Провадження № 11-сс/780/171/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 03.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
« 3 » квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, якою клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задоволено,

в с т а н о в и л а :
29.12.2016р. прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на приміщення колишнього банно-прального комбінату « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме торговий центр (групи приміщень №2, №3, №5, №6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105), площею 373,3 кв.м. та офісний центр (групи приміщень №1, №4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105), площею 352,5 кв.м., а також просив встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно вказаних приміщень та позбавити ОСОБА_8 права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Свої вимоги обґрунтував тим, що у провадженні Бориспільської місцевої прокуратури знаходяться матеріали кримінального провадження №0000407 від 19.12.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Під час досудового розслідування виявлено, що на підставі рішення господарського суду Київської області від 17.09.2010р. в комунальну власність територіальної громади Бориспільського району повернуто приміщення банно-прального комбінату «Лотос» (А-ІІ), загальною площею 727,9 кв.м., при цьому, вказаний цілісний комплекс було незаконно зареєстровано право приватної власності TOB «Іріко» та державним реєстратором, замість одного об`єкта нерухомого майна - цілісного майнового комплексу «Банно-пральний комбінат «Лотос», запис про який скасовано, було зареєстровано віддразу 2 об`єкти: торговий центр (групи приміщень №2, №3, №5, №6) та офісний центр (групи приміщень №1, №4), які в подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2016, TOB «Іріко» було відчужено на користь TOB «НТЦ Новитех» () та згодом, на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2016р., право власності набув ОСОБА_8 . При цьому 22.12.2016р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення TOB «Іріко». Постановою прокурора від 20.12.2016р. вказане приміщення торгового центру та офісний центр визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому на вказане майно необхідно накласти арешт із забороною відчужувати, розпоряджатися та використовувати, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворювання та відчуження.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2016р. клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на приміщення колишнього банно-прального комбінату «Лотос», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно вказаного приміщення та офісного центру, а також позбавлено права ОСОБА_8 на відчуження, розпорядження та користування вказаним приміщенням та офісним центром.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді, скасувати дану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, винесена без достатніх на те підстав, з суттєвими порушеннями норм КПК України, зазначає, що клопотання прокурора про арешт майна подано без додержання вимог ст.ст. 170, 171, 173 КПК України та є необґрунтованим, оскільки прокурором не доведено те, що незастосування арешту майна призведе до пошкодження, псування, знищення, використання чи перетворення майна, так як фактично арештоване майно знаходиться із 28.12.2016р. під забороною відчуження, у зв`язку з чим державний реєстратор не наділений повноваженнями здійснювати реєстрацію права або його припинення, а тому слідчий суддя передчасно прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно.

Також апелянт зазначив, що Бориспільська місцева прокуратура не повинна була накладати арешт на майно ОСОБА_8 в межах кримінального провадження, а повинна була це зробити в межах цивільного судочинства.

Порушуючи питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, апелянт послався на те, що про час і місце розгляду справи повідомлений не був, про існування ухвали від 29.12.2016р. дізнався лише 20.03.2017р., жодних повідомлень від суду та прокуратури про винесену ухвалу не отримував, а тому вважає строк на оскарження пропущеним з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Враховуючи те, що ухвалу слідчого судді від 29.12.2016р. було постановлено без виклику ОСОБА_8 , копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_8 не отримував, про існування ухвали дізнався лише 20.03.2017р., колегія суддів вважає, що строк на оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку , передбаченому п.1ч.2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.. 98 КПК України.

Згідно з вимогами ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що 19.12.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України за №0000407.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Так, задовольняючи клопотання про накладення арешту на вказане приміщення торгового центру та офісний центр( колишній банно-пральний комбінат »Лотос») , слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що вказане майно відповідно до рішення господарського суду Київської області від 17.09.2010р. у справі №14/033-09 перебуває в комунальній власності територіальної громади Бориспільського району.
Вказане приміщення постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури від 20.12.2016р. ( а.с.40) визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.
Таким чином відповідно до п.1ч.2 ст. 170 КПК України підставою звернення прокурора з клопотанням обґрунтовано стало збереження вказаних речових доказів.
Аналізуючи наведені у клопотанні підстави для накладення арешту суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність в накладенні арешту на вказане приміщення та встановленні заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів щодо такого приміщення.
Також обгрунтованим є і позбавлення права ОСОБА_8 на відчуження, розпорядження та користування вказаним приміщенням з врахуванням того, що інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.12.2016р. підтверджена безпідставна державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_8 та попередніх власників на приміщення колишнього банно-прального комбінату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що накладення арешту на майно унеможливить подальше відчуження приміщення, яке перебуває в комунальній власності територіальної громади Бориспільського району і не дасть змоги здійснювати незаконну господарську діяльність з використанням приміщення.
Доводи апеляційної скарги адвоката щодо порушень судом норм КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,422 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, якою клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задоволено залишити без зміни.

Судді __________________ __________________ ___________________