П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виправлення описки у виконавчому листі, -
В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримала, просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, оскільки КПК 1960 року не передбачає виправлення описок у виконавчих листах.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2ст.286 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Разом з тим, цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково, а цивільний позов ОСОБА_7 задоволено в повному обсязі.
Статтею 409 КПК України /1960 року/ передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, та застосування кримінального закону, що має зворотну силу, відповідно до частин другої і третьої статті 5 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, який постановив вирок. Коли вирок виконується за межами району суду, який постановив вирок, ці питання розв`язує суддя районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду за місцем виконання вироку. Приведення у відповідність з новим законом, який звільняє від покарання або пом`якшує покарання, вироку щодо осіб, які відбувають покарання, вирішується в порядку, передбаченому частинами другою і третьою статті 5 Кримінального кодексу України, ухвалою суду за місцем відбування покарання. Питання про звільнення засудженого від відбування покарання в зв`язку з хворобою, відповідно до статті 408 цього Кодексу, вирішуються суддею районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду за місцем відбування покарання незалежно від того, яким судом було винесено вирок.
Судове рішення у широкому значенні акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження. Це може бути як саме рішення, так і висновок /Конституційний Суд України/, вирок /у кримінальному процесі/, постанова, ухвала, окрема ухвала тощо /у кримінальному, адміністративному, цивільному та господарському процесах/. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Найрозповсюдженішими виконавчими документами є виконавчі листи - це письмові документи установленого зразка (за формою і змістом), що видаються загальними судами і зобов`язують боржників, інших юридичних та фізичних осіб точно і своєчасно виконати рішення суду чи іншого органу вирішення спорів, а також сприяти державним виконавцям у примусовому виконанні рішення. Виконавчий лист виписується канцелярією суду, підписується суддею і секретарем з прикладенням печатки суду.
Виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів (відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки й іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону).
Отже, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.
Крім того, відповідно до змісту ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року не передбачено виправлення описок у виконавчих листах, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки у виконавчому листі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.409, 411 КПК України /в редакції 1960 року/, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виправлення описки у виконавчому листі відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: