних шлангів він побачив скляну банку з кришкою, а в ній гранату. 21.04.2015 р. він перевіз гранату до м. Краматорська та став зберігати на куті будинку, в якому мешкав, прикривши камінням. Він взяв гранату з метою пошуткувати над ким то. (а.с. 165-168 т.1)

Відповідно до висновків судової вибухотехнічної експертизи № 760 від 29.04.2015 р. з фототаблицею металеві фрагменти є фрагментами осколкової ручної гранати РГД 5 після її вибуху, а саме осколками корпусу гранати, спусковим важелем та фрагментами корпусу уніфікованого запалу до ручних гранат дистанційної дії типу УЗГРМ. Дана граната відноситься до категорії бойових припасів.

(а.с. 190-196 т.1)

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу у повному обсязі підтверджене дослідженими у судовому засіданні в суді першої інстанції доказами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтовано.

Предмет злочину бойові припаси, до яких відноситься наступальна осколкова ручна граната ДРГ 5, яка згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи була придатна до використання за цільовим призначенням.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання вказаної гранати, що виразилось у вчиненні без передбаченого законом дозволу дій, пов`язаних із набуттям цієї гранати; незаконне носіння вказаної гранати, що виразилось у вчиненні без передбаченого законом дозволу дій щодо її переміщення, транспортування ОСОБА_7 безпосередньо при собі; незаконне зберігання вказаної гранати, що виразилось у вчиненні без передбаченого законом дозволу умисних дій, які полягають у володінні незалежно від тривалості в часі цією гранатою, що знаходилась не при ОСОБА_7 , а в обраному ним місці.

Злочин вчинений ОСОБА_7 з прямим умислом, тобто він усвідомлював суспільно - небезпечний характер придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, передбачав суспільно небезпечні наслідки цього злочину, та бажав доведення початого ним злочину до кінця та настання цих наслідків.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 та закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , його винуватість підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_11 не був допитаний у судовому засіданні, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 112 т.1)

При проведенні слідчого експерименту 15.05.2015 р. із застосуванням відеозйомки потерпілий ОСОБА_11 у присутності двох понятих та спеціаліста ОСОБА_14 показав, що ввечері 23.04.2015 р. до нього прийшла сусідка ОСОБА_10 , вони сиділи у кімнаті та спілкувались. Потім прийшов ОСОБА_7 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння та зупинився біля входу до кімнати, він не міг нормально розмовляти. Тоді він сказав ОСОБА_7 , щоб він йшов поспав, а потім приходив.

Після цього ОСОБА_7 пішов до виходу та вийшов з квартири, двері не зачиняв, оскільки замок був відсутній. Через кілька секунд ОСОБА_7 повернувся, зайшов до коридору, зупинився та щось кинув, цей предмет впав та покотився. Приблизно в центрі кімнати стався вибух, утворилась воронка від гранати перед кріслом, у якому сиділа ОСОБА_10 . Після цього вимкнулось світло, його оглушило, загорілось ліжко.

Він встав та впав, поповз до виходу. ОСОБА_7 не було у коридорі. Він вважає, що ОСОБА_7 кинув гранату, з тієї відстані він бачив ОСОБА_7

(а.с. 208-209 т.1)

Вказані вище показання потерпілого узгоджуються з всією сукупністю доказів, досліджених судом першої інстанції безпосередньо при судовому розгляді кримінального провадження, а саме:

- рапортом інспектора чергового ЧЧ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 23.04.2015 р. за № 4835 підтверджується, що 23.04.2015 р. без зазначення часу до ЧЧ Краматорького МВ надійшло повідомлення від диспетчера МНС про те, що по вул. Архангельській м. Краматорська відбувся вибух невідомого предмету;

(а.с. 121 т.1)

- металеві уламки та спусковий важіль гранати визнані речовими доказами та долучені в цієї якості до кримінального провадження;

(а.с. 197 т.1)

- рапортом інспектора ПС Краматорського МВ ОСОБА_15 від 23.04.2015 р. під час несення служби по охороні громадського порядку, приблизно о 20.30 год., він почув вибух та по АДРЕСА_4 побачив квартиру на першому поверсі, яка горіла, в ній була жінка 50-55 років з наявними тілесними ушкодженнями та господар квартири ОСОБА_11 з наявними тілесними ушкодженнями. При проведенні бесіди з потерпілим він пояснив, що коли він знаходився в квартирі з жінкою, прийшов його знайомий на ім`я ОСОБА_16 , між ними відбувся конфлікт, та коли ОСОБА_16 уходив, кинув в кімнату невідомий предмет, після чого відбувся вибух та почалась пожежа. Прийнятими заходами була встановлена особа ОСОБА_7 , фізичний примус та спецпристрої до нього не застосовувались;

(а.с. 122 т.1)

- актом про пожежу від 23.04.2015 р. та звіті про причину виникнення пожежі від 24.04.2015 р., складеному ст. інспектором відділення попередження ЧС 12 ГПСО ГУ ГМНС України в Донецькій області ОСОБА_17 (а.с. 142-143 т.1)

- слідчим після повідомлення від працівників МНС м. Краматорська про вибух в квартирі АДРЕСА_5 та виявлення трупу ОСОБА_10 із множинними уламковими пораненнями на тілі, а також ОСОБА_11 із численними уламковими пораненнями кінцівок були внесені відповідні відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. (а.с. 118 т.1)

- протоколом огляду місця події від 23.04.2015 р. в квартирі АДРЕСА_5 в кімнаті на поверхні стін, підлоги, стелі містяться чисельні осколкові пошкодження у вигляді вибоїн. На підлозі в центральній частині на відстані 25 м від входу на підлозі є вирва із діаметром 25 см, в центрі вирви покриття підлоги відсутнє, у бетонному покритті є вирва, навколо якої є нашарування кіптяви чорного кольору та чисельні осколкові пошкодження у вигляді пробоїн;

(а.с. 124-140 т.1)

- висновками судово медичної експертизи № 178 від 29.05.2015 р., трупа ОСОБА_10 ; (а.с. 150-152 т.1)

- протоколом огляду трупа ОСОБА_10 ;

(а.с. 184-185, 186 т.1)

- висновком судово медичної експертизи № 112 від 13.06.2015 р. на підставі медичних документів ОСОБА_11 (а.с. 224-226 т.1)

- висновоком судово вибухотехнічної експертизи № 760 від 29.04.2015 р.

(а.с. 190-196 т.1)

Судом першої інстанції ретельно проаналізовані показання обвинуваченого про фактичні обставини події злочинів викладених ним при проведенні слідчого експерименту із застосуванням відеозїомки в присутності захисника та двох понятих, також показання обвинуваченого в судовому засіданні та, на думку колегії суддів наданна їм правильна оцінка з урахуванням наведеної вище сукупності доказів, а також висновків амбулаторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи №266 від 13.05.2015р. відносно ОСОБА_7 (а.с. 201-206 т.1)

Висновки суду першої інстанції про час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_7 вбивства ОСОБА_10 та закінченого замаху на вбивство ОСОБА_11 є переконливими, у вироку викладені чітко і послідовно , не містять ніяких протиріч.

Судом першої інстанції детально викладено у вироку, чому він поклав в основу своїх висновків про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вбивства ОСОБА_10 та закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показання потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту за їх участю, висновки вибухотехнічної експертизи та підстави відкидання показань ОСОБА_7 в судовому засіданні про його невинуватість у вчиненні вбивства ОСОБА_10 та закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Судом першої інстанції було також надано правильну оцінку щодо необґрунтованості показань ОСОБА_7 про те, що він обмовив себе, під час проведення слідчого експерименту, оскільки до нього до проведення слідчої дії застосовувались примусові дії фізичного та психологічного впливу з боку працівників міліції та безпосередньо слідчого, то суд також вважає їх необґрунтованими.

