Справа № 196/820/17
№ провадження 1-кс/196/152/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання начальника Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства України в кримінальному провадженні №0000086,

В С Т А Н О В И В :
Начальник Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_3 подав до суду клопотання про надання дозволу на проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства України в кримінальному провадженні №0000086, в якому прохає:

1. Надати дозвіл на проведення, у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1971 КК України, відомості про вчинення якого внесено 01.08.2017 року до ЄРДР за №0000086, перевірки вимог земельного законодавства України під час використання земельних ділянок, які раніше перебували у померлого ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства та на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215 площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району (за межами населеного пункту).

2. Проведення перевірки доручити Головному управлінню Держгеокадасту у Дніпропетровській області терміном на 15 робочих днів.

На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив наступне.

01 серпня 2017 року Новомосковською місцевою прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 197-1 КК України.

Зокрема, встановлено, що невідомою особою у порушення вимог ст.ст.116, 124, 125, 211 Земельного Кодексу України та ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу та державної реєстрації права власності чи користування земельною ділянкою, умисно, з корисливих мотивів, самовільно зайнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площами понад 17,9 га та 26,8 га, які розташовані на території об`єднаної Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту).

Встановлено, що на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, у ОСОБА_4 перебувала на праві постійного користування земельна ділянка площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Також, на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215, у ОСОБА_4 перебувала на праві постійного користування земельна ділянка площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

У постанові №6-2329цс16 від 05.10.2016 судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України викладено правову позицію відповідно до якої: згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України (право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України (у редакції, що діяла на час відкриття спадщини), та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.
Встановлено, що рішенням Царичанського районного суду від 23.05.2016 по справі №196/81/16-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання права власності на майно. Однак, даним рішенням відмовлено у визнанні права власності на цілісний майновий комплекс СФГ «Оріль», до складу якого входять право постійного користування земельною ділянкою площами 17,96 га та 26,83 га, які відповідно до вищезазначених державних актів на право постійного користування передавались ОСОБА_4

10 серпня 2017 року слідчим проведено огляд земельних ділянок площами 17,96 га та 26,83 га, які відповідно до вищезазначених державних актів на право постійного користування передавались ОСОБА_4 та встановлено, що дані земельні ділянки фактично використовуються, оскільки засіяні сільськогосподарськими культурами: соняхом та кукурудзою. Вказаний факт свідчить про самовільне зайняття даних земельних ділянок.
Згідно ст. 25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Частиною 2 статті 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, Службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пунктом 2 частини 1 Постанови КМУ «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» №408 від 13.08.2014 надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель.
Крім цього, Постановою КМУ № 482 від 22.07.2016 внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14 січня 2015 р. № 15та визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно п.7 даного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктами 30, 31 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 333 29.09.2016, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, а також обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.
У зв`язку з викладеним на сьогоднішній день виникла необхідність у проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельних ділянок, які раніше перебували у померлого ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства та на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215 площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району (за межами населеного пункту).

Таким чином, факт підтвердження порушень земельного законодавства в частині самовільного зайняття земельної ділянки, а також визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок можливо підтвердити лише за результатами проведення перевірки Головним управління Держгеокадасту у Дніпропетровській області, а матеріали проведеної перевірки будуть використані як докази у вказаному кримінальному провадженні.

Начальник Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та прохав його задовольнити.

Представник Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання в суді.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Пунктом другим Постанови КМУ № 408 від 13.08.2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель.
Крім цього, Постановою КМУ № 482 від 22.07.2016 року внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14 січня 2015 року №15та визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно п.7 даного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктами 30, 31 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 333 29.09.2016 року, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, а також обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.
Крім цього, Постановою КМУ № 482 від 22.07.2016 року внесено зміни до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою КМУ N 963 від 25.07.2007 року.

Відповідно до п.7 вказаної Методики розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держгеокадастром та його територіальними органами.

Відповідно до ч.ч.7, 8, 11 ст.11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Орган або особа, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.

Тривалість позапланової виїзної ревізії не повинна перевищувати 15 робочих днів.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати висновки ревізій та акти перевірок.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що Новомосковською місцевою прокуратурою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Прокурор при проведенні процесуальних дій відповідно до вимог КПК України позбавлений права самостійно виносити процесуальні рішення, щодо слідчих дій, пов`язаних з розслідуванням вказаного кримінального провадження в частині проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства України в кримінальному провадженні №0000086. В клопотанні прокурором доведено та обгрунтовано необхідність слідчої дії щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельних ділянок, які раніше перебували у померлого ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства та на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215 площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району (за межами населеного пункту), яку доручити Головному управлінню Держгеокадасту у Дніпропетровській області, оскільки в даному випадку інших заходів процесуального провадження законом не передбачено.

Оскільки, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» перевірку діяльності суб`єктів господарювання можливо проводити за рішенням суду, згідно з вимогами КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що маються всі правові підстави для задоволення клопотання та надання дозволу на проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельних ділянок, які раніше перебували у померлого ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства та на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215 площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району (за межами населеного пункту), яку доручити Головному управлінню Держгеокадасту у Дніпропетровській області.

Враховуючи вищезазначене, а також дані, наявні в клопотанні прокурора та матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне для проведення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин вищевказаного кримінального провадження, надати дозвіл на проведення працівниками Головного управління Держгеокадасту у Дніпропетровській області перевірки дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельних ділянок, які раніше перебували у померлого ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства та на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215 площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району (за межами населеного пункту).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 38, 93, 94, 370-372, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства України в кримінальному провадженні №0000086 - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення, у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1971 КК України, відомості про вчинення якого внесено 01.08.2017 року до ЄРДР за №0000086, перевірки дотримання вимог земельного законодавства України під час використання земельних ділянок, які раніше перебували у померлого ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування серії І-ДП №003953, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №166, площею 17,96 га для ведення селянського (фермерського) господарства та на підставі Державного акту на право постійного користування серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №215 площею 26,83 га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту).

Проведення перевірки доручити Головному управлінню Держгеокадасту у Дніпропетровській області.

Перевірку дотримання вимог земельного законодавства України провести протягом 15 робочих днів, яку розпочати 17 серпня 2017 року.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6