справа №1708/2291/12
У Х В А Л А

03.08.2017 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Здолбунів Рівненської області подання начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по виконавчому провадженні боржника фізичної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в:
У поданому до суду начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 поданні, зазначається, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №49764367, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 1708/2291/12 від 19.09.2013 року, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2015 грн. 77 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.
В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_3 вказав, що боржник покладені на нього рішенням суду зобов`язання не виконує, а тому з метою вжиття заходів до їх виконання державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.
В судове засідання представник Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби не з`явився, подав до суду заяву від 03.08.2017 року, якою підтримав дане подання та просив розглянути без його участі.
ОСОБА_4 та інші заінтересовані особи по справі відповідно до вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликались. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Стаття 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.
Підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадянинові України за кордон згідно пункту 5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
З роз`яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст.11 Закону України Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. З наведеного слідує, що підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України має бути встановлення, за допомогою належних і допустимих доказів, факту вчинення боржником дій чи бездіяльності з метою ухилення від виконання зобов`язання, які він мав можливість виконати, якби сумлінно відносився до взятих на себе зобов`язань та до рішення суду. Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржником від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Сама по собі наявність невиконання боржником зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду за межі України та не свідчить про його ухилення від виконання зобов`язання.
За змістом ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Усупереч наведених вимог, подання державного виконавця не містить належних та допустимих доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від виконання своїх зобов`язань, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити в повному обсязі.
На підставі наведеного та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
У задоволенні подання начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по виконавчому провадженні боржника фізичної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити в повному обсязі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом 5 /п`яти/ днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 /п`яти/ днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1