Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 серпня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора, здійснюючого процесуальне керівництво у провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року,
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 24 квітня 2017 року за №0000062 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт майна автомобіля марки «Audi-80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, сірого кольору, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Ридодуби Чортківського району Тернопільської області; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Чортківським ВРЕВ ДАІ 27.05.2011 року на ім`я ОСОБА_7 , жителя с.Ридодуби Чортківського району Тернопільської області.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що наданими слідчими матеріалами не наведено жодних достатньо обґрунтованих даних та доказів, що підтверджували б те, які саме сліди злочину містить на собі автомобіль марки «Audi-80» реєстраційний номер НОМЕР_1 і свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу. Крім того вказує, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту на речі, вказані у клопотанні, а також наявності ризиків передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.
Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор здійснюючий процесуальне керівництво у провадженні ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу в якій стверджує, що рішення слідчого судді є незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства й невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що підставою тимчасового вилучення автомобіля марки «Audi-80», р.н. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, сірого кольору, - є наявність достатніх даних, які вказують на те, що даний транспортний засіб спеціально використовується невідомою особою як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберігає на собі його сліди. Вважає, що у провадженні здобуто достатні дані та підстави вважати, що оглянуті та вилучені у ході обшуку від 07.08.2017 року легковий автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу використовувалися невідомою особою як засоби вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тому являються тимчасово вилученим майном. Додає, що розгляд справи слідчим суддею проведений без виклику в судове засідання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у провадженні. Вважає, що він як прокурор, був фактично позбавлений судом можливості використати передбачені КПК процесуальні повноваження, оскільки розгляд клопотання про арешт майна відбувся без урахування правової позиції сторони обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Як вбачається з ухвали слідчого судді він обґрунтовано вказав, що згідно постанови слідчого СВ Демидівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 7 серпня 2017 року (арк.п.20), автомобіль марки «Audi-80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Слідчим суддею з`ясовано, що власником автомобіля марки «Audi-80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.05.2011 року, є ОСОБА_7 (арк.п.18).
Водночас, у судовому засідання також з`ясовано, що автомобілем марки «Audi-80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.Великі Бережці, Кременецького району, Тернопільської області (арк..п.1-3).
Відповідно до приписів ст.ст.170-173 КПК України, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Так, при постановленні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст.173 КПК України, було враховано відсутність достатніх правових підстав, передбачених ст.170 КПК України, для арешту наведеного слідчим у клопотанні майна, недостатність доказів, котрі вказують на те, що майно, яке на думку слідчого необхідно арештувати, належить особі, яка в установленому законом порядку визнана підозрюваною, обвинуваченою, або в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, чи неосудної особи, котра вчинила суспільно небезпечне діяння.
Колегією суддів встановлено, що на час звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, повідомлення про підозру ОСОБА_7 , як власнику вилученого згідно протоколу обшуку від 07.08.2017 року майна, не вручалося.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, у поданому клопотанні, статусу тимчасово вилученого не має.
Наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, та встановлено той факт, що належний ОСОБА_7 автомобіль «Audi-80» зареєстрований у встановленому законом порядку, свідоцтво про його реєстрацію не містить ознак підроблення чи інших даних, що мають значення для кримінального провадження.
Вірно слідчим суддею дана оцінка й тому, що обґрунтовані дані, підтверджуючі, які саме сліди злочину містить на собі зазначені у клопотанні автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відсутні.
Таким чином слідчим суддею при постановленні ухвали з`ясовані всі обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту заявленого у клопотанні слідчим майна.
Покликання апеляційної скарги прокурора щодо наявності достатнього обсягу підстав котрі дозволяють вважати, що оглянуті та вилучені у ході обшуку від 07.08.2017 року легковий автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу використовувалися невідомою особою як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, наведені твердження колегія суддів розцінює критично.
Встановлені у ході апеляційного розгляду матеріалів провадження докази свідчать про відсутність підстав для арешту заявленого слідчим у клопотанні майна, вилученого згідно протоколу обшуку від 07.08.2017 року.
Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо проведення слідчим суддею судового розгляду без його виклику у судове засідання, таким чином розгляду клопотання слідчого без урахування правової позиції сторони обвинувачення колегія суддів до уваги не бере, оскільки в судовому засіданні 10.08.2017 року брав участь слідчий який заявив клопотання про арешт майна ОСОБА_6 . Його правова позиція оцінена та врахована слідчим суддею при ухваленні судового рішення.
На думку колегії суддів, наведені в ухвалі слідчим суддею мотиви, з котрих вона дійшла висновку щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно є переконливими.
При постановленні ухвали слідчим суддею було враховано усі обставини, пов`язані з розглядом заявленого слідчим клопотання, судове рішення прийнято відповідно до вимог закону, також з`ясовано усі обставини з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000062 внесеному до ЄРДР 24.04.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
__________ _________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3