Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

23 березня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2017 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційномупорядку.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах, зокрема, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, суд касаційної інстанції не вправі скасувати або змінити оскаржуване рішення, а виходить з обставин, установлених судом.
Статтею 427 КПК регламентовано вимоги до касаційної скарги, в якій має бути викладено обґрунтування позиції з урахуванням наведених положень процесуального закону, проте засуджений на це не зважив, скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, не погоджуючись з рішенням суду щодо правильності свого засудження за ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК ОСОБА_4 зокрема, вказує на однобічність та неповноту досудового розслідування, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК неє предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому у поданій скарзі засуджений не зазначає належного обґрунтування незаконності по суті прийнятого рішення та не наводить доводів в аспекті приписів статей 91, 94, 284, 370, 412, 413, 419 КПК допущення судами істотних порушень кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а відтак, й необхідності скасування вироку та ухвали на підставах передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Не зазначено й конкретних порушень закону, які, на думку ОСОБА_4 , було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами) та які саме доводи залишились поза увагою цього суду, звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2017 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3