Зазначене повідомлення ОСОБА_7 було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 12.10.2015 р. за ч. 2 ст. 365 КК України, за результатами досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження від 29.10.2015 р. у зв`язку із відсутністю складу злочину. Це повідомлення обвинуваченого було ретельно перевірено, але його доводи не знайшли свого підтвердження. Зазначена постанова не викликає сумнівів у суду, прийняте рішення вважає законним та обґрунтованим. Вказана постанова не оскаржена та не скасована.

(а.с. 109-111 т. 1)

Крім того, судом були досліджені медичні документи обвинуваченого, а саме акт медичного огляду ОСОБА_7 в Артемівському СІЗО від 30.04.2015 р. про наявність у нього переламу лівого ребра, довідка первісного огляду на санпропускнику, довідка № 701 від 24.04.2015 р. про наявність у ОСОБА_7 забою, саден обличчя. Всі зазначені ушкодження були отримані зі слів обвинуваченого 23.04.2015 р. в м. Краматорську Донецької області до його затримання, про що зазначено у вказаних медичних документах. (а.с. 39, 40, 44, 46 т.1)

Таким чином, суд розцінює показання обвинуваченого про застосування до нього при проведенні досудового розслідування примусових заходів фізичного та психологічного характеру, як недостовірні та такі, що не підтверджуються іншими доказами по справі. При цьому суд враховує висновки експертизи відносно ОСОБА_7 про його психічний стан, а саме те, що його морально етичні устої знижені за алкогольним типом, є брехливим, нещирим.

(а.с. 201 т.1)

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про те, що вирок суду є незаконним і необґрунтованим, оскільки на досудовому слідстві ОСОБА_7 був вимушений себе обмовити у своїй винуватості під впливом незаконного насильства та погроз з боку органів досудового слідства про що він подавав скарги, які залишились без результатів; внаслідок чого він вимушений був сказати на досудовому слідстві, що він кинув гранату до квартири, де мешкав його товариш ОСОБА_11 є неспроможними, оскильни спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що тільки в суді він зміг сказати, що бажав лише показати ОСОБА_11 гранату та за проханням ОСОБА_10 він дав гранату їй в руки, та ОСОБА_11 в цей час був в безпорадному стані, колегія суддів вважає такими, що не мають під собою підґрунтя, оскільки суд першої інстанції в судовому засіданні перевірив та оцінив всі докази, всі документи та встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження передбачені ст. 91 КПК України, в тому числі і спосіб вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про його дружні відносини з потерпілим ОСОБА_18 , про відмову суду щодо виклику в судове засідання судово-медичного експерта та доводи апеляції захисника ОСОБА_6 про відсутність причин замаху на життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , про стан алкогольного сп`яніння та місця перебування під час події потерпілого ОСОБА_11 , також не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції у вироку належним чином обґрунтовані дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, шляхом ознак фактично вчинених ним діянь та ознак відповідних злочинів, передбачених відповідними вище статтями кримінального закону та обґрунтовані фактичними обставинами висновки про їх відповідність.

Так, заперечення обвинуваченим його причетності до вбивства ОСОБА_10 та замаху на вбивство ОСОБА_11 та ОСОБА_10 спростовуються його показаннями в ході проведення слідчого експерименту, показаннями потерпілого ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту про фактичні обставини справи, висновками судово - медичних експертиз, висновком вибухотехнічної експертизи про те, що тілесні ушкодження Черевку та ОСОБА_10 , внаслідок яких наступила її смерть, заподіяні в результаті вибуху вибухонебезпечного предмету, яким є наступальна осколкова ручна гранат РГД 5, які суд вважає достовірними доказами.

