Єдиний унікальний номер 728/260/17
номер провадження № 1-кп/728/58/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
05.04.2016 року близько 16:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на польовій дорозі за вулицею Олехівка в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_7 , після чого силою рук штовхнув ОСОБА_7 на велосипед, який був поруч, в результаті чого остання впала, а ОСОБА_5 з прикладанням травмуючої сили, руками натиснув на її тулуб 2 рази, чим завдав ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді 2 синців на обличчі, масивного синця на попереку, закритого перелому поперечних відростків другого та третього поперекового хребців та поперекового відростку четвертого зліва, які у своєму комплексі відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнав повністю і суду пояснив, що того дня, коли стався інцидент з ОСОБА_7 , він прийшовши на свою земельну ділянку, розташовану за селом, виявив там пожежу, яка, як йому стало відомо від односельців, виникла з вини ОСОБА_7 , оскільки остання незадовго до цього палила траву на своєму городі неподалік. Він вирішив з`ясувати стосунки з ОСОБА_7 і пішов до неї додому, проте чоловік останньої сказав, що її немає вдома, вона впорядковує іншу земельну ділянку за селом.
Обвинувачений запевнив, що дійсно знайшов ОСОБА_7 на другому городі та почав запитувати про пожежу, яку та влаштувала на його земельній ділянці, проте ОСОБА_7 пішла на нього з вилами, тому він змушений був її відштовхнути від себе лівою рукою, внаслідок чого ОСОБА_7 , спіткнувшись об обніжок, впала спиною на переднє колесо його велосипеда, який він тримав біля себе правою рукою. При цьому під час поштовху ОСОБА_7 знаходилась обличчям до нього. Більше ОСОБА_7 він не торкався, ударів не наносив; звідки у неї тілесні ушкодження не знає, але впевнений, що вони не могли виникнути від падіння на колесо його велосипеда; припускає, що наявні у ОСОБА_7 травми можуть бути наслідком ударів, які тій колись нанесла корова.
Також обвинувачений пояснив, що після того, як ОСОБА_7 впала на колесо його велосипеда, вона швиденько підвелась, забрала вили, сіла на свій велосипед і поїхала гасити пожежу; під час конфлікту з ОСОБА_7 поруч була його дружина ОСОБА_9 , яка була очевидцем інциденту.
Заявлений потерпілою цивільний позов ОСОБА_5 не визнав в повному обсязі, оскільки не вважає себе винним у вчиненні злочину, в скоєнні якого його обвинувачують.
Окрім того, потерпіла повідомила, що коли вони з чоловіком йшли додому, то по дорозі зустріли ОСОБА_14 , якому розповіли про інцидент з ОСОБА_5 .
Окрім того, свідок повідомив, що він через деякий час слідом за ОСОБА_5 пішов до дружини на город; коли зайшов в одну із вуличок, то приблизно метрів за 70 побачив, що ОСОБА_5 наносить удари ОСОБА_7 , яка лежала з піднятими вгору руками; ударів було приблизно 5. Свідок запевнив, що одразу не впізнав ні свою дружину, ні обвинуваченого, а коли ОСОБА_5 розігнувся, то лише тоді зрозумів що відбувається і роздивися, що його дружина лежала на велосипеді ОСОБА_5 , а обвинувачений її бив; неподалік від них стояла ОСОБА_10 ; потім свідок побачив, що ОСОБА_7 змогла підвестись і направилась йому назустріч, а ОСОБА_5 поїхав в іншу сторону.
Також свідок повідомив, що коли його дружина підійшла до нього, то у неї була кров в області носа, пошкодження на шиї, на лобі та припухлі очі; він взяв велосипед дружини і вони вдвох пішли додому; по дорозі дружина розповіла йому про те, що її побив ОСОБА_5 за спалений сінокіс; потім вони зустріли ОСОБА_15 , якому також все розповіли; після даного інциденту з ОСОБА_5 дружина сильно переживала, довго лікувалася та відновлювала здоров`я.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що приблизно на початку квітня минулого року, десь після 15:00 год. він на одній із вулиць села Красне зустрів ОСОБА_12 , який вів велосипед та його дружину ОСОБА_7 , яка в руках несла вили та хустку; у ОСОБА_7 на обличчі, на виску та на шиї була кров. Він зупинився і запитав у ОСОБА_7 що з нею сталося, на що остання повідомила, що її біля городу побив ОСОБА_5 за сінокіс; самого ОСОБА_5 свідок того дня не бачив.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що одного дня, після обіду, на початку квітня минулого року вона загрібала у себе на городі, а недалеко від неї, приблизно метрів за 150, на своїй земельній ділянці поралася ОСОБА_7 . Коли остання вже зібралася додому та взяла в руки велосипед та вили, до неї підійшла ОСОБА_10 і жінки почали про щось говорити на підвищених тонах; про що велась розмова було незрозуміло. Через деякий час до жінок приєднався ОСОБА_16 і було чути, як він обізвав ОСОБА_7 палійкою і також про щось голосно розмовляв з останньою.
Окрім того, свідок повідомила, що не прислухалась до розмови ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , оскільки була зайнята власними справами, проте коли вона в черговий раз подивилася в їхню сторону, то побачила, як ОСОБА_5 схилився над своїм велосипедом і вона подумала, що в того спав ланцюг; де була в той час ОСОБА_7 свідок не бачила, криків не чула; було видно, що ОСОБА_10 пішла на ферму, а із-за парканів до городів ішов ОСОБА_18 ; потім свідок побачила ОСОБА_7 , яка йшла простоволоса, без велосипеда назустріч своєму чоловікові; тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 свідок не бачила, проте того дня ввечері ОСОБА_7 біля двору розповіла їй про те, що її побив ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною обвинуваченого, суду пояснила, що 05.04.2016 року вона дізналася про те, що з вини ОСОБА_7 згорів їх сінокіс; цього ж дня після 15:00 год., йдучи на ферму на роботу, вона зустріла ОСОБА_7 на одному з городів і спитала в неї для чого та вчинила підпал, на що остання з насмішкою сказала, що нічого страшного не сталося і буде краще рости трава; потім до них під`їхав ОСОБА_5 і ОСОБА_7 почала в його сторону розмахувати руками, що змусило ОСОБА_19 лівою рукою в область плеча штовхнути потерпілу, яка стояла обличчям напроти нього на відстані витягнутої руки, внаслідок чого та розвернулась і впала спиною на колесо Іванового велосипеда, який той тримав біля себе правою рукою; упавши на колесо, ОСОБА_7 сповзла на землю, а тоді підвелась, взяла свій велосипед, вили і пішла додому, а вони з чоловіком - на ферму; при цьому свідок запевнила, що пішла попереду, а ОСОБА_5 - слідом за нею.
Також свідок повідомила, що вона весь час стояла на обніжку недалеко від чоловіка та ОСОБА_7 , при цьому відкинула в сторону вили, які належали потерпілій, щоб остання не скористалася ними в ході сварки, оскільки вела себе агресивно; ОСОБА_20 потерпілу не бив; будь-яких тілесних ушкоджень їй не наносив; неподалік на своєму городі поралася ОСОБА_13 , котра могла все бачити.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що приблизно рік тому, навесні, в післяобідню пору, точної дати не пам`ятає, він із саду йшов додому через городи і бачив, як ОСОБА_5 стояв над ОСОБА_7 , яка лежала не землі і наносив останній удари руками в область голови; при цьому ОСОБА_7 кричала, просила не бити її; також було чути, як ОСОБА_5 говорив, що ОСОБА_7 має йому за щось заплатити; неподалік якась жінка поралась на городі. Свідок запевнив, що не виявив бажання втручатися в сутичку між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 і пішов додому, а дорогою зустрів чоловіка потерпілої, який йшов в сторону городів, до того місця, де був інцидент між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; через деякий час він, знаходячись вдома, через паркан бачив, як вулицею подружжя ОСОБА_22 поверталося додому.
Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, свідків зясувавши думку прокурора та дослідивши докази у справі у визначеному за згодою учасників провадження порядку та обсязі, не дивлячись на невизнання ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому діянні, суд вважає, що його вина підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення:
- даними в судовому засіданні показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечував, що штовхнув ОСОБА_7 на колесо свого велосипеда;
- даними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_7 , щодо обставин та способу нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;
- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_23 , щодо нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_7 , коли та перебувала в лежачому положенні;
- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_15 , котрий зустрів подружжя ОСОБА_22 , коли ті йшли додому з городу і бачив ушкодження на обличчі ОСОБА_7 і якому потерпіла розповіла про побиття її ОСОБА_5 ;
- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_13 , яка, будучи на своєму городі, на відстані чула розмову на підвищених тонах між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а потім бачила як ОСОБА_5 нахилявся над своїм велосипедом;
- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 , яка бачила як ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_7 , внаслідок чого остання спиною впала на колесо велосипеда, який тримав ОСОБА_5 , а потім сповзла на землю;
- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_21 , який бачив, як ОСОБА_5 наносив удари руками в область голови ОСОБА_7 , яка лежала на землі і просила її не бити;
- висновком експерта №65а від 27.04.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_7 були виявлені наступні ушкодження: масивний синець на попереку, закритий перелом поперечних відростків другого та третього поперекових хребців справа та поперекового відростка четвертого зліва; 2 синці на обличчі. Всі вищеописані тілесні ушкодження утворилися в результаті ударів тупих твердих предметів з прикладанням травмуючої сили в ділянки розташування вказаних ушкоджень і могли утворитися від ударів кулаками (на обличчі), з подальшим падінням тіла на велосипед (удар поперековим відділом хребта). Переломи кісток поперекового відділу хребта за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше, чим на 21 добу відповідно до п.2.2.1в, 2.2.2 та 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року Про розвиток та вдосконалення медичної служби України відносяться до категорії середньої ступені тяжкості. Відповідно до п.2.3.1а.2.3.26 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року Про розвиток та вдосконалення медичної служби України відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; ОСОБА_7 отримала не менше 3-4 ударів;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2017 року, проведеного за участі ОСОБА_7 та відеозаписом з його відтворенням, які містять покази потерпілої, дані нею в ході експерименту, які повністю узгоджуються з показами, даними ОСОБА_7 в судовому засіданні.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_5 з ч.1 ст.122 КК України на ст.128 КК України, про що зауважував захисник в судовому засіданні, суд не вбачає.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання негативних характеристик не має, не працюючий, одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, згідно з висновком органу з питань пробації може виправитись без ізоляції від суспільства.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 такий вид покарання як позбавлення волі, але із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів та на думку суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.
Розглядаючи заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальних та моральних збитків, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
З огляду на вищевикладене, суд, керуючись принципом законності, зваженості, справедливості та диспозитивності, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню на суму 4121.16 грн., оскільки витрати саме на вказану суму належним чином підтверджені матеріалами справи, зокрема оригіналами касових чеків, квитків та квитанцій; ліки, зазначені в чеках узгоджуються з призначеннями, вказаними в медичній картці потерпілої, оригінал якої був досліджений судом і придбані під час стаціонарного та амбулаторного лікування ОСОБА_7 в Бахмацькій ЦРЛ з 08.04.2016 року по 10.06.2016 року.
Що стосується квитків, квитанції, фіскальних чеків на загальну суму 895.34 грн., то суд ставить під сумнів і відхиляє вказані докази, оскільки не вважає їх такими, що підтверджують матеріальні витрати потерпілої, понесені нею внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.
