Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2079/14-к
У Х В А Л А

11 липня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі колегії:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ;
прокурора: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.358 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000579 від 25.02.2013 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень.

У підготовчому судовому засіданні суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід на підставі того, що 27.04.2016 року як слідча суддя приймала рішення в кримінальному провадженні з приводу клопотання адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на поруку особи ОСОБА_61 , таким чином висловила позицію щодо даного питання до розгляду провадження по суті.

Прокурор ОСОБА_62 з данного питання послався на розсуд суду.

Потерпілий, який представився головою ініціативної групи потерпілих ОСОБА_29 заперечив з приводу відводу, вказавши, що судя обізнана із справою і вона в ній орієнтується, тому має право братии участь в судовому розгляді. Решта потерпілих заперечили з приводу задоволення заявленного відводу судді ОСОБА_3 та інших позицій не висловлювали.

Обвинувачений та його захисник з данного питання послалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_3 від 27.04.2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання сторонни захисту щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вказаним рішенням судя Позарецька виклала сформоване бачення з приводу питання запобіжних заходів, однак в рішенні є посилання на попередні рішення суду щодо обрання та продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, та таким чином наявність ризиків для даної обставини, що вказує, на пряме опрацювання матеріалів досудового розслідування для вирішення вказаного питання.

Не дивлячись на ту обставину, що суддя ОСОБА_3 розглядала клопотання щодо зміни запобіжного заходу на стадії закінчення досудового розслідування, прийняте нею рішення, із посиланням на мотиви його прийняття, повністю підпадає під положення ч.1 ст.76 КПК України.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.76 КПК України та підстави для відводу, викладені у заяві судді, суд, з ціллю усунення сумнівів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів у розгляді даного провадження, приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Крім того, суд зазначає, що вже сама обставина подання до суду заяви про відвід дає підстави сумніватися учаснику процесу в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушенням ст.6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви №76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

За таких обставин беручи до уваги імперативний характер змісту положень ч.1 ст.76 КПК України, то заперечення інших учасників кримінального провадження щодо заявленого суддею самовідводу, є неприйнятними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82, 314-316, 369, 415 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 в кримінальному провадженні відносно обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.358 КК України задовольнити.

Зобов`язати керівника апарату суду забезпечити визначення судді у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвал оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_3
Суддя: ОСОБА_2