Тому, встановлюючи подію, а саме час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_7 вбивства ОСОБА_10 та закінченого замаху на умисне вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд поклав в основу своїх висновків показання потерпілого ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, пояснення ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, висновки судово медичних експертиз щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , вибухотехнічної експертизи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 також не заперечував в судовому засіданні, в суді першої інстанції, що в квітні 2015 р. в м. Слов`янську Донецької області він знайшов бойову наступальну осколкову ручну гранату РГД 5, яку придбав, перевіз до місця мешкання у м. Краматорськ та зберігав біля місця мешкання. Обвинуваченому було відомо, що граната бойова, а не учбова, про що він повідомив свідку ОСОБА_12 . Також обвинувачений на досудовому розслідуванні при проведенні слідчого експерименту пояснив мету та мотиви придбання, носіння та зберігання знайденої гранати налякати когось. 23.04.2015 р. зі слів обвинуваченого він зранку й до вечора вжив 1 л спиртних напоїв, що підтверджується довідкою № 243 від 24.04.2015 р. КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» про те, що на момент затримання ОСОБА_7 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання спиртних напоїв.

(а.с. 144 т.1)

Що стосується твердження обвинуваченого про те, що він не хотів вбивати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не думав про наслідки вчиненого ним, хотів тільки злякати потерпілих, колегія суддів також вважає їх неспроможними та надуманими. Так наведені у вироку докази свідчать про те, що обвинувачений, використовуючи вибухові властивості гранати РГД 5, мав намір з мотиву виниклих неприязних відносин позбавити життя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували в кімнаті квартири, використовуючи ці неприязні відносини, як привід для таких дій.

Колегією суддів, також були перевірені доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про порушення органами досудового розслідування права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист при його затриманні, які не знайшли підтвердження, та спростовуються протоколом затримання ОСОБА_7 23.04.2015р. о 23:30, (а.с. 145-149 т.1) тобто у пізній час, постановою слідчого від 24.04.2015р. про призначення йому захисника з Донецького обласного центру з надання безоплатної первинної допомоги та запрошення захисника на 24.04.2015р. 10:30 для допиту ОСОБА_7 (а.с. 153 т. 1), документами захисника ОСОБА_6 (а.с. 154-155 т.1), постановою від 24.04.2015р. про залучення захисника ОСОБА_6 до участі в кримінальному провадженні для захисту обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 156 т.1).

Таким чином з моменту затримання та до ухвалення обвинувального вироку, під час проведення всіх слідчих дій та судового засідання захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 здійснював професійний захисник ОСОБА_6 , призначений відповідно до вимог КПК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він під час подій кримінального правопорушення був у тверезому стані також, не є слушними, оскільки спростовуються по перше, висновком СМЕ лікаря-нарколога, який не викликав у колегії суддів ніяких сумнівів у достеменності та безпосередньо показаннями потерпілого та особисто самого обвинуваченого під час проведення слідчих експериментів за йх участю.

Що стосується доводів апеляції захисника про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання, його намір стати на шлях виправлення, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Суд першої інстанції на думку колегії суддів призначив ОСОБА_7 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання у межах санкцій ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 ст. 115 ч. 2 п.1 КК України Особливої частини цього Кодексу, у відповідності з положеннями Загальної частини цього Кодексу, суд першої інстанції враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а саме те, що він вчинив умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, умисний особливий тяжкий злочин та замах на умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи, крім того, обов`язковим об`єктом якого є життя потерпілого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на основі всебічного, повного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, врахував цінність тих суспільних відносин, на які він посягнув, ступінь підвищеної суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, спосіб посягання - використання осколкової ручної гранати РГД 5, форму вини, нікчемний мотив злочину, тяжкі наслідки злочинів у виді заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_10 та тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_11 , які призвели до смерті останнього, поведінку обвинуваченого до, під час та після вчинення злочинів, а саме залишення потерпілих напризволяще, байдуже ставлення до їх долі.

Істотних порушень кримінального процесуального кодексу України при розгляді справи судом першої інстанції колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 91, 367, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 р., яким, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 р., яким, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 р., яким, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 23.04.2015р. по 29.11.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, а саме 1174 ( тисяча сто сімдесят чотири ) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: