справа № 165/1022/17
провадження №1-кп/165/127/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000313 від 02 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинська, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09.11.2016 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., судимість не знята і непогашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

До суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 30 червня 2017 року, укладена між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК Українинадані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні та повністю визнав винуватість у вчиненні наступного правопорушення.

В період часу з початку вересня 2016 року по 02 березня 2017 року ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого в приміщенні гаража масиву ЦЕЕМ м. Нововолинська, електродетонатор ЕД-КЗ-ПМ в кількості 1 шт. та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ в кількості 1 шт., які згідно висновку експерта №7 від 10.03.2017 відносяться до бойових припасів, придатних до вибуху, та бездимний одноосновний порох, який згідно висновку експерта № 108/106 від 10.03.2017 відноситься до вибухових речовин метальної дії, які в подальшому незаконно переніс в житло за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 02.03.2017, коли в ході санкціонованого обшуку в його житлі вищевказані бойові припаси та вибухову речовину було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у придбанні, носінні і зберіганні бойових припасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_5 ініціював укладення даної угоди, свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.

Угода передбачає додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_5 , які пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, а саме: ОСОБА_5 зобов`язується співпрацювати з працівниками Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області у викритті кримінальних правопорушень, вчинених громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання правдивих і викривальних показань про його злочинну діяльність в ході судового провадження у кримінальному провадженні № 0000211 від 12.02.2017, до якого приєднано матеріали кримінального провадження № 0000287 від 27.02.2017, у якому під час досудового розслідування ОСОБА_5 02.03.2017 давав показання в якості свідка. Дані зобов`язання обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується виконувати до 30.04.2020.

Оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків вчиненого, обтяжуючі покарання обставини відсутні, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який будучи судимим вироком Нововолинського міського суду від 09.11.2016 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень, штраф сплатив повністю, судимість не знята та не погашена у встановленому порядку, на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, є здоровим та працездатним, сторони узгодили покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.69 КК України штраф в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 згідний на призначення вказаного покарання.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку для прокурора, обвинуваченого та його захисника згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просив затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання, узгоджене в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжких злочинів, потерпілівідсутні. У зв`язку з наявністю кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків вчиненого, з урахуванням особи винного, який зобов`язується виконувати додаткові обов`язки, передбачені угодою, сторони правомірно погодили покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, які становлять 3081,40 грн. (а.м.п.35, 43), суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.314, ст.373, ст.374, ст.468, ст.472, ст.474, ст.475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2017 року у кримінальному провадженні №0000313 від 02 березня 2017 року, укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст.69 КК України увиді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 3081 (три тисячі вісімдесят одну) грн. 40 коп. на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

-обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1