Справа № 685/1/17
Провадження № 1-кп/685/14/17
В И Р О К

іменем України

20 лютого 2017 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теофіполі справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шибено Теофіпольського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_4 , який є батьком малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на малолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття згідно рішення Овруцького районного суду від 02.03.2010 року, зазначене рішення суду не виконував та з січня 2012 року по грудень 2016 року включно ухилявся від сплати аліментів. А саме: підсудний ОСОБА_4 , маючи можливість сплатити даний платіж, оскільки з січня 2012 року по 14 березня 2012 року працював у ТОВ «Завод Атонмаш» та отримував щомісячну заробітну плату, з 28 травня 2012 року до 20 грудня 2012 року працював водієм автотранспортних засобів та слюсарем із ремонту сільськогосподарських машин та устаткування у ТОВ «Житниця Полілля», і також отримував щомісячну заробітну плату, з 28 грудня 2012 року по 25 квітня 2013 року перебував на обліку у Красилівському райцентрі зайнятості та отримував соціальні виплати, з 03 червня 2013 року по 18 липня 2013 року працював у філії «Славутський маслоробний комбінат» де отримував щомісячну зарплату, з 14 березня 2014 року по 19 вересня 2014 року працював у ДП «Старокостянтинівський молочний завод» , за що отримував щомісячну заробітну плату, з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2016 року працював слюсарем з ремонту автомобілів у ТОВ «Ей Сі Логістік», де також отримував щомісячну зарплату, але не бажаючи витрачати власні кошти на утримання своєї дитини, ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів, сума заборгованості з січня 2012 року по 9 грудня 2016 року становить 21443 грн. 70 коп.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів, на утримання своєї дитини.

Підсудний ОСОБА_4 , вину у злісному ухиленні від сплати аліментів на користь сина ОСОБА_7 визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав, що крім сина ОСОБА_7 на його утриманні перебувають ще двоє дітей від другого шлюбу, оскільки доходи від роботи у нього були незначні, то він отримані кошти витрачав на двох дітей від другого шлюбу, а сину ОСОБА_7 аліментів не сплачував. В даний час він повністю погасив заборгованість, і в подальшому не буде допускати її виникнення. У вчиненому розкаявся.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, у зв?язку із перебуванням за кордоном, звернулася до суду із заявою в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, та вказала, що підсудний погасив заборгованість по аліментах.

Сторони в судовому засіданні заявили клопотання про недослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються, суд вважає за можливе згідно ст. 349 КК України не досліджувати докази щодо обставин, які не оспорюються.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина підсудного у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина ОСОБА_7 (аліментів) повністю підтверджена, а його дії правильно кваліфіковані по ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні підсудному покарання за вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу підсудного.

Підсудний свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно. Вказані обставини пом`якшують покарання.

Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеної в санкції статті Особливої частини КК України за цей злочин.

Враховуючи, що підсудний погасив заборгованість за аліментами, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає можливим призначити йому покарання із застосуванням ст 69 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Криміналістичні експертизи по кримінальному провадженню не проводилися.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, районний суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст 69 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підсудному та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді

Головуючий: ОСОБА_8