1кс/195/84/17
У Х В А Л А

24.03.2017 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ст.слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУНП ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУНП ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеного 28.02.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 року старший слідчий Томаківського ВП НВП ГУНП ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Томаківського відділу Н ікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ? частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким особам розпоряджатися вказаною частиною будинку, мотивуючи наступним.
28.02.2017 о 11.20 год. до чергової частини Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції надійшла письмова заява громадянки ОСОБА_6 , про те що ОСОБА_7 з метою власного збагачення шляхом вчинення шахрайських дій, намагається заволодіти майном ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом 28.02.2017 СВ Томаківського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому до ЄРДР за № 0000109 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню допитана у якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що її сестра ОСОБА_5 є інвалідом 1ї групи з дитинства, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та медичного обслуговування. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2012 ОСОБА_6 визнано опікуном сестри ОСОБА_5 , яку було визнано недієздатною. За заявою самої ОСОБА_6 ОСОБА_5 знаходилася на лікуванні у Володимирівському ПНІ. За сприянням ОСОБА_7 22.12.2016 апеляційний суд Дніпропетровської області скасував рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2012. Після цього 10.02.2017 ОСОБА_7 звернулася до КЗ «Володимирівський ПНІ» ДОР» з заявою про надання дозволу на вибуття ОСОБА_5 до м. Тернівка, де ОСОБА_7 зобов`язалася утримувати ОСОБА_5 до 11.03.2017. Станом на 24.03.2017 ОСОБА_7 не повернула ОСОБА_5 до КЗ «Володимирівський ПНІ» ДОР», та приховує місцезнаходження останньої. Під час допиту ОСОБА_6 пояснила, що усі дії ОСОБА_7 спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме ? частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з цією метою ОСОБА_7 прописала ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 та 17.02.2017 ОСОБА_5 надано довіреність на представництво, що може включати право розпорядження майном.

В ході досудового розслідування встановлено, що на розгляді Томаківського районного суду знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_5 недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна. В ході розгляду даної цивільної справи 17.03.2017 винесено ухвалу про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та направлення ОСОБА_5 до Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні.

До матеріалів кримінального провадження долучені копії документів, які підтверджують показання ОСОБА_6 , зокрема:

- висновок лікарсько-консультативної комісії КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» №1469 від 04.05.2012, згідно якого ОСОБА_5 встановлено діагноз: виразний розлад особистості та поведінки внаслідок органічного захворювання головного мозку (наслідок тяжкої травми головного мозку, церебросклероз) та рекомендовано подальше перебування у будинку-інтернаті для психохроників.

- довідки з Володимирівського ПНІ, згідно якого ОСОБА_5 зареєстрована та проживає у даному закладі на повному державному забезпеченні;

- копія рішення Павлоградского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2012, яким ОСОБА_6 визнано опікуном сестри ОСОБА_5

- копія рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2016, яким скасовано рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2012;

- копії матеріалів, наданих Володимирівським ПНІ, на підставі яких ОСОБА_5 утримувалася у даному закладі (путівка, заява про прийняття на постійне місце проживання, довідка про інвалідність, направлення на оформлення в інтернат, виписка з книги наказів).

- свідоцтво про право на спадщину за законом;

- заява ОСОБА_7 до Володимирівського ПНІ про тимчасове вибуття ОСОБА_5 на період часу з 11.02.2017 по 11.03.2017;

- довідка про реєстрацію ОСОБА_5 09.03.2017 в м.Тернівка за адресою: АДРЕСА_2 ;

- скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей, згідно якого 17.02.2017 ОСОБА_5 надано довіреність на представництво.

Крім того, 24.03.2017 до СВ Томаківського ВП надійшла заява ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що ? частина будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим 24.03.2017 винесено постанову про визнання вказаної частини будинку речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор просив задовольнити дане клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини, дане клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 40, 98,131, 132, 170, 171, 175КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУНП ОСОБА_8 від 24.03.2017 р. поданого за матеріалами досудового розслідування за № 0000109 за ч. 1 ст. 190 КК України України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ? частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким особам розпоряджатися вказаною частиною будинку.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1