Справа № 473/3216/16-к
Номер провадження1-кп/473/196/2016
В И Р О К
іменем України

"05" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0001756 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним те, що ОСОБА_6 , точної дати та часу не встановлено, маючи умисел на незаконне зберігання вибухової речовини, а саме пороху, який залишився від його батька ОСОБА_7 , зберігав його без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 до 10.06.2016 року.
10.06.2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні кімнати будинку було виявлено та вилучено скляну банку з сипучою речовиною сірого кольору, зовні схожою на порох.
Згідно висновку експерта № 4570 від 22.08.2016 року встановлено, що сипуча речовина сірого кольору з скляної банки зовні схожа на порох є порохом, що відноситься до складу метальних вибухових речовин та є вибухонебезпечною речовиною; порох придатний до використання за призначенням; загальна вага пороху складає 76,3 грами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав, пояснив суду, що до нього з обшуком прийшли працівники поліції, запропонували видати заборонені речі, у тому числі вибухові, тоді він видав дві учбові гранати та порох, які зберігав у кімнаті свого будинку на видному місці для застосування в лікуванні кожних захворювань. Обвинувачений також пояснив, що ні він, ні його батько зброю не зберігали. Не вважає дане правопорушення злочином, хоча не заперечує факту зберігання пороху.
Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що була присутня в якості понятої при проведенні обшуку у обвинуваченого ОСОБА_6 , під час якого було вилучено дві гранати та баночка із речовиною чорного кольору.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення свідку ОСОБА_8 .
Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні, зокрема, пояснив суду, що проводив експертизу з порохом чорного кольору, який при зберіганні у банці може вибухнути.
Слідчий ОСОБА_11 пояснив суду, що проводив обшук у обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог КПК України. Вилучено було порох чорного кольору, обвинувальний акт містить описку з вказівкою на сірий кольор речовини.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що присутній був при обшуку у ОСОБА_6 , поняті також весь час були присутні при обшуку, обвинувачений ніяких заперечень та зауважень не висловлював. Порох знайшли у кімнаті.
Крім того, суд дослідив письмові докази, а саме:
- протокол обшуку від 10.06.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_6 останній видав скляну банку 0,25 мм з речовиною чорного кольору (а.п.44 -46);
- висновок експерта № 4570 від 22.08.2016 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина є порохом, відноситься до класу метальних вибухових речовин та є вибухонебезпечною речовиною; наданий на дослідження порох придатний до використання за призначенням; має вагу 76,3 грам (а.п. 51-54);
- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.09.2016 року (а.п.56);
- довідку старшого інспектора ДС Вознесенського ВП ГУНП від 26.08.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 власником зброї не значиться.
Суд, оцінивши дослідженні докази, відповідно до вимог ст.ст. 84-86 КПК України, вважає доведеною вину ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні.
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України, як зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України є злочином з формальним складом це юридичний склад, який не передбачає наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони, тому злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у законі діянь.
При ухваленні вироку суд також враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №3 «Про судову практику в справах про викрадання та інше незаконне поводження зі зброєю, боєвими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристоями чи радіоактивними матеріалами, у тому числі п.3, який наголошує на тому, що основною характерною ознакою зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв та радіоактивних матеріалів є їх призначення ураження живої цілі, знищення чи пошкодження оточуючого середовища. Крім того у п. 11 вказаної Постанови зазначається, що під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.
Разом з тим, суд при оцінці доказів враховує висновок експерта № 4570 від 22.08.2016 року, відповідно до якого даний порох є вибухонебезпечною речовиною та придатний до використання за призначенням; суд також приймає до уваги пояснення експерта наданні в судовому засіданні зокрема про те, що даний порох при умовах зберігання, зазначених у кримінальному провадженні, міг вибухнути.
Також, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує характер та ступень суспільної небезпечності злочину, який є злочином проти громадської безпеки, за кваліфікацією відноситься до злочину середньої тяжкості. Разом з тим, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину, притягується до кримінальної відповідальності вперше.
Крім того, при призначенні покарання, відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст.67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, із звільненнями від відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ними нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.
В силу ст.124 КПК України, судову витрату за проведення експертизи № 4570 від 22.08.2016 року у сумі 880 грн. 40 коп., покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Згідно із ч.1 п.2 ст.76 КК України, суд покладає на ОСОБА_6 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази за кримінальним провадження знищити.
Судову витрату за проведення експертизи № 4570 від 22.08.2016 року у сумі 880 грн. 40 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області на протязі 30 діб з моменту оголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.
Суддя: підпис: ОСОБА_14
Згідно оригіналу: суддя: