справа № 557/233/17
29 червня 2017 року м. Корець
Колегія суддів Корецького районного суду Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
На розгляді Корецького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2016 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовженим. Ухвалою колегії суддів Корецького районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 діб до 09 липня 2017 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 діб, обґрунтовуючи це тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання та продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли. Також зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду або ж залишити територію України, може впливати на осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що має постійне місце проживання в м.Маріуполь, має родичів в м.Харків. Він не збирається переховуватись від суду, оскільки не хоче зашкодити своїй дочці.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, вважає, що немає підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні.
Вирішуючи заявлені клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.
За змістом ч.3 ст.199 КПК України, підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, так як санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи.
Суд вважає, що ступінь ризиків, передбачені статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даний час не зменшились. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від суду або ж залишити територію України, вчинити новий злочин, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, відсутні докази на підтвердження наявності в нього настільки міцних соціальних зв`язків, які стримували б його від намірів переховуватися від суду.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При розгляді клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована, зокрема, у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів і суспільний резонанс, а також те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_7 є злочином проти основ національної безпеки України та військовим злочином, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом із цим, суд враховує, що відповідно до положень ч.5 ст.176 КПК України до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України, більш м`які запобіжні заходи (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту та застави) застосовані бути не можуть і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду, а тому клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу не підлягає до задоволення.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.
За таких обставини клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того, обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про надання інформації про перетин ним державного кордону з 2008 року до моменту його затримання 08.10.2016 року.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, просив задоволити клопотання ОСОБА_7 про надання інформації про перетин державного кордону.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив вирішити вказане клопотання на розсуд суду.
Вирішуючи заявлене клопотання про надання інформації, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Колегія суддів вважає, що за для забезпечення об`єктивності, змагальності судового провадження, вказане клопотання підлягає до задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження судового розгляду кримінального провадження в відкритому судовому засіданні, оскільки йому немає що приховувати.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.27 КПК України, кримінальне провадження в судах першої інстанції здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини у випадку, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Згідно ч. 4 ст.27 КПК, кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених КПК України. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти Національної безпеки та територільної цілісності України, колегія суддів вважає, що надалі необхідно проводити судовий розгляд в закритому судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.93, 197, 331, 350, 369, 372 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 27 серпня 2017 року 19 год. 00 хв.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відкрите судове засідання - відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про надання інформації про перетин державного кордону - задоволити.
Витребувати від Державної Прикордонної Служби України інформацію про перетин державного кордону громадянином України ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 в період з 2008 року до моменту його затримання 08.10.2016 року із зазначенням місця перетину державного кордону, напрямком та метою слідування за кордон чи повернення із-за кордону.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3