06.02.2017 Справа 522/2/17
Провадження № 1-КС/522/1269/17
У Х В А Л А
06 лютого 2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника - представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання за п.2 ч.1 ст.208 КПК України, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на незаконне затримання за п.2 ч.1 ст.208 КПК України.
В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що
30 грудня 2016 року о 23.00 ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , були затримані о/у Приморського ВП ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в приміщенні клубу «Міністеріум», з застосуванням кайданок, і доставлені в Приморський ВП.
Заявник вважає, що затримання слідчим ОСОБА_9 ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , за п.2 ч.1 ст.208 КПК є незаконним, так як було порушено приписи ч.1 ст.208 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , з ОСОБА_6 біля 21 години, розрахувались з охоронцями за розбиті бокали в сумі 1000 гри., між ними був досягнутий компроміс. Після чого вони залишили кафе «Тревелс» і поїхали в клуб «Міністеріум», на вул. Гоголя 12, в м. Одеса та через 2 години після конфлікту, о 23 годині 00 хвилин без законних підстав були затримані о/у Приморського ВП ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Законне затримання ОСОБА_3 за п.2 ч.1 ст.208 КПК мало б місце лише при умові, якщо підзахисний після скоєння злочину, вжив заходів до приховування, а працівники поліції безперервно його переслідували, що істотно не припинялось в часі. В матеріалах справи не має таких : актів, так як необхідності переслідувати та затримувати ОСОБА_3 , 30.12.2016р. о 21 годині на аул Дерибасовська, 14 не було. Слідчий ОСОБА_9 не мав права використовувати затримання ОСОБА_3 , 30.12.2016р. о 23:00, як засіб примусу до визнання ними своєї вини.
Уповноважена службова особа в особі слідчого ОСОБА_9 , мав право затримувати без ухвали суду за п.2 ч. 1 ст.208 КПК України, тільки при умові, якщо ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , втекли з місця після скоєння злочину, коли пройшов невеликий проміжок часу, часова і просторова ознака находження щодо події і місця вчинення злочину, дають підстави підозрювати їх в його вчиненні, а також коли «очевидець в тому числі... вкажуть на те, що саме ці особи щойно вчинили злочин».
Посилаючись на зазначене, заявник просив визнати затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за п.2 ч 1 ст.208 КПК України - незаконним.
В судовому засіданні заявник підтримав подану ним скаргу наполягаючи на її задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, заслухавши заявника, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
Статтею 208 частиною 1 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Даний перелік підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Як встановлено судом,
30 грудня 2016 року о 23.00 ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , були затримані о/у Приморського ВП ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в приміщенні клубу «Міністеріум», з застосуванням кайданок, і доставлені в Приморський ВП.
Підставою для затримання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 стало посилання слідчого на п. 2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
Однак, аналіз встановлених судом обставин та матеріалів наданих до суду дає суду підстави для висновку про те, що дане затримання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 було здійснено з порушенням зазначених вимог Закону.
На переконання суду, затримання ОСОБА_3 відповідало би вимогам п.2 ч.1 ст.208 КПК України, лише за умови, якщо останній після скоєння злочину, вжив заходів до переховування, зникнення, а працівники поліції безперервно його переслідували, що істотно не припинялось би в часі. Разом з тим, надані до суду матеріали справи не містять доказів необхідності переслідування та затримання останнього, а судом таких даних не встановлено.
У відповідності до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
За таких обставин, суд змушений погодитись з доводами заявника в цій частині та прийти до висновку, про недостатність правових підстав для затримання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 і необхідності задоволення поданої скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України:
У Х В А Л И В :
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.
Визнати затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України - незаконним.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1