Справа № 127/1536/17
Провадження №11-сс/772/71/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
25 січня 2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та направлення підозрюваного ОСОБА_7 до 9-го відділення КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенко" для проведення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року вказане клопотання було задоволено. Суд своє рішення мотивував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0002955 слідчим було здобуто відомості, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 був у неосудному або обмежено осудному стані під час вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року про направлення ОСОБА_7 для проведення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи до КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І.Ющенко" та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Свої вимоги обґрунтовує доводами про те, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, оскільки слідчий у своєму клопотанні просив про направлення ОСОБА_7 до медичного закладу для проведення судово-психіатричної експертизи, а слідчий суддя своїм рішенням направив його для проведення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Крім того, зазначає, що необхідність призначення саме стаціонарної психіатричної експертизи зумовлюється конкретними обставинами, визначеними ст. 509 ч. 2 КПК України, які не зазначені в клопотанні слідчого та відсутні в ухвалі слідчого судді. Апелянт також вказує, що судом не було взято до уваги висновок фахівця у галузі судово-психіатричної експертизи про те, що діагностичне формулювання "змішаний тривожно-депресивний розлад" не дає можливості визначити наскільки обґрунтованим може бути сумнів у здатності особи усвідомлювати свої дії та керувати ними. Зазначає, що вирішуючи питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, слідчий суддя зобов`язаний керуватись висновком амбулаторної експертизи про необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, яка проведена не була. Також вказує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, в чому саме полягає необхідність стаціонарної експертизи. Захисник звертає увагу на правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи.

Все вищезазначене, на думку апелянта, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ст. 242 КПК України зазначено, що підставою для проведення експертизи є визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. Експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ст. 509 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Згідно приписів ч. 1 ст. 509 КПК України такими обставинами є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або

психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Однак, при постановленні ухвали слідчого судді, вказані вимоги не були дотримані, оскільки ані слідчим у його клопотанні, ані слідчим суддею не наведено достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 під час вчинення суспільно небезпечного діяння був в неосудному або обмежено осудному стані або вчинив кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворів на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

В ч. 2 ст. 509 КПК України зазначено, що тільки в разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, але в клопотанні слідчого також не зазначені такі обставини, крім того і не зазначались питання з яких необхідно на думку слідчого здійснювати тривале спостереження за підозрюваним.

До клопотання долучено лист датований 22.10.2015 року завідувача судово-психіатричним відділенням, направлений на запит слідчого, що ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проте із цього листа не вбачається якого змісту запит направлявся, і чому зроблено висновок про необхідність проведення тільки стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Слідчий суддя не з`ясував жодних обставин щодо підставності клопотання, не викликав представника медустанови, хоча ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти направлення його на стаціонарну судово-психіатричну експертизу і це підтверджується журналом судового засідання.

В апеляційному суді слідча ОСОБА_9 пояснила, що єдиною підставою для направлення клопотання стала інформація про перебування ОСОБА_7 в 2015 році в психіатричній лікарні з діагнозом "змішаний тривожно-депресивний розлад" та лист відповідь про те, що оскільки ОСОБА_7 лікувався у вказаному закладі, то він потребує проведення стаціонарної експертизи, інших підстав нею озвучено не було, що на думку апеляційного суду є недостатнім для направлення ОСОБА_7 на стаціонарну судово-психіатричну експертизу на протязі 1 місяця.

Так, як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя, не мотивував своє рішення, що під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим було здобуто відомості, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого йому злочину міг перебувати у неосудному чи обмежено осудному стані. В матеріалах справи такі відомості відсутні. Також, в матеріалах провадження відсутні й будь-які інші докази, які б підтверджували неосудність або обмежену осудність підозрюваного, зокрема не допитано жодного свідка на предмет поведінки підозрюваного, не витребувано його медичної документації, відсутні його характеристики з місця проживання та/або місця роботи.

Направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи зумовлюється наступним:

- висновком первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи;

- наявність у матеріалах провадження двох протилежних за змістом актів стаціонарної судово-психіатричної експертизи;

- наявністю доказів щодо неодноразового перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні у психоневрологічному центрі до початку досудового розслідування.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані не були, що є підставою для скасування ухвали.

Разом з тим, враховуючи апеляційні вимоги захисника про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, добровільну згоду підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з призначенням амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року про задоволення клопотання ст. слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Вінницькій області ОСОБА_9 та направлення підозрюваного ОСОБА_7 для проведення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задоволити клопотання ст. слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Вінницькій області ОСОБА_9 та призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 .

Організацію проведення судово-психіатричної експертизи доручити КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. Ющенка», за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109.

На вирішення експертів поставити такі питання:

- чи страждав ОСОБА_7 на момент вчинення злочину на будь-яке психічне захворювання, чи міг усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки?

- чи страждає ОСОБА_7 від якоїсь душевної хвороби на даний час, якщо так, то від якої саме і чи потребує заходів медичного характеру?

- чи є підозрюваний осудним на даний час?

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно оригіналу.
Суддя: