Справа № 1604/613/2012
провадження № 1/1604/65/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2012 рокум. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретарі Папенко Л.І.,

з участю прокурора Стіхіна А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, інвалідності не має, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 249 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2011 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_1 маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, без належного дозволу, направився на Сулинську затоку з метою виловити риби для своїх особистих потреб риболовною сіткою, яка є забороненим знаряддям лову. Сітку довжиною 85 м., висотою 1,5 м., вічком сіткового полотна 70х70 мм виставив на воду на Сулинській затоці Кременчуцького водосховища біля острова Галицький в районі с. Липове Глобинського району Полтавської області, в межах ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно заповідного фонду України, за допомогою човна «Прогрес 2»з двигуном «Нептун 23». В подальшому, 08 грудня 2011 року ОСОБА_1 повернувся до залишеної у водоймищі сітки і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони й відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаної сітки здійснив незаконний вилов риби, а саме: товстолоб 5 шт., лящ 53 шт., судак 1 шт., плітка 3 шт., яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим згідно ОСОБА_2, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.1998 року № 512, заподіяв істотну шкоду рибним ресурсам держави на суму 1847 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснив незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибним ресурсам.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України визнав повністю і дав суду пояснення за змістом ідентичні описовій частині вироку.

Враховуючи, що підсудний в своїх показах визнає свою вину повністю, а також те, що ним та іншими учасниками судового розгляду не заперечуються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному висновку, підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, ніхто не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, суд не має сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного і тому в порядку ст.299 КПК України інші докази по справі судом не досліджувались.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в незаконному зайнятті рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 249 КК України.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного.

Обставинами, помякшуючими покарання підсудного суд визнає його щире каяття, сприяння в розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного в ході судового засідання не встановлено.

ОСОБА_1 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Згідно медичного висновку примусового лікування проти алкоголізму не потребує, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, у психіатра на диспансерному обліку не перебуває.

Призначаючи підсудному покарання у вигляді обмеження волі, суд враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини справи дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання і на підставі ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Позов Кременчуцького транспортного прокурора в інтересах держави в особі Святилівської сільської ради про відшкодування збитків, завданих рибним ресурсам в сумі 1847 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі як обґрунтований.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Позов Кременчуцького транспортного прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Святилівської сільської ради збитки, завдані рибним ресурсам в сумі 1847 гривень.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: риболовну сітку, яка зберігається в ЛВ в річпорту Кременчук; кошти за рибу, яка здана по накладній № 82 від 08.12.2011 року в ТОВ «Рибгосп»- конфіскувати; човен «Прогрес 2», двигун «Нептун 23»- повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя ОСОБА_2