СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороніж Шосткінського району Сумської області, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 29.09.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 06.02.2015,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 25.04.2017 приблизно о 22.10 годині перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Г. Кірпи, 4 в вестибюлі Південного вокзалу на станції Київ-Псажирський помітивши раніше не знайомого йому чолівка вирішив таємно викрасти належне йому майно - гаманець із грошима з метою власного збагачення, проте після того, як його дії були помічені сторонніми, він продовжив тримати це майно в себе та зник з місця вчинення інкримінованого правопорушення.

Так, органому досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та побачив в нього в руках гаманець, дочекався того моменту, коли це майно потерпілий поклав на підвіконня каси, схопив його лівою рукою, в якомузнаходилися грошові кошти на суму 150 грн. та 20 Євро (на загальну суму 728,80 грн.), та направився в напраямку виходу з вокзалу. Його такі дії були викриті, але він не зупинився, після того, як його намагалися зупинити, він не припинив свої злочинні дії, а почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, і в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_5 було кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги з урахванням пояснень прокурора в судовому засіданні наступним. Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, підозрюється вчиненні корисного тяжкого злочину, він ніде не працює, сім`ї не має, що в своїй сукупності може свідчити про те, що він може продовжити злочинну діяльність чи ймовірно вчинить новий корисний злочин. Також прокурор просила слідчого суддю врахувати конкретні обставини інкримінованого злочину, зокрема, зухвалість поведінки самого підозрюваного, а також місце та час його вчинення.

Захисник категорично заперечувала проти задоволення даного клопотання, оспорювала власне кваліфікацію дій свого підзахисного, висловлюючи нерозуміння того, чому якщо один із свідків в кримінальному провадженні бачив які дії вчиняє підозрюваний, він не зупинив його такі дії та не намагався навіть перешкодити вчиненню даного злочину. Сторона захисту та підозрюваний кожний окремо вважли за можливе застосувати до підозрюваного особисте зобов`язання, сам підозрюваний пообіцяв слідчому судді, що буде з`являтися до слідчого, прокурора та в суд.

На питання, що підозрюваний робить в м. Києві, хоча проживає в Житомирькій області, він повідомив, що приїхав декілька днів тому і цей час "живе" на вокзалі. Дійсно, визнав, що роботи на даний час не має, а на вокзалі знаходиться тому, що йому нема де жити. Щодо обставин інкримінованого правопорушення, то він повідомив, що дійсно він викрав гаманець у потерпілого, в якому знаходилися грошові кошти, що він дійсно убігав, проте, він вважав, що за ним ніхто не спостерігає. На питання, чому він тоді побіг, відповів, що йому здалося, що його перслідують цигані.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий судд приходить до наступного висновку.

СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0004494 від 26.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

26.04.2017 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру за ч.2 ст.186 КК України.

За поясненнями підозрюваного, час його фактичного затримання відповідає 23.00 годині 25.04.2017, про що о 10.00 годині 26.04.2017 було складено протокол затримання такої особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в протоколі огляду місця події, протоколі огляді предмету, протоколі допиту потерпілого та свідків, враховуючи пояснення самого підозрюваного в даному судовому засіданні, протоколі пред`явлення особи для впізнання,слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст.12 КК України), за який передбачено покарання у виді до 6 років позбавлення волі, він раніше неодноразово судимий, -

-07.01.1985 Шосткінським районним судом Сумської області за ч.2 ст.206 КК и в редакції КК 1960 року до 2 років позбавлення волі,

-15.08.1986 Шосткінським районним судом Сумської області за ст.17 ч.2 ст.145, ч.2 ст.145, ст.43 КК в редакції КК 1960 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі з примусоим лікуванням від алкоголізму,

-18.04.1994 Шосткінським районним судом Сумської області за ч.2 ст.17, 81, ч.3 ст.141, ч.2 ст.42 КК в редакції КК 1960 року до 6 років позбавлення волі з конфіскацією,

-17.05.2001 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.141 КК в редакції КК 1960 року до 5 років позбавлення волі,

-29.06.2005 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

-29.09.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, відбував поарання реально, звільнився 06.02.2015.

ОСОБА_5 не має сім`ї, визначеного місця проживання, не працює, міцні соціальні зв`язки відсутні.

Відтак слідчий суддя погоджується із твердженнями сторони обвинувачення про те, що існує ризики того, що він може продовжити злочинну діяльність і вчинення нових корисних злочинів та відсутність міцних соціальних зв`язків та місця проживання в своїх сукупності виключає обрання іншого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку в рамках даного кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого щодо необхідності обрання найсуворішої міри запобіжного заходи задля недопущення можливого впливу на потерпілого.

Вищенаведене, за переконанням суду, свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_5 і з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, йому належить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне акцентувати увагу сторони обвинувачення на тому, що прокурором в судовому засіданні не обгрунтована необхідність утримання особи під вартою саме 60 діб, тобто жодним чином не наведено, за яких обставин досудове розслідування у справі не зможе бути закінчено у більш короткий термін.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком до 23 години 00 хвилин 11 травня 2017 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді до 23 години 00 хвилин 11 травня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1