УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/6628/17

Провадження № 1-кс/638/1373/17
12.05.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова
в складі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3
за участю слідчого Слідчого відділу Шевченківського відділу поліції
Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4
з участю захисника підозрюваного ОСОБА_5
з участю підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0001429 від 25.03.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянин України, освіта середня спеціальна, працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
12.05.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001429 від 25.03.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2017 року близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_7 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , перебував неподалік будівлі Харківського театру опери і балету імені Н.В. Лисенко (ХНАТОБ), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 25, де побачив двох раніше незнайомих йому та ОСОБА_6 чоловіків, у одного з яких в руках був мобільний телефон. Після чого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна вказаних осіб, яким він поділився з ОСОБА_7 , на що останній дав свою добровільну згоду. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень по тулубу та обличчю ОСОБА_8 , відкрито викрали у ОСОБА_8 приналежне йому майно, а саме мобільний телефон «Meizu M3S» чорного кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , вартість якого з показань потерпілого ОСОБА_8 складає 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Після цього, довівши свій єдиний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши своїми сумісними злочинними діями майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
11.05.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Підозра ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , пред`явленні осіб для впізнання за участі свідка ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ), протоколі огляду місця події, в ході якого було вилучено мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 , який було визнано в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, показаннях свідка ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини. Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, що у відповідності до вимог статті 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Великий термін покарання, який загрожує ОСОБА_6 , може спровокувати його переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, що унеможливить встановити об`єктивну істину у справі. Крім, того ОСОБА_6 місця роботи та джерела доходів не має і може продовжити свою злочинну діяльність спрямовану на вчинення корисливих злочинів. Саме тому мається наявність ризику, передбаченого частиною 3 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, підозрюваного ОСОБА_7 , свідків та потерпілого.
Також, є наявність існування ризику передбаченого пунктом 5 статті 177 КПК України, а саме перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки на теперішній час повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, а також наразі мається інформація про причетність ОСОБА_6 до вчинення інших аналогічних злочинів, вчинених на території м. Харкова та Харківської області.
Обрання іншого, біль м`якого запобіжного заходу, може призвести до знищення ОСОБА_6 речових доказів по іншим епізодам злочинної діяльності, що призведе до неможливості притягнення останнього до відповідальності, унеможливлення збирання доказової бази та досягнення завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України.
В судовому засіданні слідчий Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила суд його задовольнити.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд його задовольнити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків.
Дані про те, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від суду, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів, достатні для запобігання ризикам, вказаних в клопотанні.
Також не обґрунтовано та не доведено, що подальше розслідування кримінального провадження не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий не довів наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, але надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але у відповідності до частини 4 статті 194 КПК України є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 193,194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0001429 від 25.03.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати доОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
- заборонити у період часу з 18 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- заборонити відвідування місць масового скупчення людей, окрім тих місць, які пов`язані з трудовою діяльністю останнього.
Строк дії ухвали до 12 липня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на начальника Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя:
Копію ухвали отримав:
«____» ___________2017 р. ___ год. ___ хв. _______ (ОСОБА_6 )