Справа № 462/13/17
У Х В А Л А
26 січня 2017 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на припинення протиправної бездіяльності слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 з розслідування кримінального провадження № 0004073, який не вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості з його заяви про злочин 16/19.12.2016 року, і тим самим не виконав приписів п. 1 ч. 2 ст. 56 та ч. 1 ст. 214 КПК України, такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тобто протиправною; зобов`язати слідчого внести відомості з його заяви від 16/19.12.2016 року та надати пам`ятку про права та обов`язки. Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2016 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова постановив ухвалу, якою зобов`язав слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 року, розглянути у встановленому законом порядку заяву про злочин ОСОБА_3 від 19.12.2016 року та за результатами розгляду заяви прийняти вмотивоване рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України. При проголошені ухвали був присутній слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , але в порушення вимог КПК України відомості до ЄРДР за його заявою так і не внесені. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у скарзі.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що скарга є необґрунтованою та безпідставною, оскільки ним ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2016 року виконана, заява ОСОБА_3 від 19.12.2016 року розглянута, а за наслідками розгляду ним винесена постанова від 29.12.2016 року про часткове задоволення клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Заслухавши скаржника, слідчого, оглянувши матеріали скарги, матеріали скарг № 462/6291/16-к, 462/6823/16-к, прихожу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що групою слідчих Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 здійснювалося досудове слідство у кримінальному провадженні № 0004073, яке було внесене 12.11.2016 року до ЄРДР за ст. 121 ч. 2 КПК України про те, що 11.11.2016 близько 01.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку №90 по вулиці Шевченка у м. Львові, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком лівої руки в лобно - тім`яну ділянку ОСОБА_13 (син скаржника ОСОБА_3 ), спричинивши травму у вигляді перелому кісток черепу із крововиливами під оболонку та у речовину головного мозку, що у відповідності до наказу МОЗ від 17.01.1995 №6 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки життя момент заподіяння та що в подальшому стало причиною смерті.

ОСОБА_3 , який є потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, 19.12.2016 року подав до слідчого ОСОБА_6 , яка є одним зі слідчих, які на момент подання ОСОБА_3 заяви від 19.12.2016 року здійснювали досудове слідство у кримінальному провадженні № 0004073 заяву про вчинення злочинів за ст.ст. 28, 115 ч. 2 п. 12, ст. 136 ч. 3, 170, 171, 384, 396, 400 КК України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 . Проте в зв`язку з відмовою слідчого ОСОБА_6 прийняти в ОСОБА_3 зазначену заяву, останній подав вказану заяву на ім`я начальника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 через загальну канцелярію.

У звязку з тим, що дана заява не була розглянута уповноваженим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області відповідно до вимог КПК України, ОСОБА_3 26.12.2016 року звернувся зі скаргою до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова в якій, зокрема, просив зобов`язати начальника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 невідкладно внести відомості з вказаної заяви про злочин від 19.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування за вказаною заявою (матеріали скарги № 462/6823/16-к).

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 29.12.2016 року вищевказана скарга ОСОБА_3 була частково задоволена, зокрема, було постановлено зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 року, розглянути у встановленому законом порядку заяву про злочин ОСОБА_3 від 19.12.2016 року та за результатами розгляду заяви прийняти вмотивоване рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 29.12.2016 року вбачається, що вказаною ухвалою було встановлено, що слідчий суддя, беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину, а також висновок та лист Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, погоджується з думкою учасників кримінального провадження, що заява про злочин від 19.12.2016 року повинна розглядатися уповноваженим слідчим в межах кримінального провадження № 0004073. За таких обставин, слідчий, який здійснює досудове слідство у кримінальному провадженні № 0004073, зобов`язаний був розглянути заяву ОСОБА_3 про злочин від 19.12.2016 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

На виконання вищевказаної ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 29.12.2016 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 була винесена постанова від 29.12.2016 року, якою клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 19.12.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004073 від 12.11.2016 року було задоволено частково в частині забезпечення участі потерпілого ОСОБА_3 у слідчих (розшукових) діях з можливістю ставити запитання, подавати зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, в решті вимог скарги було відмовлено.

Як убачається з вищевказаної постанови від 29.12.2016 року слідчий ОСОБА_4 мотивував свою відмову тим, що при розгляді матеріалів встановлено, що заява ОСОБА_3 від 19.12.2016 не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст.214 КПК України, а відомості, які викладені в такому клопотанні, не містять обставин, які вказують на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_12 кримінальних правопорушень передбачених ст. 28. п.12 ч.2 ст.115, 146, 170, 171, 384, 396, 400 КК України. Крім цього, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2016 року, яка була винесена за результатами скарги потерпілого ОСОБА_3 та стосувалась бездіяльності слідчих Залізничного ВП, в тому числі частині розгляду заяви ОСОБА_3 про злочин (-ни), датованої 19.11.2016року стосувалась також внесення відомостей в ЄРДР за вищезгаданим переліком статей КК України, то саме в частині визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання слідчого внести відомості заяви потерпілого в Єдиний реєстр досудових розслідувань за п. 12 ч. 2 ст.115, 146, 170, 171, 384, 396, 400 КК України ОСОБА_3 відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, постановлене за результатами скарги на розгляд заяви ОСОБА_3 від 19.11.2016, яка є з вимогами аналогічного змісту викладеними у заяві від 19.12.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_19 від 09.12.2016 року (матеріали скарги № 462/6291/16-к) була частково задоволена скарга ОСОБА_3 від 28.11.2016 року, яка була подана на бездіяльність слідчих та прокурорів, яку останні допустили під час здійснення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження № 0004073. Зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_19 від 09.12.2016 року, зокрема, було постановлено, що відмовлено у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання слідчих внести відомості заяви та клопотання № 2 потерпілого в Єдиний реєстр досудових розслідувань за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.121, ч.3 ст.136, ст.ст.171, 396, 440 КК України і виконати вимоги потерпілого ОСОБА_3 , викладені в його клопотаннях №№ 4, 5, 9, 10, 11.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_19 від 09.12.2016 року вбачається, що вказаною ухвалою було встановлено, що виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Як вбачається з вищенаведеного, відомості щодо смерті ОСОБА_13 , які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, були внесені в ЄРДР і по цьому факту здійснюється досудове слідство. Таким чином, ОСОБА_3 , звертаючись до Залізничного ВП із заявою від 14.11.2016 року, просив фактично повторно внести в ЄРДР відомості, щодо яких вже здійснювалось кримінальне провадження, що не відповідає вимогам КПК України і загальним засадам кримінального провадження, оскільки кримінально-процесуальним законодавством повторне внесення відомостей в ЄРДР щодо одних і тих же обставин не передбачено. З огляду на наведене, слідчими групи слідчих у кримінальному провадженні №0004073 правомірно не було повторно внесено відомості щодо факту смерті ОСОБА_13 в ЄРДР і в цьому ними не було допущено неправомірної бездіяльності. Незгода потерпілого ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.121 КК України і її зміна не може бути предметом розгляду слідчого судді в силу його повноважень, при цьому слід зауважити, що кваліфікація за ч.1 ст.121 КК України не є остаточною, а попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, яка може змінюватись в ході досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_19 від 09.12.2016 року набрала законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвали суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Світлана Науменко проти України» від 09.11.2004р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicat, тобто принципу остаточності рішення, неприпустимості повторного розгляду вже вирішеної справи.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_19 від 09.12.2016 року є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню, як старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , так і потерпілим ОСОБА_3 , і ніхто з них не може ставити під сумнів зазначену ухвалу.

Враховуючи все вищевказане, беручи до уваги зміст ухвал слідчих суддів Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2016 року та від 29.12.2016 року, слідчий суддя вважає, що старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , виконуючи вимоги ухвали від 29.12.2016 року, розглянув заяву ОСОБА_3 від 19.12.2016 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України, з дотримання трьохденного строку, і за наслідками її розгляду виніс вмотивовану постанову про часткову відмову в задоволенні заяви (клопотання), а відтак старшим слідчим ОСОБА_4 не була допущена бездіяльність.

Крім того, під час розгляду даної скарги ОСОБА_3 , слідчим суддею було з`ясовано, що постановою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_20 від 10.01.2017 року була визначена підслідність у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016, розпочатого за фактом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що спричинило смерть потерпілого, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України за СУ ГУ НП у Львівській області, а матеріали кримінального провадження та постанову про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 направити до СУ ГУ НП у Львівській області для організації подальшого досудового розслідування.

Листом Львівської місцевої прокуратури № 2 від 11.01.2017 року № 06/10-94-вих17 матеріали кримінального провадження № 0004073 від 12.11.2016 року були направлені в прокуратуру Львівської області.

Таким чином, на час постановлення даної ухвали слідчого судді досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 року не здійснюється слідчими Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, а здійснюється слідчими Слідчого управління Головного управління національної поліції у Львівській області.

Відповідно до положень КПК України, слідчий суддя розглядає скарги у межах територіальної юрисдикції, якого знаходиться орган досудового розслідування. СУ ГУ НП у Львівській області розташоване за межами територіальної юрисдикції слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження № 0004073 від 12.11.2016 року передані зі Залізничного ВП ГУНП у Львівській області у СУ ГУ НП у Львівській області для подальшого здійснення досудового розслідування, то у слідчого судді відсутні правові підстави зобов`язувати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області вчиняти будь-які процесуальні дії у межах вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Скаржник ОСОБА_3 під час розгляду скарги не надав слідчому судді доказів, які б давали слідчому судді правові підстави для задоволення даної скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволені скарги, з підстав зазначених у ній, слід відмовити.

Разом з тим, скаржнику роз`яснюється, що дана ухвала слідчого судді не перешкоджає для його звернення зі заявою аналогічною за змістом заяві від 19.12.2016 року до слідчого СУ ГУНП у Львівській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 року.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на припинення протиправної бездіяльності слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Роз`яснити скаржнику ОСОБА_3 , що він має право звернутися зі заявою аналогічною заяві від 19.12.2016 року до слідчого СУ ГУНП у Львівській області , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 року.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.