Справа № 487/372/16-к
Провадження № 1-кп/487/167/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора Заводського відділу місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,.
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одружений ,офіційно не працює, зареєстрованого та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
- у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в:
27.09.2015 року , приблизно о 04 год. 25 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №42-А по вул. Лазурній в м.Миколаєві, під час розмови із ОСОБА_7 , на підставі раптово виниклих неприязнених стосунків, умисно заподіяв тілесні ушкодження останній, а саме схопивши за шию ззаду, штовхнув ОСОБА_7 на землю, в результаті чого вона впала та вдарилась обличчям об землю. В результаті чого, у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження, які по мірі тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров*я.
Після чого, ОСОБА_5 в цей же день, 27.09.2015 року, приблизно о 04 год.35 хв. знаходячись біля будинку №42-А по вул. Лазурній в м.Миколаєві, побачив ОСОБА_6 , яка знаходилась разом із своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 влаштував сварку, в ході якої на підставі раптово виниклих неприязнених відносин, затягнув ОСОБА_6 до під*їзду вищевказаного будинку, де умисно заподіяв останній тілесні ушкодження, а саме наніс їй один удар головою в обличчя, від якого остання впала та тримаючи її за волосся декілька разів ударив головою об підлогу. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я та легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 27.09.2015 року, приблизно о 05 год.30 хв., ОСОБА_5 ,знаходячись на території Лікарні швидкої медичної допомоги Миколаєва, в Приймальному відділенні за адресою м.Миколаїв вул. Корабелів,14 на підставі раптово виниклих неприязнених стосунків,
реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства влаштував сварку з лікарем, а також іншим персоналом Лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаєва, в ході якої грубо порушуючи громадський порядок та нехтуючи встановленими правилами поведінки для відвідувачів лікарні, висловлювався на адресу вище вказаних осіб нецензурною лайкою, на зауваження не реагував , тим самим демонструючи свою зневагу до існуючих правил та встановлених норм поведінки , умисно заподіяв тілесні ушкодження лікарю ОСОБА_8 , а саме наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, які по мірі тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров*я.
Вказані хуліганські дії ОСОБА_5 продовжувались протягом не менше 10 хвилин, у зв*язку з чим нормальна робота приймального відділення лікарні була порушена.
У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю за ч.2 ст.125 КК України.За ч.1 ст.296 КК України та за ч.1 ст.122 КК України вину не визнав. Суду він показав, що 27.09.2015 року, вночі він знаходився в барі"Капріка" в м.Миколаєві, де зустрів свою знайому ОСОБА_6 та вирішив поспілкуватись із нею. Але остання відмовилась від спілкування та разом із своїми друзями - ОСОБА_10 та двома хлопцями покинули приміщення бару ,сіли в таксі та поїхали додому. Він поїхав на таксі за ними. Під*їхавши до будинку АДРЕСА_2 , він побачив, що ОСОБА_6 вже також під*їхала до будинку та разом із ОСОБА_10 підходила до під*їзду. Він підійшов до неї. Вони почали сваритись із ОСОБА_6 , потім вона намагалась його вдарити,нанесла йому декілька подряпин нігтями по обличчю. Потім ОСОБА_6 почала заходити до під*їзду будинку , і він зайшов разом із нею. В під*їзді будинку він намагався побалакати із ОСОБА_6 , але вона виривалась із його рук, кидалась на нього та намагалась його пошкрябати нігтями , і тоді він наніс їй один удар рукою по обличчю і вона впала на землю.
Потім вона піднялась , почала виходити із під*їзду, і вже на виході із нього, він штовхнув ОСОБА_6 і, оскільки поряд стояла ОСОБА_10 , вони разом із нею впали на землю. Він побачив, що ОСОБА_10 впала обличчям донизу. Він підняв ОСОБА_6 ,посадив у таксі та разом поїхали до лікарні швидкої допомоги. Приїхавши у лікарню, він разом із ОСОБА_6 , де вже була і ОСОБА_7 , зайшли до приймального відділення, але до них хвилин із 10 ніхто не підходив. Він піднявся на другий поверх до лікаря, а той вже спускався до них на перший поверх. Не зайшовши до приймального відділення , лікар ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_6 ,і не надавши їй ніякої допомоги , сказав, що їм потрібно у інше відділення, яке знаходиться у іншій стороні. Його це обурило, він декілька разів висловився на його адресу нецензурною лайкою , схватив лікаря руками за халат та наніс йому два удари правою рукою по обличчю. Як він наносив тілесні ушкодження лікарю бачили медсестри, які знаходились у відділенні лікарні. Потім він побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли у те відділення, на яке вказав лікар і пішов за ними. В подальшому потерпілим була надана медична допомога. В скоєному він щиро розкаявся .Вину за ст. 122 ч.1 КК України не визнає, оскільки умисно тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не наносив, а вона впала та отримала тілесні ушкодження з необережності, оскільки в результаті того, що він штовхнув ОСОБА_6 , та впала на ОСОБА_7 , яка і
отримала в результаті падіння на землю тілесні ушкодження. Не визнає також і вину за ст.296 ч.1 КК України, оскільки хуліганських дій він не вчиняв, лише наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 27.09.2015 року , вночі вона разом із друзями, серед яких була і ОСОБА_7 спілкувались в клубі "Капріка", де зустріли ОСОБА_5 , але спілкуватись із ним вона не хотіла, оскільки той був в алкогольному сп*янінні та дуже агресивним, тому через деякий час поїхала на таксі разом із ОСОБА_10 та двома хлопцями додому. Під*їхавши до будинку АДРЕСА_2 , де вона проживає, вона побачила, що ОСОБА_5 також під*їхав. Вийшовши із автомобіля він почав відразу висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, штовхати її. Присутній ОСОБА_11 намагався зупинити його, але той вирвався, схватив ОСОБА_7 за шию рукою і штовхнув її із силою об землю обличчям. Поки ОСОБА_12 підіймав ОСОБА_10 , ОСОБА_5 схватив її ( ОСОБА_13 ) за волосся та заволік її до під*їзду , повернув її обличчям до себе та наніс своїм лобом їй удар в обличчя, вона не втрималась та впала на підлогу, тоді він схватив її за волосся та почав бити обличчям об підлогу. Всього він наніс їй 3-4 удари об підлогу. В цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_12 стукали в двері, просили їх відкрити, ОСОБА_5 відкрив двері, схватив її за одежу , посадив у таксі , хоча вона пручалась,та вони поїхали в лікарню швидкої допомоги. Приїхавши до лікарні, він знову її схватив за одежу та поволік до приймального відділення. В цей час також приїхали ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . ОСОБА_5 , весь час висловлювався нецензурною лайкою та кричав , потім почав шукати лікаря,який прийшов та сказав, що їм не у це відділення і показав на інше приміщення лікарні, і тоді ОСОБА_5 напав на лікаря , висловлювався на його адресу нецензурною лайкою,та наніс йому біля 4-х ударів. Свій цивільний позов про відшкодування моральної шкоди вона підтримує та просить його задовольнити, оскільки тривалий час вона лікувалась, їй було проведено операційне втручання,тривалий час вона не працювала, в неї залишився шрам на обличчі.
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 27.09.2015 року , вночі, вона разом із ОСОБА_6 була в клубі "Капріка", де зустріли ОСОБА_5 ,який відразу почав чіплятись до ОСОБА_6 і вони вирішили поїхати додому. Приїхавши за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_13 , вони побачили, що біля під*їзду стоїть ОСОБА_5 , який висловлювався нецензурною лайкою , погрожував ОСОБА_6 , а потім почав штовхати її. Оскільки вона стояла поряд із ОСОБА_13 , ОСОБА_5 схватив її ( ОСОБА_10 ) рукою за шию та із силою штовхнув обличчям об землю. Вона впала та вдарилась підборіддям обличчя. ОСОБА_15 почав її піднімати, а ОСОБА_5 схватив ОСОБА_6 та затаскав до під*їзду. Оскільки двері в під*їзді зачинились, вони почали стукати в двері та просили відкрити . Через декілька хвилин двері відчинились, і вона побачила , що обличчя ОСОБА_6 все залито кров*ю, а в руці ОСОБА_5 знаходиться ніж. Незважаючи на те, що ОСОБА_6 пручалась та виривалась, ОСОБА_5 силою її посадив у таксі та вони поїхали. Вона також разом із ОСОБА_9 поїхали в лікарню швидкої медичної допомоги. Коли приїхали, то побачила, що ОСОБА_5 вже там, шукав лікаря, і оскільки того довго не було, почав висловлюватись нецензурною лайкою, а коли підійшов лікар, схватив його за одежу, та почав бити. Всього наніс біля 5 ударів. Оскільки лікар сказав, що їм у інше відділення, вона та ОСОБА_6 направились туди, де їм надали
медичну допомогу. Свій цивільний позов про відшкодування моральної шкоди вона підтримує та просить його задовольнити, оскільки тривалий час вона лікувалась, їй було проведено операційне втручання, але в неї все рівно залишився шрам на обличчі.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що працює лікарем-нейрохірургом в лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаєва.27.09.2015 року, приблизно о 05 год. він знаходився на чергуванні в ЛШМД. Йому зателефонували із приймального відділення та повідомили, що в них знаходиться агресивно настроєний громадянин і потрібно спуститись до приймального відділення. Він відразу ж вийшов із кабінету та почав спускатись на перший поверх. На зустріч йому вже йшов обвинувачений ОСОБА_16 і на підвищеній інтонації почав висловлювати претензії та надавати вказівки, як він повинен себе вести із пацієнтами, які знаходились в приймальному відділенні, оскільки в дівчат великі рани на голові. На його вказівки, він йому повідомив, що спочатку потрібно оглянути цих пацієнтів, але якщо такі є рани, то спочатку потрібно їх обробити в травмопункті. Тоді, не дійшовши до приймального відділення, ОСОБА_16 раптово наніс йому удар рукою в голову, від чого впали та зіпсувались його окуляри. Потім ОСОБА_16 схопив його за руки, притиснув до стіни та почав наносити йому тілесні ушкодження рукою в область обличчя, всього наніс до 4-5 ударів . На цей галас вийшли співробітники приймального відділення, щось йому сказали , зробивши йому зауваження і він пішов у їх сторону, висловлюючись нецензурною лайкою, а потім зовсім пішов із відділення. Все це тривало до 10 хвилин, а під час нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_16 висловлювався на його адресу та інших співробітників нецензурною лайкою, був у алкогольному сп*янінні та дуже агресивним.Також потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що не відмовлявся оглянути потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , оскільки навіть не дійшов до оглядової кімнати, де ті знаходились, оскільки ОСОБА_16 почав наносити йому тілесні ушкодження. Цивільного позову він не заявив.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його вина повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_9 суду показав, що 27.09.2015 року , вночі, він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_13 . Біля під*їзду він побачив ОСОБА_5 , який висловлювався нецензурною лайкою на ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , погрожував ОСОБА_6 , а потім почав штовхати її. Він , свідок, встав між ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , заспокоюючи його. Але ОСОБА_16 на це не реагував, потягнув ОСОБА_10 за шию рукою та штовхнув її із силою об землю. Вона впала та вдарилась обличчям. ОСОБА_15 почав її піднімати, а ОСОБА_5 схватив ОСОБА_6 та затаскав до під*їзду. Поки ще двері до під*їзду не закрились, він побачив, що ОСОБА_16 своїм лобом наніс один удар по голові ОСОБА_13 і вона від цього впала. Через декілька хвилин двері відчинились, і він побачив , що обличчя ОСОБА_6 все в крові, а на підлозі також плями крові, в руці ОСОБА_5 знаходиться ніж. Незважаючи на те, що ОСОБА_6 пручалась та виривалась, ОСОБА_5 силою її посадив у таксі та вони поїхали в Лікарню. Оскільки у ОСОБА_10 теж було розбите обличчя, він та ОСОБА_10 поїхали в лікарню швидкої медичної допомоги. Коли приїхали, то побачили, що ОСОБА_5 вже там, шукав лікаря, і оскільки того довго не було, почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу співробітників лікарні , голосно розмовляти та кричати, а коли підійшов лікар, схватив його за
одежу,притиснув до стінки та почав бити. На його крики вийшла медична сестра та попросила ОСОБА_16 заспокоїтись. Оскільки лікар сказав, що їм у інше відділення, він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились у інше відділення, де їм надали медичну допомогу.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 27.09.2015 року, ОСОБА_6 , просила прийняти міри до її колишнього знайомого ОСОБА_5 ,який 27.09.2015 року о 04 год. 30 хв. , знаходячись за адресою м.Миколаїв, вул. Лазурна, 42-а біля під*їзду наніс їй та її подрузі ОСОБА_7 тілесні ушкодження в області голови.
