"19" грудня 2016 р. Справа № 363/3754/16-к
УХВАЛА

19 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000891 щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

встановив:
підготовку до судового розгляду вважати завершеною.

Прокурор висловися про можливість призначення судового розгляду по справі й продовження щодо обвинувачених існуючої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 та домашнього арешту щодо ОСОБА_5 з огляду на наявність ризиків ухилення обвинувачених від суду, продовження вчинення правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню.

Потерпілі з прокурором погодилися, з яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явили цивільні позови про відшкодування завданої шкоди.

Захисники висловилися про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, адвокат ОСОБА_7 просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинуваченні погодилися зі своїми захисниками.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов наступного.

Так, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстав його вважати таким, що не відповідає вимогам КПК України судом не встановлено.

На судовий розгляд слід викликати учасників кримінального провадження зазначених в обвинувальному акті.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою згідно ухвали суду закінчується 24 грудня 2016 року.

На даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 8-ми епізодів тяжких умисних злочинів проти власності та, будучи неодноразово судимим за вчинення інших умисних злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі й нещодавно звільнений.

Також суд враховує, характер інкримінованих злочинів, їхню тяжкість, кількість потерпілих та розмір завданої шкоди, коли справа знаходиться на стадії підготовчого судового засідання.

У справі відсутні дані про сім`ю обвинуваченого, наявність утриманців, який постійного місця роботи й стабільного законного джерела доходів не має, суспільно-корисною діяльністю не займається.

Тобто в справі відсутні достатні підтверджені гарантії належної поведінки обвинуваченого при обранні йому менш суворого запобіжного заходу й дані про його міцні соціальні зв`язки, які б переважали наявні ризики ухилення від суду, продовження вчинення правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню, які не зменшилися і продовжують існувати.

У вказаній справі ОСОБА_4 тримається під вартою з 26.08.2016 року.

Отже продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці суд вважає незначним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

Підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_5 , то останній обвинувачується у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів проти власності, який власної сім`ї, утриманців та постійного місця роботи не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки.

Відтак з метою убезпечення настання ризиків ухилення від суду, продовження вчинення правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню, які все ще є актуальними з огляду на стадію судового розгляду та характер обвинувачення, щодо останнього слід продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу домашнього арешту строком на два місяці в період часу з 18 год. до 8 год.

Підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на даний час судом не встановлено, який не має достатніх стримуючих противаг і міцних соціальних зв`язків, які б в повній мірі гарантували його належну поведінку.

Цивільні позови потерпілих слід прийняти до розгляду згідно вимог ст. 128 КПК України.

Що стосується усного клопотання прокурора про збільшення розміру застави ОСОБА_4 до 93 000 грн., то суд зазначає наступне.

Так, своє клопотання прокурор мотивував тим, що розмір визначеної застави не повинен бути меншим розміру завданої злочинами шкоди, про яку йдеться в обвинувальному акті.

Ухвалою слідчого судді від 29 серпня 2016 року ОСОБА_4 в порядку ст. 184 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 30 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже питання визначення розміру застави згідно вказаних вимог Закону вирішено слідчим суддею при обранні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд зазначає, що збільшення розміру застави згідно вимог Закону може мати місце лише у випадках передбачених ч. 10 ст. 182 КПК України, у разі звернення застави в дохід держави, невиконанні обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що заявлене прокурором клопотання пов`язане з погіршенням становища обвинуваченого і за своїм змістом та суттю зводиться до обрання більш суворого запобіжного заходу (в частині визначення розміру застави в більшому розмірі), а відтак може мати місце при подачі самостійного клопотання в порядку і з дотриманням вимог ст. 184 КПК України й повинно обґрунтовуватися виникненням певних обставин й доказами про них, що мають для цього значення (ч. 5 ст. 132, ч. 4 ст. 182 КПК України), коли сторона захисту вправі завчасно довідатися про таке клопотання (не пізніше ніж за три години до початку його розгляду), ознайомитися з його змістом і підготуватися до захисту.

Оскільки таке клопотання з дотриманням вказаних вимог Закону в письмовому вигляді не подано, підстав для його задоволення і визначення нового розміру застави в більшому розмірі на даний час судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-199, 314-317, 331, 372 КПК України,

ухвалив:

дане кримінальне провадження № 0000891 призначити до судового розгляду на 15 год. 28 грудня 2016 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області.

Якщо з тих або інших причин розгляд справи не відбудеться, призначити резервне судове засідання на 14 год. 25 січня 2017 року.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду зазначених в обвинувальному акті.

Прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 24 лютого 2017 року включно.
Строк продовження дії існуючої міри запобіжного заходу слід відраховувати з 24 грудня 2016 року.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримання під домашнім арештом строком на два місяці, тобто до 19 лютого 2016 року включно, з виконанням обов`язків встановлених ухвалою слідчого судді від 29 серпня 2016 року.

Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя