Справа № 173/266/16-к
Номер провадження1-кп/173/12/2017
В И Р О К
іменем України

14 лютого 2017 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має малолітню доньку, 2015 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Верхньодніпровського районного суду від 12 жовтня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , в період часу з 12 лютого 2015 року по 20 лютого 2015 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пройшов на неогороджену територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_3 . Продовжуючи реалізовувати свій заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою дерев`яної драбини, яку знайшов на території дачного домоволодіння, виліз по ній до другого поверху дачного будинку, де шляхом застосування фізичної сили (за допомогою рук) та металевої трубки, яку він знайшов на території дачного домоволодіння, відчинив вхідні двері другого поверху, після чого проник у середину дачного будинку. Далі ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів викрав таке майно: 4 чавунних радіатора системи опалення, 6-ти секційних вартістю 900 грн. за 1 шт. на загальну суму 3600 грн.; водяний циркуляційний насос до котла системи опалення вартістю 518 грн.; музичний центр «Самсунг» на 3 диски та 2 касети біло-сірого кольору вартістю 1500 грн.; акустичну систему (2 дерев`яні колонки) «2,0 Gemіх ТF-5 bеесh» до музичного центру середнього розміру вартістю 550 грн.; металевий розширювальний бачок Д-400 мм, червоного кольору на 8,0 л вартістю 370 грн.; ДВД програвач марки «ВВК» чорно-білого кольору вартістю 250 грн.; бойлер «Аtlantic О`РгоР М080 D400-1-М» ємністю 80 л, білого кольору вартістю 1570 грн.; мийку із нержавіючої сталі прямокутну з полкою «Сгіstаl Каtаnа Рlus UА720ZS (580x485x180) вартістю 680 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 9038 грн. в цінах, що діяли на момент вчинення злочину. Викраденим майном ОСОБА_5 у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Також, ОСОБА_5 повторно в ніч на 8 липня 2015 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пройшов на огороджену територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 . Продовжуючи реалізовувати свій заздалегідь виниклий злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до вікна будинку та шляхом застосування фізичної сили (за допомогою рук) відчинив вікно, через яке проник в середину будинку. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав таке майно: чайний сервіз квадратної форми біло-жовтого кольору із орнаментом, у який входить: чашок 6 шт. блюдець 6 шт., 1 шт.цукорниця, 1 ш.чайник-заварювальник вартістю 316 грн.; кавовий сервіз у який входить: 2 шт.чашки та 2 шт.блюдця на нікельованій підставці у вигляді серця вартістю 150 грн.; соковижималка марки ««JUICE BOOSTER-JML» чорного кольору» вартістю 400 грн.; цукор в упаковці 10 шт. загальною вагою 10 кг вартістю 4,5 грн. за 1 кг на загальну суму 45 грн.; туалетний папір марки «Аро» 2 шт. вартістю 2,5 грн. за 1 шт. на загальну суму 5 грн.; постільну білизну (кольорову): простирадло вартістю 140 грн.; підковдра вартістю 238 грн.; наволочка вартістю 50 грн., на загальну суму 451 грн.; постільну білизну (білого кольору): простирадло вартістю 150 грн.; підковдра вартістю 238 грн.; наволочка вартістю 60 грн. на загальну суму 448 грн.; покривало літнє зеленого кольору вартістю 230 грн. Чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2040 грн. в цінах, що діяли на момент вчинення злочину.

Крім цього ОСОБА_5 в період з 25 жовтня 2015 року до 6 листопада 2015 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пройшов на огороджену територію дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 . Продовжуючи реалізовувати прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів повторно, підійшов до вікна будинку та шляхом застосування фізичної сили (за допомогою рук), відчинив вікно, через яке проник в середину будинку. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав таке майно: тарілки мілкі керамічні обідні білого кольору із каймою сірого кольору по краю у кількості 6 шт. вартістю 36 грн. за 1 шт. на загальну суму 216 грн.; дерев`яну кружку (сувенір) вартістю 80 грн.; комбінезон чоловічий, лижний, з непромокаючої плащової тканини, стьобаний, з наповнювачем - сінтепоном, кольоровий, із фіолетовим малюнком розмір ХХХL вартістю 1960 грн.; супову чашку об`ємом 0,5 л вартістю 20 грн.; блюдце керамічне вартістю 24 грн.; тарілки мілкі білого кольору у кількості 3 шт. вартістю 38 грн. за 1 шт. на загальну 14 грн.; стакан із звичайного скла чорного кольору із золотими ободами по краю вартістю 12 грн. 30 коп.; чашка із звичайного скла з малюнком синіх квітів вартістю 13,95 грн.,чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2440 грн. 25 коп., в цінах, що діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчинених злочинах визнав частково. Суду пояснив, що його друг запропонував йому залізти в хату, в якій, з його слів ніхто не живе, та викрасти майно, оскільки йому потрібні були гроші. Вони приїхали туди на машині, заліз по дробині в середину та викрали майно: металеві вироби, мийку, бойлер, колонки, двд-програвач, насос та інше. Металеві вироби здали на пункті прийому металобрухту та отримали за це майно близько 400 грн., а він лишив собі бойлер. Крадіжки у ОСОБА_6 він не вчиняв, а майно, яке було вилучено у нього під час обшуку його.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у вчинених злочинах підтверджується показаннями потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.

Так потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що в його будинку на ОСОБА_7 ніхто не проживає. Взимку 2015 року виявив, що в нього було викрадено майно, а саме всі інструменти, батареї нові, бойлер в упаковці новий, мийку нову. Нічого з викрадених речей йому не повернули.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в будинку в с.Заріччя він постійно не мешкає та про це багатьом відомо. 8 липня 2015 року йому зателефонували сусіди та повідомили, що в будинку відчинені ворота, на подвір`ї розкидані речі. Приїхав та виявив, що в будинку відсутнє майно: меблі, обігрівач, документи, посуд, електричні прилади (соковижималка, електроплитка, вентилятор на ножці), газовий балон. В жовтня 2015 року йому також зателефонували сусіди та повідомили, що в будинку відкрите вікно. Пам`ятає, що в останній час він був в будинку 26 жовтня 2015 року та все було на місці. Коли приїхав, то побачив, що не було холодильника, одягу, комбінезону, посуду та іншого майна. Нічого з викраденого майна йому не повернули.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він особисто знайомий з ОСОБА_5 , вони мешкають в одному селі. Весною 2015 року ОСОБА_9 запропонував йому купити в нього новий бойлер, в упаковці, оскільки йому потрібні були кошти. Він погодився, на нього були всі документи, заплатив йому 800-900 грн. Бойлер був у ОСОБА_9 у дворі. П`яник казав, що це йому тесть привіз.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що взимку 2015 року в вечірній час ОСОБА_9 попросив його допомогти перевезти речі на його машині, на що він погодився. Також з ними був ОСОБА_11 . П`яник вказав, куди їхати. Він зупинився біля дороги та чекав. П`яник почав з кущів доставати речі та вони допомогли йому покласти їх у машину. Не звертав уваги, яке саме майно там було, пам`ятає, що був бойлер новий в упаковці. Поїхали на пункт прийму металобрухту та здали там батареї. Гроші поділили між собою.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що йому зателефонував ОСОБА_13 та запропонував заробити гроші. Попросив його перевезти метал та інші речі. Вони поїхали на машині ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_9 . Зупинилися біля дороги і там були вже речі (батареї 4-5 шт., велика коробка та інше). ОСОБА_13 та ОСОБА_9 сказали, що це їхні речі. Речі повезли на пункт прийому металобрухту, отримали за це гроші, близько 300 грн.

Отже, показаннями потерпілих та свідків підтверджується час та місце вчинення злочинів, викрадене майно та причетність ОСОБА_5 до вчинених злочинів.

Також вина ОСОБА_5 підтверджується письмовими та речовими доказами, дослідженими, безпосередньо в судовому засіданні:

-протоколом огляду місця події від 20 лютого 2016 року, згідно з яким слідчим в присутності понятих було оглянуто дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_14 та виявлено пошкодження вхідних залізних дверей та ручки вказаних дверей, відсутні батареї;

-протоколом огляду місця події від 8 серпня 2015 року, згідно з яким слідчим в присутності понятих було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та виявлено відсутність замку, виявлено сліди ніг та рук;

-протоколом огляду місця події від 6 листопада 2015 року, згідно з яким слідчим в присутності понятих було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та зафіксовано обстановку вчинення злочину;

-протоколом обшуку від 13 листопада 2015 року, згідно з яким слідчим в присутності понятих було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та вияснено та вилучено таке майно: сервіз, постільну білизну; дерев`яну сувенірну кружку; інший посуд;

-висновком експерта про вартість викраденого майна у ОСОБА_3 на загальну суму 6338 грн.;

-висновком експерта про вартість викраденого майна у ОСОБА_4 4206 грн. 25 коп.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 8 лютого 2016 року, згідно з яким ОСОБА_5 в присутності понятих показав та розказав, де і як він вчиняв крадіжку в АДРЕСА_3 ;

-протоклом проведення слідчого експерименту від 8 лютого 2016 року, згідно з яким ОСОБА_5 в присутності понятих показав та розказав, де і як він вчинив крадіжку в АДРЕСА_2

-речовими доказами: сервіз, постільна білизна, дерев`яна кружка, які згідно з постановою від 24 листопада 2015 року було визнано речовими доказами та які було вилучено в домоволодінні ОСОБА_5 та які потерпілий ОСОБА_4 оглянувши безпосередньо в судовому засіданні визнав, як ті, що були в нього викрадені за кольором, кількістю та іншими індивідуально визначеними ознаками.

Вищевказані докази, які на думку суду є належними та допустимими, підтверджують також місце та обставини вчинення злочину, вартість викраденого майна у потерпілих.

Показання ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв крадіжку у ОСОБА_4 спростовуються показаннями потерпілого, протоколом обшуку, згідно з яким у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено частину речей, які були викрадені у ОСОБА_4 та протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 .

Надаючи оцінку письмовим та речовим доказав, наданим стороною обвинувачення, суд не приймає до уваги та вважає їх неналежними такі письмові та речові докази: протокол огляду місця події від 13 листопада 2015 року, яким було оглянуто дерев`яну коробку (колонку з динаміком), яка була добровільно видана ОСОБА_10 , постанову про визнання речовими доказами від 18 листопада 2015 року, якою було визнано речовим доказом металеву мийку сріблястого кольору, яка була видана ОСОБА_5 , постанову про визнання речовими доказами від 19 листопада 2015 року, якою дерев`яну коробку білого кольору (музичну колонку), яка була видана ОСОБА_10 , протокол огляду місця події від 11 грудня 2015 року, згідно з яким було оглянуто дерев`яні дошки розміром 35 см х 33 см, видані ОСОБА_15 , постанову про визнання речовими доказами від 22 грудня 2015 року, якою вищевказані дерев`яні дошки визнано речовими доказами; протокол огляду місця події від 5 січня 2016 року, яким було оглянуто ДВД програвач, виданий ОСОБА_5 , протокол огляду місця події від 2 лютого 2016 року, яким було оглянуто чавунні батареї 6-секційні у кількості 4 шт., видані ОСОБА_16 , постанову про визнання речовими доказами від 2 лютого 2016 року, якою вищевказані батареї було визнано речовими доказами; постановю про визнання речовими доказами від 2 лютого 2016 року, якою двд-програвач «Мередіан2 було визнано речовим доказом; протокол обшуку від 6 лютого 2017 року, згідно з яким за місцем проживання ОСОБА_10 не виявлено соковижималку, яка була викрадена у ОСОБА_4 .

В судовому засіданні як обвинувачений так і потерпілий ОСОБА_3 не підтвердили, що майно, як е було оглянуто, вилучено та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні не було викрадено у ОСОБА_3 , воно не відповідає характеристикам того майна, що зазначено в обвинувальному акті (зокрема ДВД-програвач) та не встановлено причини вилучення цього майна у інших осіб, які не мають відношення до цього кримінального провадження, а тому такі докази як не підтверджують так і не спростовують вину обвинуваченого, а тому є неналежними у відповідності до ст. 85 КПК України.

