Номер провадження 1-кп/754/164/17
Справа№754/257/17
Вирок
Іменем України
09 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва кримінальне провадження № 0013259 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкащани Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 06 листопада 2016р. приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи в парку біля кінотеатру «Флоренція» по пр. Маяковського, 31 в м. Києві з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов до незнайомої ОСОБА_5 , рукою схопив сумку, що знаходилась на лавочці біля потерпілої ОСОБА_5 , на що остання почала чинити опір, тримаючи свою сумку. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 з метою подолання волі потерпілої ОСОБА_5 наніс їй один удар рукою в область обличчя, спричинивши останній легке тілесне ушкодження у вигляді синця в лобній ділянці зліва, та намагався вирвати сумку з рук потерпілої ОСОБА_5 . Однак потерпіла ОСОБА_5 міцно тримала сумку при собі, ОСОБА_3 не зміг вирвати у неї з рук сумку та намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, був затриманий сторонніми особами. Таким чином ОСОБА_3 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, намагався відкрито викрасти у потерпілої ОСОБА_5 жіночу сумку, вартістю 650 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 317 грн., однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не заволодів сумкою потерпілої та був затриманий сторонніми особами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вищевикладеному обвинуваченні та показав суду, що ввечері 06 листопада 2016р. перебуваючи в парку поблизу кінотеатру «Флоренція» по пр. Маяковського в м. Києві побачив на лавочці двох жінок, поруч з якими знаходились жіночі сумки, він вирішив викрасти сумку у однієї із жінок, підійшов до лавочки, рукою схопив сумку та хотів втекти. Оскільки потерпіла тримала сумку, він наніс їй рукою один удар в обличчя, щоб вона відпустила сумку, та намагався вирвати сумку у неї з рук, однак потерпіла кричала про допомогу, продовжувала тримати сумку. Він почав тікати, проте його затримали двоє чоловіків. Розкаюється в скоєному, причиною скоєння кримінального правопорушення вважає вживання алкоголю.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

В діянні обвинуваченого ОСОБА_3 , яке виразилось у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, він винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обтяжуючі обставини відсутні.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання згідно санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який визнав себе винуватим, розкаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2010 та 2013 років народження, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

У відповідності до ст. 76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов ОСОБА_5 не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: