пр. № 1-кп/759/74/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000451 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.01.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської

області, громадянина України, освіта неповна середня,

перебуває у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не має,

офіційно не працює, ІПН не відомий, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-07.04.2010 року Києво-Святошинський районним судом

Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення

волі з іспитовим строком на 1 рік;

-09.09.2010 року Києво-Святошинський районним судом

Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців

позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-12.05.2011 року Києво-Святошинський районним судом

Київської області за ч.2 ст. 289 КК України до 3 років 2 місяців

позбавлення волі;

-02.04.2012 року Києво-Святошинський районним судом

Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 2

місяців позбавлення волі; -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 18.01.2015 року, приблизно в 16 годин 30 хвилин, знаходячись разом зі своїм знайомими ОСОБА_10 , який був засуджений за вчинення даного злочину Святошинським районним судом м. Києва 11 серпня 2016 року, та ОСОБА_11 , який був засуджений за вчинення даного злочину Святошинським районним судом м. Києва 24 листопада 2016 року, біля будинку № 13 по пр-ту. Академіка Палладіна в м. Києві, побачили раніше незнайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , майно яких вирішили відкрито викрасти, тим самим вступивши між собою в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , приблизно о 16 годин 30 хвилин, продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, діючи узгоджено, дочекались коли потерпілі наблизились до них. Після чого, ОСОБА_4 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я кулаком правої руки наніс удар в обличчя ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_4 штовхнув потерпілого, від чого останній не втримався на ногах та впав на землю, відчувши фізичний біль, чим подолали волю останнього до опору їх злочинним діям. Користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_8 не чинить опору, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_4 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я стали наносити удари по голові та різним частинам тіла потерпілого. Після цього ОСОБА_4 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, перевірив вміст кишень одягу потерпілого ОСОБА_8 та відкрито викрав з правої передньої кишені джинсів, належний останньому мобільний телефон «LG L70 Dual» вартістю 2000 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 5 гривень.
Водночас ОСОБА_10 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , з метою подолання опору їх спільним злочинним діям, наблизився до ОСОБА_9 та застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс декілька ударів в область голови та обличчя потерпілого, від яких останній не втримався на ногах та впав на бетонну плиту, після чого почав наносити удари ногами та рукою стиснутою в кулак по голові та іншим частинам тулуба ОСОБА_9 , чим спричинив останньому фізичний біль
Відкрито викравши чуже майно, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись відкрито викраденим чужим майном належним ОСОБА_8 на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2050 гривень.
В результаті фізичного насильства ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій скронево-вилицевій ділянці, на лівій вушній раковині, в лівій завушній ділянці, садно - в нижньощелепній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В результаті фізичного насильства ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого ока, нижньої губи ліворуч; осадження передньої поверхні лівого колінного суглобу; садна кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнав частково та дав суду показання про те, що 18.01.2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 приїхали в ресторан швидкого харчування «Макдональдс», який розташований біля станції метро «Академмістечко» в м. Києві . Після чого вийшли із приміщення «Макдональдсу» та відійшли трохи в сторону . В цей момент повз них проходив раніше незнайомий ОСОБА_8 , який щось сказав саме в його сторону. Коли він запитав, що сказав ОСОБА_8 , то ОСОБА_11 відповів, що останній сказав на його адресу нецензурне слово. Він послухавши ОСОБА_11 пішов за ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 почав його наздоганяти та казати, щоб він нічого не робив. Він підійшов до ОСОБА_8 , поруч з яким вже знаходився раніше незнайомий ОСОБА_9 .Останні привіталися між собою та він в подальшому наніс один удар рукою ОСОБА_8 в обличчя. Від удару ОСОБА_8 впав на землю, а він відійшов в сторону. Також ОСОБА_10 наніс декілька ударів ОСОБА_9 і вони втрьох пішли. Дані події відбувалися біля станції метро «Академмістечко» між автомобільною парковкою та бойлерною. Мобільний телефон «LG L70 Dual» у ОСОБА_8 він не забирав, а удар в обличчя наніс останньому, оскільки той його образив.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України повністю підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що 18.01.2015 року домовився про зустріч зі своїм другом ОСОБА_9 . На дану зустріч він приїхав цього ж дня після 16 години на станцію метро «Академмістечко» в м. Києві. В подальшому він пішов вглиб мікрорайону, де зустрівся із своїм другом ОСОБА_9 біля школи № 288, що по пр-ту. Ак. Палладіна в м. Києві. Він разом із ОСОБА_9 розвернулися щоб йти в сторону супермаркету «Новус». Їм назустріч вийшли раніше незнайомі ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_4 запитав у них, чи не мають вони цигарок і одразу вдарив його. Після цього до нього підбіг ОСОБА_11 з іншої сторони, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 повалили його на землю та ОСОБА_4 почав наносити йому удари руками та ногами по обличчю, голові та корпусу, а ОСОБА_11 в свою чергу наносив йому удари ногами по обличчю, голові та корпусу. В цей момент він бачив як ОСОБА_10 бив його друга ОСОБА_9 руками по голові. Під час бійки ОСОБА_4 намагався витягнути у нього мобільний телефон та обшукував його кармани, внаслідок чого ОСОБА_4 витягнув у нього мобільний телефон «LG L70». Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перестали наносити його та його другу удари, оскільки це побачили якісь перехожі чоловіки. Тоді ОСОБА_4 забрав його мобільний телефон та побіг в сторону супермаркету «Велика Кишеня» разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Станом на сьогоднішній день матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 не має, оскільки завдана йому шкода була повністю відшкодована;
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що 18.01.2015 року приблизно о 15 годині здзвонився зі своїм другом ОСОБА_8 та домовився зустрітися з останнім в районі станції метро «Академмістечко» в м. Києві. Трохи пізніше йому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що вже приїхав на «Академмістечко», тоді він вийшов із дому та пішов назустріч останньому. Він зустрівся із ОСОБА_8 біля школи № 288, що по пр-ту. Ак. Палладіна в м. Києві. Після чого вони разом пішли у зворотному напрямку до станції метро «Академмістечко». Пройшовши 50 метрів назустріч їм вийшли троє раніше невідомих їм хлопців, це були ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . ОСОБА_4 попросив їх закурити та одразу наніс удар його другу ОСОБА_8 . В цей момент до нього почав наближатися ОСОБА_10 , також він встиг побачити як до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_11 та вони вдвох почали наносити удари руками і ногами ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів кулаком, в результаті чого він впав на бік та прикриваючи голову руками, перевів погляд на ОСОБА_8 , який лежав на землі. В цей момент він побачив, як ОСОБА_11 спереду наносив удари ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 схилившись наносив останньому удари ззаду і при цьому ще оглядав кишені ОСОБА_8 , намагаюсь звідти щось витягнути. Потім якісь перехожі чоловіки їх окликнули, в цей момент ОСОБА_4 щось вихопив із кишені ОСОБА_8 , і вони всі втрьох втекли. Матеріальних і моральних претензій до ОСОБА_4 не має.

