Справа № 569/617/17
УХВАЛА

14 лютого 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника цивільного позивача ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:
На розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Представник цивільного позивача ОСОБА_4 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання представник цивільного позивача зазначила, що в добровільному порядку обвинувачені не бажають сплатити цивільному позивачу суму матеріальної шкоди, що дає підстави вважати, що обвинувачені намагатимуться (матимуть реальну можливість) відчужити належне їм майно, що. в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду
Факт спричинення цивільному позивачу матеріальної шкоди стверджується доказами, що містяться в кримінальному провадженні.
В судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_4 підтримала заяву про забезпечення позову з підстав наведених у ній.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачені та їх захисники в судове засідання не зявились, суд розглянув клопотання без їхньої участі, що передбачено ч.2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши думку учасників провадження, перевіривши доводи заяви, суд вважає, що заява представника цивільного позивача ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про забезпечення позову слід задоволити.

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідност.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача про арешт майна обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При цьому, згідност.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, зважаючи, що до обвинувачених не було застосовано жодних заходів забезпечення цивільного позову, суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах суми стягнення 64 500 грн..

Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
Заяву представника цивільного позивача ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все майно та грошові кошти, що належить ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код - невідомий, АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) в межах суми стягнення 64 500,00 грн
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1