Номер провадження: 11-сс/785/747/17
Номер справи місцевого суду: 522/3195/17
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 р. про відмову в задоволенні його клопотання про скасування арешту майна,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.11.2016 року.

15.05.2017 р., на зазначену ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 21.03.2017 року та постановити нову, якою скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року та постановити нову, якою направити його клопотання в порядку ст. 174 КПК України до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість, ч.ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України встановлюють вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Також згідно із п.9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 21.03.2017 р., копія якої додана до апеляційної скарги, у задоволенні клопотання було відмовлено з тих підстав, що клопотання про скасування заходу забезпечення кримінального провадження, повинно бути подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування та заява адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна була розглянута по суті за участю представника володільця майна.

Посилання апелянта на ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, як підставу для апеляційного перегляду зазначеної вище ухвали суду 1-ої інстанції є безпідставним, оскільки згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Більш того, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає, що однієї із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Натомість, системний аналіз зазначеної норми Конституції України засвідчує, що забезпечення права на апеляційний перегляд виникає після розгляду справи (кримінального провадження) по суті.

Окрім того, ч. 3 ст. 309 КПК України встановлює, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Отже, даний перелік не містить ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні заяви про скасування арешту майна, що свідчить про те, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 р. оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 419, 422 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:
У відкритті провадження по апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 р. про відмову в задоволенні його клопотання про скасування арешту майна - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати адвокату ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1