Справа № 467/1755/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000230 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 вчинив за попередньою змовою з іншою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, таємне викрадення майна ОСОБА_5 на суму 385 грн. 20 к. шляхом вільного доступу з гаражного приміщення за наступних обставин.
У ніч з 17 березня на 18 березня 2015 року ОСОБА_4 разом іншою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, відпочивали в м.Южноукраїнськ. Оскільки вранці 18 травня 2015 року в них закінчились кошти, ОСОБА_4 запропонував іншій особі, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, піти до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вони проводили будівельні роботи, мали вільний доступ до території даного домоволодіння та всіх споруд, для того, щоб звідти викрасти металеву ємкість, в якій вони розмішували цемент та здати її на металобрухт.

Близько 9 години 18 березня 2015 року ОСОБА_4 разом з іншою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, прийшли до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , відчинили вхідні ворота, попрямували до гаражного приміщення, відкрили ворота, які були не замкнені, про це ОСОБА_4 та іншій особі було відомо, так як там працювали. Розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 разом з іншою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, з приміщення гаража, таємно, шляхом вільного доступу, скоїли крадіжку металевої ємкості вартістю 385 грн. 20 к., що належить ОСОБА_5 та винесли її на узбіччя дороги. В подальшому ОСОБА_4 та інша особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, на автомобілі " Ford-Tranzit" д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 перевезли викрадену ними ємкість до ОСОБА_7 , продавши її останньому по ціні металобрухту. Отримані кошти ОСОБА_4 разом з іншою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, витратили на власні потреби, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 385 грн. 20 к.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що 18 березня 2015 року близько 9 години він запропонував ОСОБА_8 здійснити з гаражного приміщення домоволодіння по АДРЕСА_2 крадіжку металевої ємкості, що належала ОСОБА_5 . Їм було відомо, що вона знаходиться, бо вони у нього працювали та мали вільний доступ до гаражу. Для цього вони попрохали автомобіль у ОСОБА_6 , на який погрузили викрадену бочку та здали на метал ОСОБА_7 , викрадені кошти витратили на власні потреби. Бочку вони викрали з гаражного приміщення, яке було не замкнене.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, яка пом`якшує провину обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покаранняобвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він скоїв злочин середньої тяжкості, відшкодував в повній мірі завдану шкоду, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має погашену судимість та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати у розмірі 491 грн. 04 к. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави як документально підтверджені у судовому засіданні.

Запобіжний захід по справі не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком 1(один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 к.

Речові докази по справі - металеву ємкість, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1