27.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/9516/16-к
Провадження № 1-кс/205/265/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000927 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянка України, яка має середню професійну освіту, офіційно не працевлаштована, одруженої, має на утримані неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Прокурором в порядку ст. 338 КПК України змінено обвинувачення та складений обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини метамфетамін без мети збуту у великих розмірах, за невстановлену досудовим розслідуванням суму грошових коштів у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбала психотропну речовину «метамфетамін», однак не менше 3,1332 г. Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне зберігання психотропної речовини метамфетамін без мети збуту у великих розмірах, розпочала незаконно зберігати при собі вказану психотропну речовин «метамфетамін» у великих розмірах без мети збуту, та яку продовжила незаконно зберігати при собі для особистого вживання, прибувши за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином, ОСОБА_7 незаконно зберігала без мети збуту психотропну речовину метамфетамін у великих розмірах без мети збуту до 28.09.2016.

28.09.2016 у період часу з 21 години 20 хвилин до 22 години 00 хвилин працівниками поліції, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, проведеним обшуком за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: пакет із полімерного матеріалу з фіксатором, який містить вологу кристалічну речовину кольору наближеного до «палевый 20.0- 8/4» масою 0,9422 г; пакет із полімерного матеріалу з фіксатором, який містить вологу кристалічну речовину кольору наближеного до «палевый 20.0-8/4» масою 0,7584 г; пакет із полімерного матеріалу з фіксатором, який містить вологу кристалічну речовину кольору наближеного до «палевый 20.0-8/4» масою 0,3715 г: пакет із полімерного матеріалу з фіксатором, який містить вологу кристалічну речовину кольору наближеного до «палевый 20.0-8/4» масою 0,7221 г; пакет із полімерного матеріалу з фіксатором, який містить вологу кристалічну речовину кольору наближеного до «светло-пепельный 18.0-16/4» масою 0,3390 г., які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну відповідно складає 0,4833 г, 0,4087 г, 0,1927 г, 0,3699 г, 0,0796 г. Загальна маса психотропної речовини метамфетамін складає 1,5342 г, що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром психотропних речовин, які ОСОБА_3 незаконно придбала, зберігала без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані прокурором за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин у великих розмирах, без мети збуту.

Допитана в якості обвинуваченої в судовому засіданні, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що в той день, тобто 28.09.2016 року вона посварилася зі своїм чоловіком та поїхала на дачу, у другій половині цього ж дня приїхала на ж/м Парус в м. Дніпро, де у незнайомого чоловіка придбала метамфітамін, який відразу вжила і перебуваючи у стані сп`яніння, тобто під дією вищевказаного препарату, вона на таксі приїхала додому, за адресою: АДРЕСА_1 , де біля будинку її зустріли начебто працівники поліції, які забрали її речі, а потім провели обшук у її будинку. При цьому, вона не пам`ятає обставини обшуку, що саме, ким і звідки вилучалося, тощо, оскільки перебувала майже у несвідомому стані, під впливом психотропної речовини. Також вона не може однозначно стверджувати, що її речі, а саме, спортивна сумка та сумка з під ноутбука, постійно знаходилися в полі її зору, оскільки вона деякий час сиділа в автомобілі працівників поліції, а її спортивна сумка знаходилася у одного з них.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в вересні 2016 року, в вечірній час, він знаходився у сел. Діївка в м. Дніпро, в гостях у свого товариша, з яким вживав алкогольні напої. Зокрема він вжив приблизно 100 грамів горілки і пішов додому. По дорозі додому його зустріли працівники поліції та запропонували прийняти участь в якості понятого під час проведення обшуку, на що він погодився. Після цього, приблизно між 20.00 до 21.00 год. вони прибули до домоволодіння, точної адреси він не знає, де знаходилася обвинувачена ОСОБА_3 . Потім вони пройшли до літньої кухні де обвинувачена ОСОБА_3 з переднього карману одягнених на неї джинсів видала пакетик з порошкоподібною речовиною та пакет з речовиною рослинного походження. Потім, працівники поліції провели обшук у приміщенні, в ході якого нічого виявлено не було.

При цьому, свідок ОСОБА_8 зазначив, що під час обшуку він бачив при обвинуваченій ОСОБА_3 лише шкіряну жіночу сумку, з якої нічого не вилучалося. Спортивної сумки під час обшуку він не бачив. Все вилучене було запаковано у целофановий пакет та скріплено бірками, на яких всі розписалися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в кінці вересня 2016 року у вечірній час він перебував у районі ж/м Кайдаки в м. Дніпро, де його запросили працівники поліції прийняти участь у проведенні обшуку, на що він погодився. Він сів до автомобіля працівників поліції, де вже сидів другий понятий, з яким він раніше не був знайомий, і на автомобілі працівників поліції вони поїхали у селище Діївка, точної адреси він не знає. Приїхавши на місце, біля будинку були працівники поліції та обвинувачена. Слідчий поцікавилася чи є у неї заборонені предмети та запропонувала їх видати, на що обвинувачена сказала, що в її сумці та кармані такі предмети є. Після цього, всі пройшли до будинку (літньої кухні), де обвинувачена видала з переднього кармана надягнутих на неї брюк один сліппакет, а також декілька сліппакетів, точної кількості не пам`ятає, були вилучені із жіночої сумки, яка була при обвинуваченій. Крім того, свідок ОСОБА_9 зазначив, що із сумки з під ноутбука, яка була також при обвинуваченій, нічого не вилучалося, а спортивної сумки під час обшуку взагалі не було. Все вилучене було запаковане в целофановий пакет, опечатано биркою, на якій були проставлені підписи всіх учасників обшуку.

На підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно ст. 91 КПК України, органом досудового розслідування були здобуті, а прокурором покладені в основу обвинувачення та подані у судовому засіданні, а судом дослідженні, наступні докази:

-протокол обшуку від 28.09.2016 року та фото таблиці до нього, відповідно до якого старшим слідчим ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2016 року у кримінальному провадженні № 0000767 від 21.09.2016 року проведено обшук за адресою: м. Дніпро, вул. Фронтова, 17 з 21.20 год. до 22.00 год. участю ОСОБА_3 та понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в ході якого, ОСОБА_3 було запропоновано добровільно видати заборонені та обмежені в обігу предмети, та у зв`язку з відмовою видання того, що вимагається, в приміщенні літньої кухні за адресою: вул. Фронтова, 17, у ОСОБА_3 вилучено: із лівого переднього кармана джинсів сліппакет в якому знаходилося два сліппакети з кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,5 та 0,3 відповідно; в сумці спортивній у записній книжці, на яку вказала ОСОБА_3 , у внутрішньому відділені два сліппакети в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору та сліппакет з порошкоподібною речовиною зеленого відтінку; паперовий згорток з рослинною речовиною зеленого кольору, приблизно 2 г., паперовий згорток з рослинною речовиною, електронні ваги;

-висновок експерта від 04.11.2016 року № 1/8.6/2736 судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, проведеної у кримінальному провадженні № 0000767 на підставі постанови старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 26.10.2016 року, відповідно до якого надані на експертизу 26.10.2016 року вологі кристалічні речовини масами відповідно 0,9422г, 0,7584г., 0,3715 г., 0,7221г., 0,3390 г., вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - містять психотропну речовину, обіг якої обмежений. На поверхні електронних ваг з нашарування речовини білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено. Речовини рослинного походження масами 0,345 г. 0,523 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Вологі кристалічні речовини масами 0,9422г, 0,7584г., 0,3715 г., 0,7221г., 0,3390 г. містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну відповідно складає 0,4833 г., 0,4087 г., 0,1927 г., 0,3699 г., 0,0796 г. Речовини рослинного походження масами 0,345, 0,523 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабіса в перерахунку на висушену речовину становить 0,330 г., 0,502 г.

