справа № 462/3067/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001677 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поляка, громадянина України, уродженця м. Львова, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, який проживає на АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.12.2016 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 13.05.2016 року близько 04.40 год., перебуваючи на вул.Виговського, 55 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, зайшов у під`їзд №2 будинку АДРЕСА_2 , де піднявшись до вхідних дверей, які ведуть у машинне відділення, шляхом підбору ключа, проник у підсобне технічне ліфтове приміщення, звідки таємно викрав одну гальмівну котушку, яку в подальшому демонтував знаряддями, які були заздалегідь придбані для вчинення злочину. Викрадені речі ОСОБА_5 намагався винести, однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений ОСОБА_6 , який завадив скоїти крадіжку. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ЛКП «Нове» матеріальної шкоди на суму 2320 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої його позиції, а також йому роз`яснено, що він у такому випадку позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця при замаху на злочин.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий 06.12.2016 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням на 1 рік /матеріали кримінального провадження, арк.33/, неодружений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, арк.38, 40, 41, 42/, а тому виходячи з наведеного, беручи до уваги думку представника потерпілого ЛКП «Нове» - ОСОБА_7 /а.с.75/, що претензій до обвинуваченого ЛКП «Нове» не має, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

З матеріалів провадження убачається, ОСОБА_5 засуджений 06.12.2016 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням на 1 рік. Між тим, під час даного судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 винний в іншому злочині, вчиненому ним 13.05.2016 року, тобто до постановлення вказаного попереднього вироку.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За таких обставин,остаточне покарання обвинуваченій слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням, визначеним попереднім вироком у виді позбавлення волі.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Яворівського районного суду Львівської області від 06.12.2016 року за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання 3 /три/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Речові докази:

- чорна сумка на плече повернути ОСОБА_5 , як власнику /матеріали кримінального провадження, арк.28/;

- дріт, 6 контактів, 12 металевих частин повернути потерпілому ЛКП «Нове», як власнику /матеріали кримінального провадження, арк.28/;

- металевий ключ, викрутку, сірі рукавиці знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1