Справа № 461/4429/17
Провадження № 1-кс/461/4372/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_4 про скасування постанов в частині відмови у задоволенні його клопотань від 11.01.2017р. та зобов`язання до вчинення дій,
В обґрунтування скарги покликається на те, що 19.06.2017р. з отриманого поштового листа в якому знаходилися постанови від 08.06.2017р., якими відмовлено у задоволенні його ряду вимог викладених в клопотаннях від 11.01.2017р. Вважає, що вказані постанови є незаконними та необґрунтованими, оскільки відмовляючи у задоволенні ряду вимог по вказаних клопотаннях ОСОБА_4 від 11.01.2017р., слідча взагалі не мотивувала своєї відмови. Вважає вказані постанови необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України. У зв`язку з цим просить суд поновити строк на оскарження постанов про відмову в задоволенні його клопотань, а скаргу задоволити.
Так, слідчий суддя встановив, що постанову від 08.06.2017р. про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_4 від 11.01.2017р., ОСОБА_4 отримав поштовим зв`язком 19.06.2017р.
За таких підстав, слідчий суддя вважає за необхідне поновити ОСОБА_4 строк на оскарження постанов від 08.06.2017р. про відмову в задоволенні клопотань.
Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявки слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності слідчого.
Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
11.01.2017 року ОСОБА_4 звернувся до СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області з клопотаннями про проведення слідчих дій.
Постановами старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 08.06.2017 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні вищевказаних клопотань з тих підстав, що свідки обумовлені в таких клопотаннях не є безпосередніми свідками вчинення кримінального правопорушення.
З наведеного вбачається, що слідчий не допитував свідків яких в своїх клопотаннях обумовив ОСОБА_4 .
З наведеного вбачається також, що слідчий до свого покликанням про те, що свідки обумовлені в клопотаннях не є безпосередніми свідками вчинення кримінального правопорушення, вирішив узагальнити всіх свідків, яких просив ОСОБА_4 . Допитати, не розмежовуючи кожного окремо взятого свідка, щоб дійти до висновку про те, які саме свідки є безпосередніми свідками вчинення кримінального правопорушення, а які ними не являються.
Окрім цього, відмовляючи у задоволенні клопотань ОСОБА_4 з тих підстав, що свідки обумовлені в таких клопотаннях не є безпосередніми свідками вчинення кримінального правопорушення, слідчим не було враховано те, що ОСОБА_4 в своїх клопотаннях від 11.01.2017р. заявляв не тільки про допит свідків, а й про вчинення інших слідчих дій, такі як: - проведення обшуку, здійснення виїмки, вилучення, витребування документів з архівів суду у цивільних справах №1304/2-28/11 та №569/1297/14-ц, допиті самого заявника ОСОБА_4 тощо.
Натомість з приводу вказаних та заявлених у клопотаннях ОСОБА_4 від 11.01.2017р. інших вимог, про вчинення слідчим дій, при винесенні постанов від 08.06.2017р., слідчим не було наведено жодного обгрунутвання щодо незадоволення в цих частинах прохань ОСОБА_4 .
Відтак, девять постанов слідчого від 08.06.2017р. про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_4 від 11.01.2017р. не є вмотивованими.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь - яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне в цій частині скаргу задоволити.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині зобовязання слідчого вчинити усі без винятку процесуально-слідчі дії, передбачені главою 20 КПК України, оскільки скаржник не зазначив, які саме слідчі дії має виконати слідчий під час проведення досудового розслідування.
Окрім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобовязання припинити дію, зобовязання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_4 необхідно задоволити частково.
Керуючись ст.ст. 40, 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу задоволити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий Суддя ОСОБА_1