Справа № 1-1133/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого_________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора __________САВЧЕНКА В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, несудимого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Уніч з 12 травня на 13 травня 2010 року ОСОБА_3 в кухонній кімнаті своєї квартири № 6, що в будинку № 163 по вул. Таращанській у м. Білій Церкві, спільно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивав спиртні напої. Під час цього заняття, близько 1 год. ночі 13 травня, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, під час якої, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, взяв у коридорі деревяну ніжку від стільця і, повернувшись до кухонної кімнати, умисно, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс ОСОБА_4 три-чотири удари по голові та по руках.

ОСОБА_5, ставши на захист ОСОБА_4, відштовхнула ОСОБА_3 від останнього і, піднявши ОСОБА_4, разом з ним покинула вказану квартиру. Однак ОСОБА_3 наздогнав останніх в коридорі загального користування і умисно наніс ОСОБА_4 ще декілька ударів дерев'яною ніжкою від стільця по різних частинах тіла.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_4, згідно висновку судово-медичної експертизи № 274/д від 02.08.2010 року, тілесні ушкодження у виді рани, садна тім'яної ділянки голови справа, чисельних синців тіла, саден лівого передпліччя та правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також тілесне ушкодження у виді перелому проксимального відділу 2-ї п'ясткової кістки лівої кисті, яке відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш 3-х тижнів.

Допитаний судом ОСОБА_3 частково визнав себе винним у скоєному і показав, що дійсно уніч з 12-го нак 13-е травня 2010 року у своїй квартирі АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, котрих він особисто запросив угості, розпивав спиртні напої. Після того, як випили всю горілку, а це було близько 1 год. ночі, між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, причиною якої стала неадекватна, на його думку, поведінка останньої. ОСОБА_5 стала бити посуд і це йому не сподобалось. Він запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_4, котрий став на її захист, покинути квартиру, але ті відмовились виконати його вимогу. Тоді він став виштовхувати останніх з квартири, проте вони чинили йому опір. Це йому набридло і він, взявши в коридорі чи в кімнаті дерев'яну ніжку від стільця, наніс нею ОСОБА_4 2-3 удари в область передпліччя. Однак і після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не покинули його квартиру.

Тоді він постукав до сусідів і через двері попросив викликати міліцію. Почувши це ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з його квартирі і пішли на вулицю, де вже знаходились працівники міліції.

Стверджує, що бив ОСОБА_4 лише в квартирі, що спеціально ударів по голові потерпілому не наносив, і що в коридорі загального користування останнього не бив. У вчиненому кається.

Окрім часткового визнання самого підсудного вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами.

Зокрема показами потерпілого ОСОБА_4, котрий ствердив, що під час розпиття спиртного в кухонній кімнаті його квартири ОСОБА_3 безпідставно почав ображати ОСОБА_5 нецензурними словами і він зробив йому зауваження. Підсудний на зауваження не відреагував і продовжував ображати ОСОБА_5, а коли він зробив йому чергове зауваження вийшов з кухні. Він залишився сидіти за столом спиною до виходу з кухні.

Через декілька секунд він відчув удар твердим предметом по тильній частині голови. Обернувшись побачив ОСОБА_3 з дерев'яною ніжкою від стільця в руках. Останній наніс йому ще декілька ударів цією ніжкою від стільця по голові та по руках, якими він намагався захистити голову. Від ударів він на мить втратив свідомість і впав на підлогу. Потім ОСОБА_5 допомогла йому піднятися і удвох вони піщли з квартири підсудного. Однак останній наздогнав їх в коридорі загального користування і наніс йому ще декілька ударів ніжкою від стільця по тілу. Коли він з ОСОБА_5 вийшов на вулицю там вже були працівники міліції.

