Провадження № 1-кп/367/134/2017
У Х В А Л А
11 квітня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду з прокуратури Одеської області після зміни підсудності надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 30.05.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив про відповідність обвинувального акту вимогам закону та у зв`язку із цим можливість призначення його до розгляду.

Захисник в судовому засіданні вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить вказівки у вчиненні якого злочину обвинувачується його підзахисний. До того ж, обвинувальний акт не містить конкретизованого обвинувачення із зазначенням часу та місця вчинення кримінального правопорушення. Вважав безпідставним посилання в обвинувальному акті на Постанову Верховної ради України, оскільки нею не визнано «ЛНР» терористичною організацією. Просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений в судове засідання не з?явився.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.12 № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити дату та місце його складення та затвердження, однак, в порушення даної норми, обвинувальний акт не містить дати складання обвинувального акту.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, вказані обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті, оскільки згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування таких обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а суд розглядає справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Враховуючи зазначене вище нормативне обґрунтування, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт по даному провадженню не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить формулювання у вчиненні якого злочину обвинувачується ОСОБА_7 із вказівкою статті, частини статті Кримінального кодексу України. Зазначено лише у вчиненні яких дій він обвинувачується.

При цьому, суд звертає увагу, що законодавцем розділено поняття правова кваліфікація кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення. Таким чином, посилання на правову кваліфікацію дій обвинуваченого не є тотожним із зазначенням у вчиненні якого злочину він обвинувачується.

До того ж, незрозумілою є правова кваліфікація дій ОСОБА_7 : це створення терористичної групи чи це створення терористичної організації, чи це участь в ній.

Крім того, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та саме обвинувачення викладно неконкретизовано, оскільки вказано, що ОСОБА_7 прийняв пропозицію на участь у терористичній організації від невстановлених керівників «ЛНР». При цьому, незрозуміло: якщо особи, які надали таку пропозицію, не встановлені, то яким чином зроблено висновок, що вони є керівниками «ЛНР». Також не вказано участь у якій саме терористичній організації було запропоновано.

Далі зазначається, що ОСОБА_7 у невизначений час увійшов до складу непередбаченого законом збройного формування «ЛНР». То залишається незрозумілим: ОСОБА_7 обвинувачується в участі в терористичній організації чи у непередбаченому законом збройному формуванні.

В подальшому вказано, що ОСОБА_7 приймав участь в озброєному протистоянні силам АТО, але не вказано коли, де, за яких обставин це відбувалось.

Окрім того, зазначено, що ОСОБА_7 , приймаючи участь в терористичній організації «ЛНР», з лютого 2015 р. по теперішній час ніс службу на блокпостах поблизу тимчасово окупованого терористичною організацією м. Алчевськ Луганської області, здійснював розвідувальні виїзди з метою перевірки інформації щодо переміщення українських військових формувань, а також виконував інші вказівки керівників терористичній організації «ЛНР».

Однак, при цьому не вказано конкретно по який час ОСОБА_7 здійснював вказані дії, термін «по теперішній час» є незрозумілим, оскільки в разі ухвалення обвинувального акту суд буде позбавлений права самостійно виходити за межі обвинувачення і вказувати іншу дату, а вказівка «по теперішній час» буде відповідати даті ухвалення вироку. Не вказано також коли і куди ОСОБА_7 здійснював розвідувальні виїзди, а також які вказівки, яких керівників терористичної організації «ЛНР» і коли він виконував.

Зазначене обмежує обвинуваченого ОСОБА_7 права на захист, мати змогу йому та його захиснику знати у чому конкретно, у вчиненні яких дій та якого злочину його обвинувачують, мати змогу спростовувати такі обставини та надавати відповідні докази, а суд позбавляє можливості об?єктивно розглянути справу в межах висунутого обвинувачення, перевірити його доказами і винести справедливе рішення.

Отже, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, він підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 30.05.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом десяти днів після отримання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 18.04.2017 р. о 08 год 30 хв.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3