-протоколом огляду місця події від 18.01.2015 року, згідно якого встановлено місце вчинення злочину ОСОБА_4 (а.с.201);

-листом за підписом Генерального директора Заставного Товариства " Скарбниця", відповідно до якого викрадений в потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон був закладений до ломбарного відділення гр. ОСОБА_11 (а.с. 203);

- висновками судово-медичної експертизи № 151 від 20.01.2015 року,згідно яких ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій скронево-вилицевій ділянці, на лівій вушній раковині, в лівій завушній ділянці, садно - в нижньощелепній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень(а.с.207);.
- висновками судово-медичної експертизи № 595/е від 30.03.2015 року,згідно якої ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого ока, нижньої губи ліворуч; осадження передньої поверхні лівого колінного суглобу; садна кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.209);.
-протоколом впізнання від 18.02.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_4 , як таку, що вчинила відносно нього злочин ( а.с.212-213);
Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що його образив потерпілий ОСОБА_8 , внаслідок чого він наніс удар останньому, а також те, що мобільного телефону він не забирав в останнього, на думку суду не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються показами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , показання яких послідовні, не протирічиві і підстав не вірити їм в суда немає. Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 на думку суду дані ним з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він повторно, за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності. Згідно ст.ст 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без задоволення у зв`язку з відшкодуванням йому шкоди у повному обсязі та відмовою потерпілого від позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 09 грудня 2016 року (зарахувавши останньому у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 18 лютого 2015 року по 15 листопада 2015 року включно).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1