Відповідно до висновку експерта №1562 від 29.09.2015 року , У ОСОБА_6 були виявлені пошкодження у вигляді забитої рани та садни в області лобу зліва, крововиливу повіки лівого ока, крововиливу та садни в області правого стегна, садни колінного суглобу, котрі утворились від не менш 4-х ударних впливів тупим твердим предметом, котрими могли бути голова, руки, ноги та інші предмети, можливо у строк та при обставинах, вказаних оглянутим та в постанові.За ступенем тяжкості вказані пошкодження відносяться : пошкодження у вигляді забитої рани та садни в області лобу зліва, крововиливу повіки лівого ока до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров*я(п.2.3.3 Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень), пошкодження в області правого стегна та колінного суглобу ,кожне із них відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).
Розташування потерпілої та нападаючого в момент спричинення тілесних ушкоджень могло змінюватись.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12.2015 року, потерпіла ОСОБА_6 за участі статиста та понятих на місці , із застосуванням фотозйомки розповіла та показала про обставини вчинення злочину ОСОБА_5 .
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 27.09.2015 року, ОСОБА_7 , просила прийняти міри до ОСОБА_5 ,який 27.09.2015 року о 04 год. 30 хв. , знаходячись за адресою м.Миколаїв, вул. Лазурна, 42-а біля під*їзду наніс їй тілесні ушкодження в області обличчя.
Відповідно до висновку експерта №1759 від 30.11.2015 року , у ОСОБА_17 були виявлені пошкодження у вигляді забитої рани підборіддя,перелому суглобного відростку щелепи зліва.
Дані тілесні ушкодження утворились в результаті однократного ударного впливу тупого твердого предмету в область підборіддя, не виключно в строк, вказаний в історії хвороби і за ступенем тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров*я( терміни зростання перелому кісток перевищує 21 добу).Утворення вказаних тілесних ушкоджень при падінні тіла на поверхню із положення стоячи маловирогідно.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2015 року, потерпіла ОСОБА_7 за участі статиста та понятих на місці , із застосуванням фотозйомки розповіла та показала про обставини вчинення злочину ОСОБА_5 .
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від
27.09.2015 року, ОСОБА_8 просив прийняти міри до невідомого йому чоловіка ,який 27.09.2015 року о 05 год. 30 хв. , знаходячись в приміщенні лікарні швидкої медичної допомоги наніс йому тілесні ушкодження в області обличчя.
Відповідно до висновку експерта № 1567 від 29.09.2015 року, у ОСОБА_8 виявлені пошкодження у вигляді переривчастої садни в лівій скронево - виличної області, крововилив повіки лівого ока та верхньої кінцівки, котрі утворились від не менш 4-х ударних впливів тупим твердим предметом, котрими могли бути руки, ноги і т.п, можливо в строк та при обставинах, вказаних оглянутим та в постанові.
За ступенем тяжкості кожне із вказаних описаних пошкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення пошкоджень при падінні із висоти власного росту із положення стоячи на поверхню виключається.
