Справа №336/2000/17
Пр. №1-кп/336/240/2017
У Х В А Л А

01 червня 2017 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ; перекладача обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 20.01.2017 року, надійшло з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2017 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді від 11.04.2017 року за матеріалами кримінального провадження призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , оскільки строк дії відповідних ухвал суду від 19.04.2017 року закінчується 17.06.2017 року. Зауважив, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке відповідно до чинного законодавства віднесено до тяжких злочинів. Прокурор зазначає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені раніше, продовжують існувати. Жодний з інших запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, враховуючи відомості щодо обвинувачених, які не змінилися. Тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 строком на 60 днів із одночасним визначенням застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вважають, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, враховуючи дані, що характеризують обвинувачених, їх соціальні зв`язки, пояснили, що зазначені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні.

Неявка потерпілого у підготовче судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора, суд вирішує питання про доцільність його продовження у відповідності до глави 18 КПК України. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд приймає рішення із врахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.04.2017 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , - на 60 днів, - по 17 червня 2017 року. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України. Визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_6 - заставу у розмірі 80000,00 грн., та ОСОБА_8 - заставу у розмірі 56000,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про наявність суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 є обвинуваченими у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який віднесений до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.

На розгляді Токмацького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження №328/64/17-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджено матеріалами справи.

ОСОБА_4 засуджений 06.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вирок за результатами розгляду справи Апеляційним судом м.Києва залишений без змін, тобто на даний час обвинувачений фактично відбуває покарання за вчинення злочину. Обвинувачений до затримання не був працевлаштований, не мав місця проживання, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної поведінки. Зазначений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не втратив своєї актуальності.

Обвинуваченого ОСОБА_6 засуджено вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2017 року за вчинення кримінального праповорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, про що повідомлено стороною захисту під час підготовчого судового засідання. ОСОБА_6 до затримання не був працевлаштований. Наявність постійного місця проживання до затримання (без відповідної реєстрації) та стійких соціальних зв`язків стороною захисту не доведено, тому ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшується.

Стосовно даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , судом встановлено наступне. ОСОБА_8 раніше не засуджений, працевлаштування до затримання не мав, відповідно, постійне джерело доходів у обвинуваченого відсутнє. ОСОБА_8 не зареєстрований за постійним місцем проживання. Суд, дослідивши дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що встановлений під час обрання запобіжного заходу ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, наразі не зменшився, наявність відносин із цивільною дружиною не зменшує його актуальності та не гарантує належну процесуальну поведінку особи в подальшому.

Як встановлено судом, за станом здоров`я обвинувачені можуть утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі. Під час проведення підготовчого судового засідання від обвинувачених скарг на самопочуття не надійшло.

Суд виходить з того, що продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинувачених під час судового провадження кримінального провадження, встановлені судом обставини повністю виключають застосування іншого запобіжного заходу.

Крім того, враховуючи наведені відомості, суд дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачені можуть здійснити спробу переховуватися від суду.

Тому судом визнано правомірним, доцільним продовжити подальше утримання обвинувачених під вартою, оскільки встановлені ризики є реальними, виправдовують обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Так, суд продовжує дію запобіжного заходу у вигляді застави в разі її внесення в розмірі, визначеному в попередній ухвалі суду від 19.04.2017 року, встановленому із врахуванням змісту вимог ст.ст. 178, 182 КПК України. Необхідно роз`яснити обвинуваченим їх обов`язки в разі внесення застави. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, слід визначити два місяці з моменту внесення застави. Крім того, необхідно роз`яснити порядок звільнення особи, яка внесла заставу, з-під варти.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 314, 331, 336, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - на 60 днів, - з 01 червня 2017 року по 30 липня 2017 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язків, визначених КПК України: ОСОБА_4 - заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_6 - заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_8 - заставу у розмірі 56000,00 грн.

Роз`яснити, що застава може бути внесена як кожним обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: рахунок № 1205, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу із зазначенням прізвища, імені та по батькові обвинуваченого, номера справи, Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у разі внесення кожним з них застави наступні обов`язки:

- прибувати до суду, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, за першою вимогою;

- повідомляти процесуального прокурора та суд, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави

Роз`яснити, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Запорізького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Запоріжжя та Запорізької області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Запорізького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Запоріжжя та Запорізької області негайно має здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та головуючого суддю ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого, який її вніс, з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який її вніс, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду не оскаржується.

Суддя: ОСОБА_1