УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/62/17

Провадження № 1-кп/486/25/2017

06 березня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2017 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 05.01.2017 р., яка була укладена 23.01.2017 року між прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до вищевказаного обвинувального акту вранці 05 січня 2017 року ОСОБА_4 на рейсовому автобусі поїхав зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 до с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, де при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах придбав прозору полімерну колбу з наркотичним засобом опієм об`ємом близько 20 мл для подальшого вживання його шляхом внутрішньовенної ін`єкції, не маючи при цьому мети збуту. Вказану колбу з опієм ОСОБА_4 помістив до лівої бокової кишені своєї куртки. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рейсовому автобусі приїхали до м. Южноукраїнськ Миколаївської області, де удвох вжили по 5 мл опію шляхом внутрішньовенної ін`єкції. Близько 10-40 год. ОСОБА_4 з ОСОБА_6 прийшли на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , де до них підійшли працівники поліції у цивільному одязі та представилися. Злякавшись, ОСОБА_4 відразу вийняв з кишені куртки колбу з опієм і викинув її на землю. На питання працівників поліції про вміст колби, ОСОБА_4 повідомив, що в ній знаходиться наркотичний засіб «ширка». Дану колбу з рідиною темно-коричневого кольору ємністю близько 2-3 мл слідчим було поміщено до пакету експертної служби № 2914287 та вилучено до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно висновку експерта № 9 від 11.01.2017 р. надана на дослідження рідина у прозорій полімерній ємності містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено ацетильований опій, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1184 грама.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Пояснив, що дійсно 05 січня 2017 року він поїхав зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 до с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, де придбав колбу з наркотичним засобом опієм об`ємом близько 20 мл для подальшого вживання. Частину наркотичного засобу він разом з ОСОБА_6 вжив в селі Іванівка, після цього вони приїхали до м. Южноукраїнськ Миколаївської області, де пригостив ОСОБА_6 наркотичним засобом, який вони вдвох вжили шляхом внутрішньовенної ін`єкції. Пізніше були затримані працівниками поліції.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду.

Захисник просила затвердити угоду.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, оскільки була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке зі змісту угоди та обвинувального акту є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

В угоді зазначено, що діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Разом із тим, зміст угоди, обвинувального акта та пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про наявність кваліфікуючих ознак ч. 1 ст. 307 КК, які не враховані стороною обвинувачення. Так, в угоді та обвинувальному акті зазначено:, що вранці 05 січня 2017 року ОСОБА_4 на рейсовому автобусі поїхав зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 до с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, де при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах придбав прозору полімерну колбу з наркотичним засобом опієм об`ємом близько 20 мл для подальшого вживання його шляхом внутрішньовенної ін`єкції, не маючи при цьому мети збуту. Вказану колбу з опієм ОСОБА_4 помістив до лівої бокової кишені своєї куртки. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рейсовому автобусі приїхали до м. Южноукраїнськ Миколаївської області, де удвох вжили по 5 мл опію шляхом внутрішньовенної ін`єкції. Близько 10-40 год. ОСОБА_4 з ОСОБА_6 прийшли на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , де до них підійшли працівники поліції у цивільному одязі та представилися. Злякавшись, ОСОБА_4 відразу вийняв з кишені куртки колбу з опієм і викинув.

Таким чином, текст угоди, обвинувального акту та пояснення самого ОСОБА_4 , дані ним під час підготовчого судового засідання, свідчать, що ОСОБА_4 «пригостив» ОСОБА_6 наркотичним засобом, що передбачає мету збуту.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Обопільне введення ін`єкцій наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Вчинення незаконного придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту кваліфікується за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вчинення незаконного придбання, перевезення, зберігання та збут наркотичних засобів кваліфікується за ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно угоди та обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України без урахування кваліфікуючої ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення - збут наркотичних засобів.

У зв`язку з цим, у суду немає сумнівів в тому, що формулювання обвинувачення в угоді про визнання винуватості та обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України є невірним та укладення угоди про визнання винуватості суперечить вимогам ч. 3 ст. 469 КПК України.

Наведене свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у порушення вимог п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, не відповідає формулюванню обвинувачення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дана угода та обвинувальний акт суперечать вимогам КПК України, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, містить обвинувачення інших осіб, які не є учасниками даного судового провадження, тому дана угода, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, не може бути затверджена судом, а кримінальне провадження повинно бути повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 23.01.2017 року між прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - відмовити.

Кримінальне провадження № 0000020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування у визначеному законом порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1