Відповідно до протоколу пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2015 року ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , котрий 27.09.2015 року близько 05 год. 30 хв. , знаходячись в ЛШМД наніс йому тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 1886/1567-15р(додаткової) від 25.11.2015 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді потрясіння головного мозку, садни в лівій скронево - виличної області, крововилив повіки лівого ока ,які відносяться за ступенем тяжкості до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров*я) п.2.3.3 Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Крововиливи в області верхніх кінцівок, кожен із них відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Розташування потерпілого та нападаючого в момент спричинення пошкоджень могли змінюватись.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12.2015 року, потерпілий ОСОБА_8 за участі статиста та понятих на місці , із застосуванням фотозйомки розповів та показав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень та вчинення злочину ОСОБА_5 .
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які є достатніми та взаємопов*язаними , суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров*я, за ч.1 ст. 122 КК України як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров*я, а також за ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю .
Доводи обвинуваченого про неправильну кваліфікацію його діям є безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю досліджених доказів. Так, відповідно до роз`яснення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 р. № 10, при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету,
характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Як роз`яснено в п.5 зазначеної Постанови, за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, знищенням чи пошкодженням майна, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Так,обвинувачений ОСОБА_5 використовуючи нікчемний привід, тобто діючи із хуліганських спонукань , в присутності інших осіб, почав грубо порушувати громадський порядок в лікарні нічний час , а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою в адрес потерпілого, після чого проявляючи особливу зухвалість безпричинно наніс тілесні ушкодження потерпілому,таким чином виражав явну неповагу до суспільства, і його дії тривалий час і вперто не припинялись. Крім того, твердження сторони захисту , що ОСОБА_5 не порушував своїми діями громадського порядку спростовуються фактичними обставинами справи, які встановлені судом. Так , дії обвинуваченого свідчать про наявність посягання на суспільні відносини, які охороняють громадський порядок, до яких відноситься хуліганство. ОСОБА_5 , знаходячись в лікарні в нічний час, під час побиття лікаря - потерпілого ОСОБА_8 - бажав показати свою нібито вищість(винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного із неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Доводи сторони захисту стосовно того, що дії ОСОБА_5 за епізодом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 слід кваліфікувати як вчинене з необережності не заслуговують на увагу, оскільки потерпіла ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_5 із силою штовхнув її обличчям об землю, а вона впала та вдарилась підборіддям об поверхню землі. Ці покази потерпілої співпадають із показами свідка ОСОБА_12 та показами експерта ОСОБА_18 . Так експерт суду показав, що не виключно , що саме таким чином були спричинені тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до середньої тяжкості , обставини,які пом`якшують покарання, а саме , що обвинувачений частково признав свою вину та розкаявся у вчиненому. Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
А також суд враховує дані про особу обвинуваченого , який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. На обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не знаходиться.
З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання,у вигляді обмеження волі , але із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, виходячи з того, що обвинувачений раніше не судимий, вину визнав частково,тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
На підставі положення ст. 1166,ст.1167 ЦК України заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 цивільні позови про
Задовольняючи позови потерпілих про відшкодування моральної шкоди суд враховує те, що потерпілій ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_5 наніс декілька ударів, обвинуваченій ОСОБА_7 один удар. В результаті спричинених тілесних ушкоджень потерпілі тривалий час лікувались, потерпілій ОСОБА_7 проводилось хірургічне втручання, вони обидві не могли продовжувати активне громадське життя, їх привичний уклад життя був порушений, і для його відновлення їм потрібно було додавати додаткових зусиль.З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що достатньою компенсацією за спричинені їм моральні страждання потерпілій ОСОБА_6 буде сума в 5000 грн., а ОСОБА_7 7000 грн.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання
-за ч.2 ст.125 - один рік обмеження волі
за ч.1 ст.296 КК України- два роки обмеження волі
-за ч.1 ст.122 КК України три роки обмеження волі
На підставі положення ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років обмеження волі.
На підставі положення ст.75,ст.76 КК України, від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити із іспитовим строком на два роки, зобов*язавши його без дозволу уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироку законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди в сумі 5 тис. грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
СУДДЯ ОСОБА_19