Справа № 716/163/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2017 слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на постанову про відмову в проведенні процесуальних дій в порядку ст.ст.303-307 КПК України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про відмову в проведенні його допиту в режимі відео конференції від 01.02.2017 року; зобов`язати слідчого ОСОБА_4 вчинити слідчу дію, а саме допитати його в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №000007 від 15.04.2013 року.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 29.12.2016 ним було подане до слідчого ОСОБА_4 повторне клопотання про допит його в режимі відео конференції як підозрюваного у вищезазначеному кримінальному провадженні у зв`язку з його відсутністю у місці проживання протягом тривалого часу. 01.02.2017 року слідчим ОСОБА_4 прийнято рішення про відмову в задоволенні його клопотання.

Посилаючись на те, що в оскаржуваній постанові викладені видумані обставини та слідчим зроблено помилкові висновки, скаржник вважає постанову слідчого протиправною, а отже такою, що підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, обґрунтував вищенаведеним, просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що під час розгляду даного клопотання приймав рішення на підставі ч.1 ст. 232 КПК України, якою передбачено випадки проведення допиту осіб в режимі відеоконференції. Із обставин, викладених в клопотанні ОСОБА_5 він не вбачав наявності поважних причин неможливості безпосередньої участі останнього у даному досудовому провадженні, а також наявності інших підстав, визначених ним достатніми для проведення допиту скаржника в режимі відео конференції. У зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно із правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4 ) відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України внесено 15.04.2013 року в ЄРДР за №000007.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , якому адвокатом ОСОБА_3 надається правова допомога, згідно договору про надання правової допомоги від 30.12.2016 року, укладеного між ним та підозрюваним ОСОБА_5 .

Встановлено, що 29.12.2016 ОСОБА_5 направив на електронну адресу ГУНП Чернівецької області заяву, адресовану начальнику СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП Чернівецької області ОСОБА_4 , в якій повторно просив допитати його в режимі відеоконференції в межах розслідування даного кримінального провадження у зв`язку із тим, що він на протязі декількох років перебуває за кордоном та має намір перебувати там і надалі.

Постановою начальника СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП Чернівецької області ОСОБА_4 , від 01.02.2017 року відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні його заяви з підстав, викладених в описовій частині постанови.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно приписів ч.1, п.8) ч.2, ч.5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальниї дій. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Статтею 232 КПК України передбачено підстави та порядок проведення допиту у режимі відео конференції під час досудового розслідування. Згідно п.1 ч.1 статті 232 КПК України передбачено, що допит особи під час досудового розслідування може бути проведено у режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) у випадку неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 , звертаючись до слідчого з клопотанням про проведення його допиту в режимі відеоконференції, як причину неможливості його участі у досудовому провадженні, він зазначає тривале перебування за кордом за вищевказаною адресою, зокрема у подорожі. При цьому він не вказує про наявність поважних причин, які б перешкоджали йому припинити перебування за кордоном для участі у досудовому розслідуванні.

За таких обставин, слідчим, розглядаючи його заяву у відповідності до вимог ст. 232 КПК України було прийнято рішення про відсутність поважних причин неможливості його безпосередньої участі у досудовому провадженні.

Доводи скаржника про видумані обставини, викладені слідчим в постанові від 01.02.2017 року, як підставу задоволення скарги, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в мотивувальній частині цієї постанови слідчим викладено обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 . Отже, зазначені обставини не сприймаються судом як мотиви прийняття оскаржуваної постанови та її обґрунтування.

У зв`язку з наведеним приходжу до висновку про необґрунтованість даної скарги та відсутність підстав для скасування постанови слідчого про відмову ОСОБА_5 в проведенні його допиту в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 220, 232, 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого від 01.02.2017 року про відмову в проведенні допиту в режимі відеоконференції в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000007 від 15.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6