УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві від 27 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0009796, внесеного 07.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.10.2016 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві від 27 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0009796, внесеного 07.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Скарга надіслана до суду поштовим відправленням 20.10.2016.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.303 КПК України вказане у скарзі рішення слідчого може бути оскаржено на досудовому провадженні.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 10.10.2016 ним отримано копію постанови слідчого від 27 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0009796 у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм чинного кримінального-процесуального кодексу, слідчим не проведено первинних слідчих та дізнавальних дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Також ставить питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, у зв`язку з тим, що лише 10.10.2016 ним отримано копію постанови про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник скаргу підтримали з підстав, зазначених у ній, просили скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши доводи скарги, матеріали кримінального провадження №0009796, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з скасуванням постанови слідчого про закриття кримінального провадження, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Між тим, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого убачається, що висновку про наявність підстав для закриття провадження слідчий дійшов без виконання усіх необхідних процесуальних дій для прийняття об`єктивного та неупередженого рішення.

Так, слідчим суддею встановлено, що Шевченківським управлінням поліції ГУ НП в м.Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0009796 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

В подальшому постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 від 27.07.2016 зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для прийняття такого процесуального рішення слідчим зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 не проходив судово-медичну експертизу, яка є необхідною для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та об`єктивного проведення розслідування.

Таке процесуальне рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст.92, 284 КПК України й не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України.

Так, на порушення вимог п.п.5, 6 ст.3 КПК України після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим, на якого покладено ст.92 КПК України встановлення обставин, визначених ст.91 цього Кодексу як такі, що підлягають доказуванню, слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій на встановлення наявності чи відсутності кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Так, під час проведення досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР, потерпілого ОСОБА_6 допитано не в межах кримінального провадження, а самі дані про його допит стосуються періоду до внесення відомостей в ЄРДР. Жодних передбачених законом процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слідчим не проведено. При цьому протокол допиту потерпілого передує внесенню відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що суперечить вимогам ч.2 ст.214 КПК України.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження убачається, під час здійснення досудового розслідування слідчий не звертався до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень, яка є обов`язковою відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.242 КПК України. Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження, слідчий посилається на відсутність висновку судово-медичної експертизи, між тим не убачається, що слідчим вживалися усі необхідні заходи, спрямовані на виконання такої процесуальної дії.

Враховуючи доводи сторони захисту про поважність причин пропуску строку на оскарження рішення слідчого, слідчий суддя вважає доведеною в суді неможливість захисника у встановлений строк звернутися до суду зі скаргою, тому процесуальний строк на оскарження рішення слідчого підлягає поновленню.

За таких обставин постанова слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві від 27 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0009796, внесеного 07.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є передчасною та немотивованою, ґрунтується на неповному досліджені всіх обставин справи, не відповідає вимогам законності, доводи скарги не спростовані слідчим в суді, тому існують підстави для скасування даної постанови слідчого.

Керуючись ст.ст.306-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Поновити заявнику ОСОБА_3 процесуальний строк на оскарження рішення слідчого.

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві від 27 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0009796, внесеного 07.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1