АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4159/16-к Номер провадження 11-кп/786/277/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника ВК ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено спільне подання начальника Полтавської ВК УДПтС України в Полтавській області (№64) та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради та звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 8 місяців 14 днів, призначеного вироком Зінківського районного суду Полтавської області від 22.08.2013 року.

Ухвалюючи таке рішення, суд послався на те, що відбуваючи покарання у виправній колонії засуджений змінив свою поведінку на краще та став на шлях виправлення і має заохочення, а усі стягнення, які застосовувалися до ОСОБА_7 на момент звернення до суду зняті та погашені.

У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судового рішення та винесення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .. Обгрунтовуючи свої вимоги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме стверджує, що судом недостатньо враховано, що засуджений ОСОБА_7 мав 3 стягнення, останнє з яких отримав 10.06.2016 року. Крім того, апелянт вважає, що ОСОБА_7 безпідставно отримав заохочення 11.10.2016 року.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, заперечення проти її задоволення засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та представника виправної установи ОСОБА_9 , дослідивши матеріали провадження, особової справи засудженого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Зінківського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.286 КК України, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю та відбуває покарання у Полтавській виправній колонії №64, куди прибув 04 квітня 2014 року.
Із наявних у особовій справі документів вбачається, що за період відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 в цілому характеризується позитивно, злодійських традицій не підтримує, вину визнав, працевлаштований у бригаді з господарчого обслуговування установи та, у подальшому у господарчій обслузі установи, де незважаючи на те, що являється інвалідом 3 групи добре справлявся зі своїми обов`язками. За час перебування в колонії пройшов програму диференційованого виховного впливу «Професія» у навчальному центрі при установі, оволодів професією автослюсаря, на момент звернення до суду приймав участь у програмах «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення».
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, протягом відбування строку покарання у Полтавській виправній колонії засуджений ОСОБА_7 мав 3 стягнення, які були достроково були зняті та погашені на момент направлення подання щодо ОСОБА_7 до суду першої інстанції. Крім того, засуджений ОСОБА_11 під час перебування під вартою та протягом строку відбування покарання кожного року за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримував заохочення.
Крім того, як вбачається із наявних у особовій справі даних та пояснень самого засудженого та представника ВК № 64, засуджений ОСОБА_7 добровільно відмовлявся від застосування щодо нього пільги у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації, для того щоб завершити навчання, отримати спеціальність та мати можливість умовно-достроково звільнитись від призначеного судом покарання.
Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На думку колегії суддів суд першої інстанції, на підставі всебічного розгляду інформації про засудженого дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407, 418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14