Суд, оцінивши докази в їх сукупності, які не суперечать показанням обвинуваченого, потерпілих, свідків та один одному, вважає доведеною вину ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.

Його дії правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до тяжких злочинів, дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше судимий, не одружений, має малолітню дитину, не працює.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчинених злочинів, обставини їх вчинення, суспільно-небезпечні наслідки, особу ОСОБА_5 з метою його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує те, що один зі злочинів було вчинено ОСОБА_5 до постановлення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року, а інший злочин, вже після проголошення цього вироку, але до повного відбуття покарання. Тому суд приходить до висновку, що покарання необхідно призначити за кожний злочин окремо за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів) та ч. 1 ст. 71 КК України (за сукупністю вироків).

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року він засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки. Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України суд вважає за необхідно призначити йому покарання шляхом часткового складання призначених покарань. Також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання. суд, керуючись ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточно покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового строку. Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 Кримінального кодексу України про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

У зв`язку з цим підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання суд не вбачає.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд приходить до таких висновків.

До початку судового розгляду потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожним окремо було заявлено цивільні позови. Потерпілий ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь 11 743 грн. в рахунок відшкодування завданих йому збитків, які він оцінює вартістю викраденого майна. Потерпілий ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 в рахунок завданої матеріальної шкоди 50000 грн. та 10 000 грн. в рахунок завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні потерпілі як цивільні позивачі позови підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги, оскільки нічого з викраденого майна їм повернуто не було.

Обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов ОСОБА_17 визнав, а позов ОСОБА_4 не визнав, оскільки він цього злочину не вчиняв.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законом.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілим завдано майнову шкоду, яку слід оцінювати вартістю викраденого майна. При цьому суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Тому завдану майнову шкоду потерпілим суд оцінює в межах шкоди, яка підтверджується письмовими доказами, а саме: потерпілому ОСОБА_3 9038 грн.; потерпілому ОСОБА_4 4480 грн. 25 коп.

Завдана майнова шкода обвинуваченим в добровільному порядку не відшкодована, а тому суд вважає законними та обґрунтованими вимоги потерпілих про відшкодування йому завданої майнової шкоди у межах пред`явленого обвинувачення.

Окрім того, судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка, на думку суду, полягає у душевних стражданнях, які зазнав потерпілий внаслідок неправомірного позбавлення його майна. Під час визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини вчинення злочину, глибину душевних страждань, які зазнав потерпілий, ступінь вини обвинуваченого, а також вимоги розумності та справедливості. Вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди потерпілим ОСОБА_3 не заявлялись.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що цивільні позови потерпілих підлягають частковому задоволенню.

Питання про долю речових доказів, а саме: металевої мийки розміром 1мХ0,50 м сріблястого кольору, дерев`яної коробки білого кольору (музична колонка) розміром 35 смХ26смХ41см із динаміком, сліди пальця руки, сервізу та постільної білизни, дерев`яних дошок, розмірами 35смх33 см, чавунні батареї 6-секційнй 4 шт. білого кольору, ДВД-програвач «Мередіан» сірого кольору, які були передані в камеру схову речових доказів Верхньодніпровського ВП, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувались.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 50, 65, 66, 70, 71 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 129, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року та остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 9038 грн. в рахунок завданої матеріальної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_4 4480 грн. 25 коп. - в рахунок завданої матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок завданої моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази у справі, а саме: металеву мийку розміром 1мХ0,50 м сріблястого кольору, дерев`яну коробку білого кольору (музична колонка) розміром 35 смХ26смХ41см із динаміком, сервіз та постільну білизну, дерев`яні дошки, розмірами 35смх33 см, чавунні батареї 6-секційнй 4 шт. білого кольору, ДВД-програвач «Мередіан» сірого кольору, які були передані в камеру схову речових доказів Верхньодніпровського ВП після набрання вироком суду законної сили повернути законним володільцям; слід пальця руки залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1