Зокрема, судом відхилено :
- квиток на проїзд з АС Конотоп до Красного 16.04.2016 року вартістю 8.21 грн., оскільки 16.04.2016 є вихідним днем, а з пояснень потерпілої вбачається, що вона здійснювала поїздки до медичних закладів у робочі дні;
- квитків на електропотяги, 14.04, 15.04, 21.04 на загальну суму 133.92 грн. оскільки квиток від 14.04 вказує на те, що пасажир прибув до міста Києва 14.04. о 22.05 год., в той час як потерпіла в судовому засіданні запевняла, що їздила на медичні обстеження та лікування зранку; квиток від 15.04. виданий на ім`я ОСОБА_24 , яку потерпіла взагалі не знає; а в підтвердження поїздки з Конотопа до Ніжина 21.04 потерпілою надано два квитки, при цьому зі слів ОСОБА_7 один з квитків належить її сестрі;
- квиток на автобус від с.Красне до м.Бахмач на суму 26.00 грн., який придбаний 24.02.2017 року та квиток на проїзд АС Конотоп до с.Красне на суму 8.18 грн., який придбаний 16.09.2016 року, оскільки вказані проїздні документи придбані через тривалий термін після нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілій та проходження нею курсу лікування;
- квитки на проїзд в автобусі в кількості 18 шт. на загальну суму 63.00 грн., порядкові номери яких є послідовними з 082151 по 082168 і походження та використання яких потерпіла пояснити не змогла;
- чек на придбання ліків від 15.04.2016 року о 10:44 год. на суму 47.67 грн. в аптечному пункті №5 в м.Бахмачі, по вул.Жовтневій,66 (а.с.41), оскільки у вказаний день ОСОБА_7 перебувала в м.Києві, що підтверджується її поясненнями та іншими фіскальними чеками, доданими до позову;
- один з квитків від 21.04.2016 року від АС Ніжин до АС Чернігів на суму 40.86 грн., оскільки на поїздку за вказаним маршрутом потерпілою надано два квитки і зі слів ОСОБА_7 один з квитків належить її сестрі;
- фіскальний чек на придбання скрапленого газу о 10:19 год. 22.04.2016 року в м.Києві на суму 200.00 грн. (а.с.42), оскільки згідно з іншими фіскальними чеками від 22.04.2016 року о 12:22 год. та о 12.36 год. ОСОБА_7 перебувала в м.Чернігові, де купувала ліки;
- фіскальний чек на придбання ліків в аптечному пункті № 5 в м.Бахмачі на суму 10.67 грн., оскільки вказаний документ пошкоджений і не містить дати здійснення покупки;
- фіскальні чеки: № 48 від 27.04.2016 року на суму 6.16 грн. на придбання активованого вугілля; № 62 від 08.04.2016 року на суму 31.56 грн. на придбання препарату для лікування серцевої недостатності; № 88 на суму 7.55 грн. та № 90 на суму 34.07 грн. від 11.04.2016 року на придбання препаратів для лікування серцевих хвороб та шлунку; № 54 від 12.04.2016 року на суму 13.72 грн. на придбання засобів проти метеоризму; № 43 від 14.04.2016 року на суму 6.91 грн. на придбання рукавичок стерильних; від 15.04.2016 року на суму 25.65 грн. на придбання бахіл медичних, гематогену та рукавиць хірургічних; від 10.05.2016 року на суму 58.55 грн. на придбання антигістамінних препаратів; від 02.06.2016 року на суму 172.66 грн. на придбання препаратів для лікування ран, виразок, які важко загоюються та для шлунку, оскільки в судовому засіданні, зокрема потерпілою та матеріалами її медичної картки не доведено, що вказані медичні засоби та препарати були придбані нею за призначенням лікаря для відновлення здоров`я після нанесення тілесних ушкоджень, спричинених діями ОСОБА_5 .
У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, зокрема за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 320.00 грн. та про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 524.80 грн.
Щодо вирішення питання про відшкодування потерпілій витрат на правову допомогу, то суд приходить до слідуючого висновку.
Згідно з п.1 ч.1ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Згідно з положеннями ч.2 ст.120 КПК України, витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, якими являються квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
Повноваження представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 підтверджені Договором про правову допомогу від 29.06.2016 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №171 від 24.12.1997 року, ордером серії ЧН № 008080 від 16.03.2017 року.
Сплату 3500.00 грн. за надання правової допомоги підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордера №18 від 29.06.2016 року, №21 від 19.07.2016 року та №4 від 16.03.2017 року.
З огляду на викладене, вимоги потерпілої про стягнення із обвинуваченого на її користь 3500 грн., витрачених на правову допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони документально підтверджені квитанціями до прибуткового касового ордеру, договором про правову допомогу, актом наданих юридичних послуг адвоката від 10.04.2017 року з розрахунком вартості послуг, окрім того, адвокат приймав участь в судових засіданнях, як в якості представника потерпілої, так і представника цивільного позивача.
Підстав для обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, суд не вбачає.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4121 (чотири тисячі сто двадцять одну) грн. 16 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 3500 (три тисяча п`ятсот) грн.00 коп.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 844 (вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. судового збору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1