Справа № 453/784/17
№ провадження 1-кп/453/158/17
В И Р О К
іменем України
08 серпня 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Опорець Сколівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.07.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок не вступив у законну силу, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, а умисно повторно вчинив замах на нове кримінальне правопорушення, зокрема 14.07.2017 року об 08 год. 15 хв. він, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що у м. Сколе на майдані Незалежності, 8 та маючи умисел на викрадення пляшки коньяку, з метою реалізації такого злочинного умислу, переконавшись, що його ніхто не бачить і поблизу нікого немає, шляхом вільного доступу взяв із стелажу пляшку коньяку марки «Старий Кахеті», п`ять зірок ємністю 0,5 л, вартістю 184 грн. 23 коп., після чого сховав її за пояс під одяг, та, не оплативши у касі, вийшов з приміщення зазначеного магазину, однак був зупинений працівником служби охорони.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який ніде не працює, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а судимість не погашена у встановленому порядку.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, судом встановлено, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.07.2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 14.07.2017 року. Таким чином, після постановлення вказаного вище вироку встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення такого вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими у частинах 1-3 цієї статті. У цьому випадку у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за даним вироком суду приєднати частково невідбуте ним покарання, призначене за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 14.07.2017 року і призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Речовий доказ: пляшку коньяку «Старий Кахеті», ємністю 0,5 л повернути потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод».

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 14 липня 2017 року у кримінальному провадженні № 453/652/17 (провадження № 1-кп/453/140/17) і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття його під варту 14 липня 2017 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: пляшку коньяку «Старий Кахеті», ємністю 0,5 л повернути потерпілому ТзОВ ТВК «Львівхолод».

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1