Оцінюючи досліджені під час судового провадження докази з точки зору належності та допустимості, достовірності, у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження тощо.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 85 та 86 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В ході дослідження матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000767 в рамках якого були проведенні вищезазначені слідчі та процесуальні дії, було розпочато 21.09.2016 року на підставі заяви ОСОБА_12 про вчинення злочину, поданої в порядку ст. 214 КПК України, що вбачається з витягу з ЄРДР за № 0000767 від 21.09.2016 року.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_13 від 09.11.2016 року матеріали досудового розслідування № 0000767 виділені в окреме провадження щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

На підставі вищезазначеної постанови прокурора 09.11.2016 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000927, що вбачається з витягу з ЄРДР № 0000927 від 09.11.2016 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу досудового розслідування це начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування.

Матеріалами справи встановлено, що постановою т.в.о. начальника слідчого відділу Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 від 09.11.2016 року для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000927 створена група слідчих у складі старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 .

Натомість, зазначена постанова керівника органу досудового розслідування ОСОБА_14 від 09.11.2016 року про визначення групи слідчих останнім не підписано, оскільки на зазначеній постанові міститься підпис іншої особи ОСОБА_16 , посада якої у постанові не зазначена.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

В матеріалах кримінального провадження міститься постанова заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_17 від 10.11.2016 року, якою призначено групу прокурорів у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000927 від 09.11.2016 року.

Однак, зазначена постанова заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_17 від 10.11.2016 року підписана першим заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_20 .

Відповідно до ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора. Рішення слідчого та прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 6 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Крім того, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України, постанова керівника органу досудового розслідування від 09.11.2016 року та постанова керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 від 10.11.2016 року не зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000927.

З огляду на те, що постанова заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_17 від 10.11.2016 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000927 підписана не посадовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, а іншою посадовою особою, в даному випадку першим заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_20 , а також з огляду на відсутність реквізитів зазначеної постанови у реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000927 від 09.11.2016 року, суд приходить до висновку про грубе порушення вимог ст. 37 КПК України при визначенні прокурора, який здійснюватиме повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні та відсутності повноважень прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на здійснення відповідних слідчих та процесуальних дій, а також прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні 0000927.

Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 290 КПК України, слідчий не вправі здійснювати відкриття матеріалів досудового розслідування за власною ініціативою, тобто без відповідного доручення прокурора, який здійснює повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 14.12.2016 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 надане письмове доручення старшому слідчому СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , яким доручено в порядку ст. 290 КПК України повідомити ОСОБА_3 про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 000927 від 09.11.2016 року та надати ОСОБА_3 доступ та можливість скопіювати або відобразити речові докази, документи та копії з них, які будуть використані як докази в суді.

З протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 15.12.2016 року вбачається, що старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 . 15.12.2016 року надано підозрюваній ОСОБА_3 доступ до матеріалів досудового розслідування № 0000927.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надання ОСОБА_3 доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000927 здійснювалося у порушення вимог ст. 290 КПК України, оскільки, доручення на здійснення даної процесуальної дії було надано слідчому прокурором, якій на мав повноважень на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, отже, не мав повноважень для надання слідчому відповідного доручення.

Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, суд приходить до висновку про недопустимість доказів, які були надані на дослідження суду під час судового розгляду та неможливість допуску відомостей що містяться в них, оскільки відкриття цих доказів обвинуваченій ОСОБА_3 відбувалося з грубим порушенням ст. 290 КПК України, а також загальних засад кримінального провадження, зокрема законності, яка у відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Даний висновок суду ґрунтується в тому числі й на положеннях ст. 2 КПК України, якими визначено, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/2736 від 04.11.2016 року, витрати на яку складають 1 058,48 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки ОСОБА_3 підлягає виправданню, суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати не підлягають стягненню з неї.

Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та виправдати її у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Речові доказ, яким було визнано

-диск DVD-R із відеозаписом проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, вул.. Фронтова, 17 зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-Спеціальний пакет № 3520510, в якому знаходяться об`єкти згідно висновку експерта, які зберігаються в камері схову ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1