Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1319/17
Провадження № 1-кс/723/1749/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2017 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна

встановив:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Сторожинецького районного суду із клопотанням, посилаючись на те, що ухвалою Апеляційного суду, Чернівецької області від 19.09.2016 року задоволено клопотання прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури про накладення арешту на майно стовбури дерев у кількості 342 колоди, які було вилучено в ході обшуку у виробничих приміщеннях, що в с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області.

Вважає, що арешт його майна слід скасувати, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна свідка на яке накладено було арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації. Докази того, що існує потреба у застосуванні арешту свідка відсутні.

Крім того заявник вважає, що в даний час відпала потреба в накладенні арешту на його лісодеревину, оскільки йому підозра не пред`являлась, а майно псується.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав своє клопотання посилаючись на викладені обставини та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не погодився із клопотанням та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на не завершення досудового слідства по кримінальному провадженню. Матеріали кримінального провадження до суду не надані.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Із ухвали Апеляційного суду, Чернівецької області від 19.09.2016 року вбачається, що відповідно до протоколу санкціонованого обшуку від 29.08.2016 року у виробничих, адміністративних та господарських будівлях і спорудах, що в с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, було виявлено і вилучено майно заявника ОСОБА_4 , а саме стовбури дерев в кількості 342 колоди, які є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України. Арешт майна це тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Статтею 174 КПК України визначено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із матеріалів клопотання, а саме в основному із ухвали Апеляційного суду від 19.09.2016 року, слідчим суддею встановлено, що відомості про виявлені стовбури дерев були внесені до ЄРДР, а відповідно, з цього часу і розпочалося досудове розслідування цього кримінального провадження.

З того часу орган досудового розслідування не вчинював жодних слідчих дій щодо вилученого і арештованого лісу, Місця скоєння самовільної рубки не виявлено, що в сукупності із відсутністю інформації щодо взагалі такої рубки свідчить про відсутність самого факту самовільної рубки дерев.

Жодних експертних досліджень не призначалось і не проводилось. Підозра не оголошувалась, тобто на даний час прокурор не довів, що існує обґрунтована підозра у вчиненні будь-якою особою, а також і власником арештованого майна, кримінального правопорушення.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження в т.ч. верховенство права, законність, недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності, забезпечення права на захист, невтручання в приватне життя, розумність строків та ін.

Таким чином на час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування здійснюється не ефективно як взагалі так і з часу вилучення і арешту майна заявника, а саме з 29.08.2016 року, тобто протягом більш ніж дев`яти місяців.

Прокурором в суді не підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою будь-якого кримінального правопорушення в т.ч. і за правовою кваліфікацією ст.290 КК України, оскільки підозрюваного не встановлено.

Не підтверджено також і наявність ризику щодо збереження речових доказів, який був підставою для накладення арешту. Відсутність доказів наявності ризиків, які пов`язані із запобіганням можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, при наявності власника майна, самостійно свідчить про необхідність повернення цьому власнику арештованого майна, скасувавши, при цьому арешт на них.

Висловлюючи, в судовому засіданні, свою думку щодо відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, прокурор послався на необхідність збереження речових доказів в інтересах слідства з чим слідчий суддя в межах розглядуваного клопотання не погоджується внаслідок не розумності та не співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб.

При цьому суд пристає на те, що стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції, гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке зазвичай називається правом на власність.

Із рішення Європейського суду з прав людини «Смиров проти Росії» або «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», вбачається необхідність дотримання розумного співвідношення пропорційності між використовуваними засобами і метою які переслідує держава за допомогою будь-яких вжитих нею заходів, включаючи заходи призначені для контролю за використанням громадянином своєї власності, що виражено в понятті «справедлива рівновага», яка повинна бути встановлена між вимогами дотримуватись загальних інтересів населення і вимогами охорони прав особистості.

Тобто для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, відсутність якої сприяє висновку про не перевагу суспільного інтересу над принципом поваги і захисту права власності особи та загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 64-2, 84, 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду, Чернівецької області від 19.09.2016 року, на стовбури дерев в кількості 342 колоди, власником яких є ОСОБА_4 , житель с Купка, Глибоцького району, Чернівецької області, які були виявлені і вилучені в ході проведення обшуку 29.08.2016 року у виробничих, адміністративних будівлях, а також господарських спорудах, що розташовані за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с. Верхні Петрівці, згідно ухвали Сторожинецького районного суду від 29.08.2016 року та знаходяться на зберіганні на території ДП «Сторожинецький лісгосп» в с. Чудей (Чудейський нижній склад), Сторожинецького району, Чернівецької області.

Зобов`язати начальника слідчого відділення Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, повернути все вказане майно його власнику ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити начальнику слідчого відділення, Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, для виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_5