Справа № 308/2505/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/49/2017 за апеляційними скаргами обвинуваченого і захисника на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2016.
Цим вироком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, циганської народності, без освіти, непрацюючий, неодружений, судимий 21.01.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі і звільнений від відбуття цього покарання з випробуванням впродовж іспитового строку тривалістю два роки, засуджений за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.01.2014 і остаточно до відбуття призначено чотири роки шість місяців позбавлення волі.
Ухвалено: запобіжним заходом щодо обвинуваченого залишити тримання під вартою, строк покарання обчислювати з 09.02.2016, стягнути з обвинуваченого судові витрати в сумі 306 грн. 90 коп. за проведення товарознавчої експертизи, речовий доказ мобільний телефон, - повернути ОСОБА_9 ..
Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 під час іспитового строку, судового розгляду кримінального провадження щодо нього та перебування під домашнім арештом, 26.01.2016 приблизно о 21:20 біля магазину «АВС» по вул. Залізничній неподалік залізничного вокзалу в м. Ужгороді з метою заволодіння чужим майном наніс декілька ударів ОСОБА_9 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою розлад здоров`я на строк до шести днів, та відкрито заволодів його мобільним телефоном «Nokia 220 RM-969» вартістю (з чохлом) 665 грн. і готівкою в сумі 1000 грн., що знаходилась у кишені потерпілого.
В апеляційній скарзі і доповненнях до неї ОСОБА_6 спочатку просив пом`якшити йому покарання і зарахувати в строк його відбуття час попереднього ув`язнення з розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України. Посилався на те, що хворіє на туберкульоз, від якого немає можливості лікуватися в місцях позбавлення волі, на тяжкий стан здоров`я членів своєї родини. В подальших доповненнях, починаючи від 25.08.2016, став заперечувати свою участь у вчиненні злочину і стверджувати, що досудове розслідування проведено поверхнево, упереджено, що докази його обвинувачення створені штучно, що судовий розгляд відбувся з порушеннями його права на захист, зокрема, за відсутності захисника і прокурора. Наполягає на допиті в якості свідка ОСОБА_10 , показання якої, нібито можуть підтвердити його невинуватість.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також стверджує, що вина ОСОБА_6 в учиненні злочину не доведена, просить скасувати обвинувальний вирок щодо нього і ухвалити виправдувальний.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримання апеляційних вимог про скасування вироку і ухвалення виправдувального, заперечення прокурора проти них і його доводи щодо законності і обґрунтованості вироку, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе не визнав, заявив, що ввечері 26.01.2016 біля бару неподалік від залізничного вокзалу в м. Ужгороді вживав разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_9 спиртні напої, розмовляв з ним, однак не бив останнього і телефону та грошей від нього не забирав.
Суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні докази обвинувачення, перевірив показання ОСОБА_6 , дав дослідженим доказам належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його вини в учиненні злочину.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що ввечері 26.01.2016 неподалік від залізничного вокзалу біля магазину вживав спиртні напої за одним столом з трьома незнайомими особами. Один з цих чоловіків, циган, запропонував йому відійти, нібито для серйозної розмови. Коли вони удвох відійшли, останній став обшукувати його кишені, штовхнув і вдарив кулаком по голові. Далі вони удвох впали, однак той швидко підвівся, наніс йому декілька ударів ногою по різних частинах тіла, витягнув з його кишень 1000 грн. і мобільний телефон та втік. Про цю подію він повідомив у відділок поліції, а в подальшому, в приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, упізнав в обвинуваченому ту особу, яка викрала його майно.
Ці показання потерпілого підтверджені даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.01.2016, під час якого потерпілий ОСОБА_9 упізнав ОСОБА_6 серед чотирьох осіб.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що ввечері 26.01.2016 неподалік від залізничного вокзалу біля магазину вживав спиртні напої за одним столом зі своїми двома знайомими ОСОБА_12 і ОСОБА_14 . Через деякий час до них приєднався потерпілий. Згодом ОСОБА_6 і ОСОБА_9 відійшли вбік, між ними виникла сутичка під час якої вони впали. Не маючи наміру втручатись, він пішов геть. Дорогою його наздогнав ОСОБА_6 , дав йому чорний мобільний телефон в чохлі та сказав, що дарує йому його. На запитання звідки у нього цей телефон ОСОБА_6 відповів, щоб він не хвилювався. Наступного дня до нього додому прийшли працівники поліції і попросили пред`явити телефон. На їх запитання він розповів про події минулого вечора.
Суд першої інстанції дослідив ці докази обвинувачення, зіставив їх, правильно дійшов висновку про неспроможність показань ОСОБА_6 в судовому засіданні і переконливо обґрунтував цей висновок у вироку.
Довід обвинуваченого про те, що судовий розгляд відбувся за відсутності захисника і прокурора Апеляційний суд відхиляє як такий, що не відповідає дійсності: журнал судового засідання і технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, містять відповідні відомості про участь у судовому розгляді і прокурора і захисника.
Доводи апеляційних скарг про те, що досудове розслідування проведено поверхнево, упереджено, що докази обвинувачення створені штучно, Апеляційний суд також відхиляє, як такі, що є абстрактними і не містять посилань на конкретні обставини.
Клопотання обвинуваченого і захисника про допит в якості свідка ОСОБА_10 , показання якої, нібито можуть підтвердити невинуватість ОСОБА_6 , Апеляційний суд залишив без задоволення, оскільки ні обвинувачений ні захисник не могли пояснити, чому показання свідка ОСОБА_10 , з котрою, як стверджує ОСОБА_6 , він розмовляв біля залізничного вокзалу «того дня», його виправдовують.
Натомість докази, покладені судом в основу вироку, узгоджуються між собою, сумнівів щодо своєї достовірності не викликають і в сукупності спростовують всі доводи обвинуваченого і захисника.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_6 26.01.2016 приблизно о 21:20 повторного відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд додержав вимоги ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості злочину, дані про особу обвинуваченого. Судження з цього приводу докладно наведені у вироку і знайшли своє відображення в мірі покарання, яка є найменшою з передбачених кримінальним законом за такий злочин. В порядку ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком суд приєднав лише шість місяців від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Підстав вважати, що ОСОБА_6 засуджений незаконно чи необґрунтовано або що призначене йому покарання є явно несправедливими через надмірну суворість, Апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Ужгородського міськрайонного суду від 04.07.2016 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим ОСОБА_6 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: