Провадження № 1-кс/750/3392/16

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0011760 від 18.12.2016 відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

20.12.2016 старший слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з тим, що 18.12.2016, близько 02.20 год., той, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу гуртожитку, розташованого по вул. Козацькій, 1 у місті Чернігові, побачивши раніше не відомого йому ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, відкрито для ОСОБА_8 викрав у нього мобільний телефон марки "Lenovo A316", у корпусі чорного кольору, ланцюжок з металу білого кольору, гаманець з грошовими коштами у розмірі 62 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду, а необхідність застосування такого запобіжного заходу мотивується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки на території м. Чернігова та області останній не зареєстрований та має місце реєстрації в м. Борислав Львівської області; сталих сімейних зв`язків на території Чернігівської області не має, з місця скоєння кримінального правопорушення втік. Окрім того, підозрюваний ніде не працює та не має джерел доходу, а тому є підстави вважати, що скоєння правопорушень майнового характеру може бути єдиним джерелом доходу.

Крім того, зазначено у клопотанні, враховуючи викладене вище, застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав. Не заперечували, що ними не встановлені обставини відносно того, чи є у підозрюваного джерела існування, тобто місця де він працював, або навпаки.

Підозрюваний та його захисник заперечували, щодо задоволення саме такого, найбільш суворого запобіжного заходу. Так, підозрюваний пояснив, що повністю визнає свою вину у скоєному правопорушенні, таке вчинив з причин, котрі і сам не може пояснити, оскільки того дня відмічав свій день народження та вжив забагато спиртного, у скоєному розкаюється. Не пригадує обставин злочину, але після того нікуди не тікав, а стояв на тій же вулиці, доки не приїхали працівники поліції. Крім того, на протязі багатьох років має постійне житло в м. Чернігові, а також сім`ю, де є п`ятирічна дитина, батьком якої він і записаний. Також має і житло за місцем свого народження. Він постійно, хоч і не офіційно працює будівельником у місті, де ним побудовано багато будинків. Любить сім`ю, обіцяє, що не скоїть втечу, не має жодних намірів вчиняти новий злочин, за попередньою судимістю дотримувався всіх вимог, під час іспитового строку.

На ці ж обставини звертав увагу і захисник, при цьому зазначив, що жоден із ризиків не доведений, підозрюваний за законом не має судимостей, щодо нього відсутні інші кримінальні провадження, а тому, за цих умов можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж зазначено у клопотанні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що спільно проживає з підозрюваним десь сім років, спочатку в офіційному шлюбі, потім розлучились, а через декілька місяців знову зійшлись, у 2011 в них народилась дитина, підозрюваний офіційно записаний батьком тієї, весь час піклується, забирає із дитсадка, вільний час проводить вдома, матеріально забезпечує родину, хоча має і неофіційну, але прибуткову роботу будівельника. Того дня святкував день народження вдома, потім вийшов з дому, де і стався злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не заперечує, в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання та малолітню дитину на утриманні, а також матір тієї, з котрою перебуває у фактичних сімейних стосунках і все це не спростоване прокурором і, більш того, підтверджене матеріалами, наданими суду саме слідством.

Суд вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Із ризиків, визначених у клопотанні, суд вважає доведеним лише ризик щодо ймовірності вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним. Аналіз доводів клопотання, доданих до нього матеріалів та пояснень учасників процесу не дають підстав вважати, що існує ризик щодо ймовірності переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з наведених вище обставин, суд приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто за наявності саме лише цього одного ризику, які дають достатні причини вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, тобто тяжкості покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим у такому правопорушенні, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього малолітньої дитини, майновий стан, котрий базується на його участі у суспільно-корисній праці, котра оплачується, є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на нього обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 18 лютого 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1