Свідок ОСОБА_5 показала, що після того, як підсудний, будучи пяним, почав безпідставно її ображати, вона намагалась його заспокоїти. Проте останній не реагував на її зауваження і вона, невтримавшись, кинула в нього тарілкою. В цей час за неї заступився ОСОБА_4 і також намагався заспокоїти підсудного, але той вийшов з кухні і повернувся з дерев'яною ніжкою від стільця в руках. Цією ніжкою від стільця підсудний наніс потерпілому, котрий сидів на стільці спиною до виходу з кухні, три-чотири удари по голові, яку останній намагався прикрити своїми руками. Побачивши це вона спробувала захистити ОСОБА_4 і стала відштовхувати підсудного від нього. ОСОБА_6 також намагався заспокоїти підсудного, але той продовжував наносити удари потерпілому ніжкою від стільця. При цьому підсудний наносив удари і по її тілу. Від ударів ОСОБА_4 впав на підлогу і на мить втратив свідомість. Вона допомогла останньому піднятись і вивела його з квартири до коридору загального користування. Однак підсудний наздогнав їх в коридорі і наніс потерпілому ще декілька ударів ніжкою від стільця по різних частинах тіла. Після цього вони з потерпілим вийшли на вулицю і там зустріли працівників міліції. Через деякий час приїхала машина швидкої медичної допомоги їх з потерпілим відвезли до лікарні.

Аналогічні обставини підтвердив свідок ОСОБА_6.

Підтвердженням вини ОСОБА_3 у скоєному є також:

- письмова заява потерпілого ОСОБА_4, котрою останній повідомив правоохоронні органи про його побиття ОСОБА_3 /а. с. 8/;

- акт судово-медичного обстеження ОСОБА_4 № 228 від 21.05.2010 року і висновок судово-медичної експертизи № 274/д від 02.08.2010 року, з яких вбачається, що врезуьтаті побиття підсудним потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у виді рани, садна тім'яної ділянки голови справа, чисельних синців тіла, саден лівого передпліччя та правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також тілесне ушкодження у виді перелому проксимального відділу 2-ї п'ясткової кістки лівої кисті, яке відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш 3-х тижнів /а.с. 32, 35/;

- протокол відтворення обстановки та обставин події потерпілим ОСОБА_4, котрий на місці події, в присутності понятих, показав і детально розповів про обставини його побиття підсудним та показав яким чином останній наносив йому удари деревяною ніжкою від стільця, а також фототаблиця до вказаного протоколу /а.с. 76-81/;

- протокол очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, під час яких потерпілий і свідки викрили підсудного в умисному побитті ОСОБА_4 та заподіянні останньому тілесних ушкоджень, дали покази, які повністю співвідносяться між собою, як вцілому, так і в деталях /а. с. 70-71, 74-75, 107-108 /;

- протокол очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 / а. с. 72-73 /

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а. с. 109-110 /

- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 347/д від 11.09.2010 року, який свідчить про те, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли виникнути в час та за обставин, вказаних під час допитів, під час очної ставки і під час відтворення обстановки та обставин події потерпілим ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_5 і ОСОБА_6, і що виникнення вказаних тілесних ушкоджень не вкладається в механізм їх виникнення за обставин, вказаних підсудним ОСОБА_3 / а. с. 87 /.

Суд, аналізуючи зібрані у справі докази та належним чином їх оцінюючи, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред"явленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого.

До доводів підсудного в котрих той стверджує, що ОСОБА_4 він бив, нібито, лише в квартирі, що спеціально ударів по голові потерпілому не наносив, і що в коридорі загального користування ударів останньому він не наносив, суд ставииться критично, оскільки вказані доводи повністю спростовуються показами потерпілого та свідків, які обєктивно підтверджуються іншими доказами, у тім числі висновком додаткової судово-медичної експертизи № 347/д від 11.09.2010 року, який повністю підтвердив доводи потерпілого та свідків і спростував доводи підсудного. Тому суд розцінює вказані доводи ОСОБА_3 надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_3 скоїв злочин у стані алкогольного спяніння і цю обставину суд визнає такою, що обтяжує відповідальність останнього.

Разом з тим ОСОБА_3 не судимий, визнав себе винним і щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Наведені обставини істотно помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується вцілому позитивно.

Приймаючи до уваги викладене, побажання протерпілого, котрий просить не карати підсудного суворо, а також ту обставину, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, за умови застосування до останнього ст. 75, 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспит овим строком 2 роки, зобовязавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про змінгу постійного місця проживання і регулярно зявлятись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,