Справа № 761/8060/17
Провадження № 1-кс/761/5087/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ № 2 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002742 від 07.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів),

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ № 2 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002742 від 07.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002742 від 07.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2017 року близько 16 год.00 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 прибули за адресою: м.Київ, вул.Тимофія Шамрило, 3 на територію мікрорайону «Сирець», де звернули свою увагу на раніше невідомих їм ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в цей момент знаходились в приміщенні покинутого басейну «Чайка», за адресою: м.Київ, вул.Тимофія Шамрило, 3, до яких підійшли та почали розмову. Після чого, під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, ОСОБА_8 , звернувся з вимогою видати мобільний телефон до ОСОБА_12 . Останній, сприймаючи погрози, як реальну загрозу своєму здоров`ю, видав ОСОБА_8 , свій мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору, чим відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_13 .

При цьому ОСОБА_6 знаходився поряд з ОСОБА_8 біля виходу з другого поверху будівлі покинутого басейну «Чайка». В цей час під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 , звернувся з вимогою видати мобільний телефон до ОСОБА_10 , та коли останній відмовився віддавати мобільний телефон. Останній, сприймаючи погрози, як реальну загрозу своєму здоров`ю, видав ОСОБА_6 , свій мобільний телефон марки «Meizu S3», сірого кольору, чим відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 .

Водночас, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , висловили вимогу відати мобільний телефон, при цьому погрожуючи фізичним насильством, на що ОСОБА_14 , відмовився віддавати мобільний телефон та сприймаючи погрози, як реальну загрозу своєму здоров`ю, отримав від ОСОБА_6 , неодноразові удари в область, голови та тулуба. Після чого ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та попросили ОСОБА_9 знаходитись біля виходу та перешкоджати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_13 , вийти з будівлі, покликати на допомогу, при цьому ОСОБА_15 , намагаючись вийти отримав удар ногою в область паху від ОСОБА_9 , тим самим групою осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 , відкрито викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu М3S», сірого кольору, вартістю 3300,00 грн. з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС Україна НОМЕР_1 , вартістю 25,00 грн., та з сім карткою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_2 , вартістю 25,00 грн.; мобільний телефон марки «Huawei», модель «Y6» вартістю 3000,00 грн., з шкіряним чохлом чорного кольору вартістю 50,00 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_3 , вартістю 25,00 грн.; мобільний телефон марки «Dodgee» вартістю 3400,00 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС Україна НОМЕР_4 , вартістю 25,00 грн.

Тобто, ОСОБА_6 , відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи у групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , викрав майно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 на загальну суму 9825,00 грн., після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

07.03.2017 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

07.03.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.03.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_18 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 08.03.2017 року, де ОСОБА_17 , впізнав ОСОБА_6 , як особу яка відкрито викрала мобільні телефони та нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , ОСОБА_19 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.03.2017 року згідно якого ОСОБА_12 , впізнав ОСОБА_6 , як особу яка 07.03.2017 року відкрито викрала мобільний телефон марки «Хуавей», та наніс тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.03.2017 року згідно якого ОСОБА_10 , впізнав ОСОБА_6 , як особу яка 07.03.2017 року відкрито викрала мобільний телефон марки «Хуавей», ОСОБА_12 , та наніс тілесні ушкодження;

Щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість ризиків вказаних в клопотанні, а також просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання також заперечували, та підтримали доводи захисника ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованою є підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вчинити дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Ризик щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_6 офіційного джерела доходів не має.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає, що є доведеним ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з врахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства по відношенню до малолітньої та неповнолітніх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 199, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ № 2 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002742 від 07.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 17 год. 00 хв. 04 травня 2017 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: