ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/5529/17
Провадження № 1-кс/201/3712/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ра Радар» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, -
встановив:
Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Ра Радар» ОСОБА_3 звернулася до суду із указаною скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 негайно повернути TOB «PA РАДАР» майно і документи, вилучені 21 листопада 2016 року під час проведення обшуку за місцезнаходженням підприємства, а саме копію виписки з ЄДРПОУ на 1 аркуші, копію наказу № 1 про призначення директора на 1 аркуші, копію статуту TOB «PA РАДАР» на 11 аркушах, акти надання послуг за 2016 рік, виписки банку TOB «PA РАДАР» за 2016 рік; договори на проведення рекламної компанії між TOB «PA РАДАР» та іншими підприємствами за 2015-2016 роки; книгу договорів TOB «PA РАДАР» за 2012-2016 роки; книгу договорів ФОП ОСОБА_6 ; книгу договорів ФОП ОСОБА_7 ; папку з актами надання послуг за 2016 рік; рахунки на оплату та актів передачі робіт; чекову книжку TOB «Сієнна»; журнал обліку заявок топографії за 2012-2016 роки; довіреність ОСОБА_8 , видана ОСОБА_9 на 1 аркуші; копію паспорта ОСОБА_10 на 1 аркуші; книгу відвідувачів за 2016 рік; печатку TOB «Сієнна»; чекову книжку ФОП ОСОБА_6 ; чекову книжку ФОП ОСОБА_7 ; три чекові книжки TOB «PA РАДАР»; заявки на видачу готівки на отримувача ОСОБА_11 та чеки; книгу реєстрації рахунків TOB «PA РАДАР»; два журнали TOB «PA РАДАР»; рахунки на оплату TOB «PA РАДАР» та виписки банку за 2016 рік; акти надання послуг ФОП ОСОБА_6 ; виписки банку ФОП ОСОБА_6 за 2016 рік; виписки банку ФОП ОСОБА_7 за 3 квартал 2016 року; акти виконаних робіт ФОП ОСОБА_7 ; розрахункова відомість нарахування заробітної плати ФОП ОСОБА_7 за 2015-2016 роки; копія паспорту ОСОБА_7 ; виписки банку TOB «PA РАДАР» за лютий-березень 2016 року; касові звіти TOB «PA РАДАР» за 4 квартал 2015 року.

В обґрунтування доводів поданої скарги заявник вказує, що в ході обшуку, який мав місце 21 листопада 2016 року було вилучено наведене вище майно в межах кримінального провадження № 0000722 за ч. 2 ст. 364 КК України. Наголошується на відсутність клопотання про арешт майна, а відтак, на переконання заявника, майно підлягає негайному поверненню у цьому провадженні.

Представник заявника ОСОБА_12 подав до суду заяву, в якій вказав, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить розгляд проводити за їх відсутністю.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки неодноразово не повідомили, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року було надано дозвіл слідчому в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 , прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 проведення обшуку за юридичною адресою ТОВ «РА Радар» (): м. Кривий Ріг, проспект Поштовий б. 60 приміщення 41а з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також документів які свідчать про вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Весташляхбуд» (). Доручено проведення обшуку членам слідчої групи, прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000722.

Цими ж матеріалами підтверджено, що протоколом слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року було виявлено та вилучено майно, перелік якого, відображений у поданій вище скарзі, належне Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «РА Радар».

Заявником звертається увага на відсутність рішення про арешт вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000722.

Разом з цим в матеріалах відсутні дані, які б могли спростувати доводи скарги.

Перевіряючи з огляду на вимоги скарги правомірність вилучення та подальшого утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст. ст. 167-169 КПК України, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Даний тип майна (щодо якого в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання) відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном. Тимчасово вилучене майно протягом короткого проміжку часу повинно бути або арештоване судом (слідчим суддею) або повернуто володільцю (ст. 171 КПК України). Якщо зазначені вимоги закону не виконані і таке майно не повернуто, його володілець згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право оскаржити в судовому порядку бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні із розгляду скарги клопотання про накладення арешту слідчим не подавалося, відповідна ухвала слідчим суддею не постановлялася, доказів цього попри неодноразове відкладення розгляду скарги не надано.

Виходячи з принципів, закріплених у п. 3 ст. 169, ч. 1 ст. 100 КПК України щодо повернення вилучених речей як таких, що не арештовані, слід дійти висновку, що вилучені речі слід повернути.

Ураховуючи викладене, зважаючи на наведені обставини та вимоги кримінального процесуального закону, скарга підлягає задоволенню.

При цьому у випадку необхідності для здійснення слідчих дій у кримінальному провадженні отримати доступ до майна, що було вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю «РА Радар» чи здійснити його вилучення орган досудового розслідування не позбавлений такого права із дотриманням порядку визначеному КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РА Радар» - ОСОБА_3 задовольнити.
Зобов`язати слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу повернути TOB «PA РАДАР» майно і документи, вилучені 21 листопада 2016 року під час обшуку в межах кримінального провадження № 0000722, проведеного на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Поштовий б. 60 приміщення 41а.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1