Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/1266/16-к
Провадження 1-кп/595/17/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 19 березня 2016 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2016 року, в період часу з 09 до 14 години, ОСОБА_5 , в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст.16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, всупереч ст.ст.19,20 Кодексу України про надра, ст.ст.57,125,126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушуючи вимоги ст.56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, за допомогою совкової лопати, молота та зубила із наявного котловану, що знаходиться на території селянської спілки «Дністер» Стінківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, за межами населеного пункту, незаконно видобув 2 м кубічних пісковику бурого, який згідно довідки ДП «Західукргеологія» НАК «НадраУкраїни» №02-934/10 від 12.07.2016 року та постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року (в редакції від 28.12.2011 року №1370) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та, скориставшись своїми правом, передбаченим ст.63 Конституції України і ст.42 КПК України, відмовився давати показання.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що в один із днів, здається у березні 2016 року, в післяобідній час, він на прохання працівників поліції своїм автомобілем ГАЗ-53 приїхав до місця події, що на території Стінківської сільської ради Бучацького району, за межами населеного пункту. На той час камінь був уже під берегом, на купі. Хто видобув камінь він не знає. На місці події він не бачив ніяких знарядь для видобування каменю. Там були обвинувачений ОСОБА_5 і його мама. Він своїм автомобілем перевіз камінь до м.Бучача. Камінь доставив на штрафмайданчик Бучацького відділення поліції. Він підписував протокол огляду місця події.
На запитання головуючого обвинувачений ОСОБА_5 відповів, що приблизно було так, як говорить свідок, і, що він відмовляється відповідати на запитання.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 суду показав, що до нього подзвонив працівник поліції ОСОБА_8 і попросив допомогти загрузити камінь. Він приїхав до місця, на яке вказав працівник поліції, і разом з іншими присутніми на місці події особами закинули приблизно 2 м кубічних набитого червоного каменю на автомобіль. Він за те підписався. То був гнилий камінь, який годиться хіба-що в бетон, у землю. Знарядь ніяких він не бачив. Працівники поліції здійснювали фотографування. Він бачив на місці подіїОСОБА_5 . Коли загрузили камінь, ті люди, що допомагали грузити, говорили, що ОСОБА_5 набив собі камінь для власних потреб. На місці події він підписував документи.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 суду показав, що 19 березня 2016 року, впісляобідній час, він з інспектором Бучацького відділення поліції ОСОБА_9 патрулювали у с.Стінка Бучацького району, а тому вирішили піти до недіючого кар`єру, що за межами цього населеного пункту. Проходячи біля одного з пагорбів, неподалік кар`єру, почули стукіт. Коли наблизилися, побачили ОСОБА_5 , який за допомогою лопати, молота та зубила видобував камінь, виколупував його із землі. Біля ОСОБА_5 була велика купа каменю червоного кольору, який компактно був складений під пагорбом. ОСОБА_5 сказав їм, що видобуває камінь для власних потреб. Він по телефону викликав на місце події понятих та слідчо-оперативну групу. Поняті допомагали грузити камінь. Грузили камінь на автомобіль місцевого жителя. Каменю було багато, оскільки автомобіль ледве виїхав. Камінь вивезли на штрафмайданчик Бучацького відділення поліції. Раніше ОСОБА_5 вони не знали.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 дав суду аналогічні показання.

В ході огляду місця події, проведеного 19 березня 2016 року, на схилі лісу, що знаходиться на відстані 2 км від с.Млинки Бучацького району Тернопільської області, виявлено приблизно 2 м кубічних плит червоного каменю різних форм та розмірів, поруч з яким знаходиться лопата, молот та зубило.Камінь, лопата, молот та зубило вилучені з місця події. Протокол огляду місця події підписаний обвинуваченим ОСОБА_5 без зауважень.
(а.п.72-76)

Відповідно до інформації ДП «Західукргеологія» НАК «НадраУкраїни» №02-934/10 від 12.07.2016 року надані зразки за результатами макроскопічного вивчення представлені пісковиком бурим, кварцевим, дрібнозернистим, більш менш однорідним, щільним, тонкошаруватим. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1370 до переліку корисних копалин загальнодержавного значення внесено пісковики для виробництва бутового каменю та облицювальних робіт. Експлуатація (видобуток) корисних копалин загальнодержавного чи місцевого значення можливий лише при наявності спеціального дозволу на видобування, що видається Державною службою геології та надр України Міністерства екології та природних ресурсів України.
(а.п.82)
До кримінального провадження приєднано та в судовому засіданні оглянуто речові докази, якими є лопата, молот та зубило.

(а.п.89)
Згідно довідки виконкому Стінківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області №1934 від 14.07.2016 року, 13 березня 2016 року ОСОБА_5 знаходився в кар`єрі, який належав селянській спілці «Дністер».

(а.п.101)
Під час судового розгляду захисник подала клопотання про визнання таких доказів, як протокол огляду предметів від 14 червня 2016 року (а.п.77), протокол одночасного допиту осіб від 27 липня 2016 року (а.п.97) та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29 липня 2016 року (а.п.94-96), недопустимими, мотивуючи тим, що огляд предметів і одночасний допит осіб проведено старшим слідчим ОСОБА_10 , якого не було уповноважено здійснювати досудове розслідування, а протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 отримано з показань свідка ОСОБА_5 , який надалі був визнаний підозрюваним.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчий службова особа органу Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Стороною обвинуваченя не надано суду даних щодо уповноваження старшого слідчого ОСОБА_10 на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000104.

Таким чином, огляд предметів та одночасний допит осіб проведені неналежним суб`єктом отримання доказів, а тому суд, керуючись ст.89 КПК України, визнає ці докази недопустимими.

Суд вважає, що протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29 липня 2016 року отриманий не з показань свідка ОСОБА_5 , які той 19 березня 2016 року дав слідчому, адже станом на 29 липня 2016 року у кримінальному провадженні уже були зібрані докази, які суд дослідив безпосередньо, а тому клопотання захисника про визнання протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29 липня 2016 року недопустимим доказом слід відхилити.

Виходячи з вимог ст.23 КПК України, згідно яких показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, суд не приймає як доказ показання підозрюваного ОСОБА_5 від 29 липня 2016 року, які останній не дав безпосередньо в судовому засіданні.

Не дивлячись на те, що обвинувачений своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, суд, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до переконання, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії за ч.2 ст.240 КК України органом досудового розслідування кваліфіковано вірно, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Внутрішнє переконання суду в тому, що обвинувачений скоїв інкриміноване кримінальне правопорушення, грунтується також на тому, що в ході досудового розслідування він, як свідок і як підозрюваний, давав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.п.94-96,118-119), які узгоджуються з іншими розглянутими в судовому засіданні доказами. В судовому засіданні обвинувачений не спростував ці показання. Окрім того, 29 липня 2016 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_11 , була укладена угода про визнання винуватості, яку підозрюваний ОСОБА_5 добровільно підписав (а.п.1-3).

Суд вважає, що відмова обвинуваченого давати показання в судовому засіданні зроблена з метою уникнути відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який кримінальне правопорушення вчинив вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді штрафу, що таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Скасувати арешт 2 м кубічних червоного каменю, лопати, молота та зубила, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 березня 2016 року.

Речові докази, лопату, молот та зубило конфіскувати, а 2 м кубічних каменю передати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1