Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/305/2017 Справа № 641/2090/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000539 від 28.02.2017 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною загально-середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , у період приблизно з початку січня 2017 року до 27.02.2017 року, за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без мети особистого збагачення, незаконно зберігав одну полімерну пляшку, всередині якої, знаходилась рідина коричневого кольору об`ємом 539, 0 мл. та яка відповідно висновку судово - хімічної експертизи містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, який в перерахунку на суху речовину склав 2,4895 г. Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи у полімерній плящці ОСОБА_3 незаконно зберігав без мети збуту, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході огляду місця події, проведеного 27.02.2017 року у період часу з 17 години 24 хвилин до 18 години 10 хвилин.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
30 березня 2017 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угодупро визнання винуватості, на час підписання якої, ОСОБА_3 визнав обвинувачення в повному обсязі. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Сторонами, між якими укладено угоду про визнання винуватості, узгоджено покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді ОДНОГО року ШЕСТИ місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Скоєний ОСОБА_3 злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, відповідно до положень яких, він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; ОСОБА_3 зрозумілі наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до ст. 474 КПК України, судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено обставин, за яких в затвердженні угоди може бути відмовлено.

Узгоджена між сторонами угода про визнання винуватості та міра покарання ОСОБА_3 , у вигляді ОДНОГО року ШЕСТИ місяців позбавлення волі, з застосуванням ст.. 75,76 КК України, відповідає нормам КПК України та КК України та не суперечить інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання та в підготовчому судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів, належить вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст.. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 416 від 21.03.2017 року в сумі 1320 гривень 60 коп., згідно довідки НДЕКЦ, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрався.

Керуючись ст.ст. 374,468 476 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2017 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватостіпокарання у вигляді ОДНОГО року ШЕСТИ місяців позбавлення волі.

На підставі ч. ч. 2,3 ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ОДИН рік, не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що, відповідно до вимог ч. 5 ст. 476 КПК України, умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 416 від 21.03.2017 року, згідно довідки НДЕКЦ, в сумі 1320 гривень 60 коп.
Речові докази: - чотири медичні шприци об`ємом 20 мл. (2 шт.) та 10 мл. (2 шт.), три з яких із голками; дві пляшки із полімерного матеріалу 0,5 л. та 0,3 л. із речовиною коричневого кольору та прозорою рідиною відповідно, на горловинах яких, знаходиться полімерні кришки; пляшка з полімерного матеріалу, з написом на етикетці «Біола, смак апельсину», нижня частина пляшки зрізана, із обрізаним дном та на горловині якої знаходиться фольга, що поміщені у полімерні пакети чорного кольору, які зберігаються у ГУМВС України в Харківській області, згідно з квитанцією № 4776 від 24.03.2017 року знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1