У Х В А Л А
28.03.2017 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайоннго суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю : прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Жмеринка Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з початковою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.186 КК України,
УСТАНОВИВ :
Старший слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , 27.03.2017 року звернулася до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що близько 04 години 50 хвилин 26.03.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи на Привокзальній площі в м.Жмеринка побачив малознайомого хлопця, яким виявився ОСОБА_8 , підійшов до останнього та висловив йому вимогу про повернення йому коштів, які ніби-то ОСОБА_8 йому заборгував. В свою чергу ОСОБА_8 , щоб уникнути конфліктної ситуації віддав ОСОБА_5 50 грн.. Після цього ОСОБА_8 зайшов до продуктового магазину, щоб придбати цигарки. В цей час ОСОБА_5 , маючи намір на протиправне заволодіння чужим майном, зайшов до того ж магазину та, висловлюючи погрози фізичною розправою відносно ОСОБА_8 , умисно, відкрито, шляхом ривка, всупереч волі потерпілого, заволодів його грошима в сумі 200 грн., які той тримав в руках, щоб розрахуватись з продавцем. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, спричинивши ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000203 від 26.03.2017 року.
О 08 годині 40 хвилин 26.03.2017 року ОСОБА_5 затриманий у відповідності до положень ст.208 КПК України, тієї ж доби йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Слідчий повідомила, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколом особистого огляду ОСОБА_5 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом допиту підозрюваного, повідомленням про підозру та іншими матеріалами кримінального провадження.
Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 вказала наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення, які доводяться тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, не має постійного джерела доходів, ніде не працює. Крім цього, підозрюваний зухвало вчинив злочин з корисливих мотивів у людному громадському місці в присутності стороннніх осіб, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, що характеризує підозрюваного як особу, яка може вчиняти кримінальна правопорушення у відкритий спосіб. У зв`язку з цим слідчий просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання з наведених у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи можливим та достатнім застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 годин до 08:00 годин із носінням електронного засобу контролю, посилаючись на обставини щодо непритягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності раніше, невчинення ним адміністративних правопорушень, добровільне здійснення відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому, наявності у підозрюваного місця проживання, де він мешкає з батьками у багатодітній сім`ї, будучи старшою дитиною допомагає їм утримувати своїх молодших братів та сестер.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згодна на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000203, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2017 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.03.2017 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколом особистого огляду ОСОБА_5 від 26.03.2017 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26.03.2017 року, протоколом допиту підозрюваного від 26.03.2017 року, повідомленням про підозру від 26.03.2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка також не заперечена стороною захисту в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Недопустимих проявів діяльності службових осіб органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження наразі не вбачається.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів :
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
- наявність достатніх підстав вважати, що теоретично існує один ризик, з переліку, що визначений ст.177 КПК України, щодо можливості вчинення підозрюваним нового злочину з підстав відсутності постійного доходу.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність соціальних зв`язків, його майновий та сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, характеристику за місцем проживання, відсутність судимості тощо, сукупність яких вочевидь не становить ознак неможливості застосування щодо нього іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором всупереч власному обов`язку не доведено недостатність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу запобігання вказаному ризику щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, та не підтверджено переконливими відомостями наявності ризику щодо переховування підозрюваного від слідства та суду, обгрунтування щодо якого обмежено лише тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, а також обставин вчинення кримінального правопорушення, про підору у якому йому повідомлено, в присутності сторонніх осіб, що не становить достатніх підстав для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких обставин, що мають ознаки таких, що обтяжують покарання, стороною обвинувачення не визначено, натомість за їх відсутності наявні обставини щодо визнання вини та активного сприятння розприттю злочину у спосіб надання визнавальних показань у сукупності із добровільним відшкодуванням шкоди визначають наявність підстав щодо встановленого кримінальним законом обмеженого від максимального розміру покарання, яким також охоплюється у якості кваліфікуючої ознаки відповідного кримянального правопорушення заявлена обставин щодо його вчинення у відкритий спосіб.
Стороною обвнувачення належно не підтверджено обставин щодо зловживання підозрюваним ОСОБА_5 алкогольними напоями, порушення ним громадського порядку та ведення аморального способу життя, що будучи наведеним у характеристиці останнього за місцем його проживання, за формальних ознак щодо вчинення правопорушень не доводиться відповідними рішеннями повноважних органів про притгнення ОСОБА_5 до будь-яких видів відповідальності.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання необхідності встановлення відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має визначене місце проживання, де є членом багатодітної сім`ї, а та обставини вчинення злочину, а також подальшу поведінку підозрюваного, яка містить заходи та ознаки спрямованості на дієвого каяття і наразі не має проявів нехтування власними процесуальними обов`язками, суд вважає, що підозрюваному для забезпечення їх виконання ним та запобігання ризику вчинення нового злочину потрібно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з урахуванням вчинення злочину саму у такий період часу та за необхідністю забезпечення ним як працездатної особи потреб родини в денний час, із покладенням обов`язку щодо цілодобового носіння електронного засобу контролю, оскільки такий запобіжний захід зможе достатньо забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишення ним житла за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 годин до 08:00 годин кожної наступної доби, із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи органу досудового розслідування, та покладенням обов`язку цілодобово носити електронний засіб контролю на строк до 27 травня 2017 року включно, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному врученню підозрюваному та невідкладному виконанню після її проголошення незалежно від оскарження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти діб з дня її проголошення, безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1