Провадження №1-в/127/405/17
31 травня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
представника лікарні ОСОБА_4 ,
особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці подання Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І.Ющенка про заміну стаціонарного примусового лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась до суду із поданням про заміну стаціонарного примусового лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру ОСОБА_6 .
Подання мотивовано тим, що ОСОБА_6 була госпіталізована в 13 відділення В ОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка. 06.07.15 року пройшла СПЕК. Заключения: потребує стаціонарного примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру. За даними медичної документації ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка - з раннього дитинства відставала в фізичному та розумовому розвитку від однолітків. Батьки за допомогою до психіатрів не звертались. На обліку у ВОПНЛ з 2015р. Вперше перебувала на СПЕ в 6 від. ВОПНЛ з 18.06.15р. по 07.07.15р. Була представлена на СПЕ 06.07.15р. з д-зом: Легка розумова відсталість із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів. Заключения: діагноз той же. Не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду. Згідно Ухвали Крижопільського райсуду (1-кп/134/52/2016 Справа №134/1331/15-к від 04.08.2016 р.) про застосування до неосудної ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні в примусовому порядку. У зв`язку з цим, за направленням райпсихітра Ямпільської ЦРЛ, у супроводі уповноваженого органів УВС поступила у ВОПНЛ. 18.11.16 р. госпіталізована в 13 відділення, у зв`язку з підвищеною температуро тіла. 25.11.16 р. дальшого лікування основного захворювання була переведена в 15 відділення, де перебуває на стацлікуванні по теперішній час.
За час перебування ОСОБА_6 у відділенні стан покращився. Стала спокійнішою. В свідомості. Частково орієнтована в особистості, місці перебування та часі. Контакт малоінформативний. На запитання відповідає однослівно, не завжди по суті. Мислення сповільнене за темпом. Мова важко зрозуміла, погано модульована. Увага важко переключається. Пам`ять та інтелект визначити неможливо. Судження примітивні, конкретні. Словниковий запас вкрай малий. Маячних ідей не висловлює. Розлади сприйняття, суїцидальні думки заперечує. Періодично спілкується з іншими пацієнтами. Цікавиться випискою додому. Залучається до виконання ЛФК, інколи проявляє ініціативу в прибиранні ліжка. Виходить на прогулянки.
15.05.2017 р. ОСОБА_6 була представлена на комісію лікарів-психіатрів з д-зом: Помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів для вирішення питання заміни примусового амбулаторного лікування, як захід медичного характеру. Заключення: д-з той же. За своїм психічним станом потребує заміни примусового стаціонарного лікування зі звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру. У судовому засіданні представник лікарні ОСОБА_4 підтримала подання, наполягала на його задоволенні з мотивів, викладених в поданні.
Особа, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 не заперечувала.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення подання ВОПНЛ ім. акад ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував.
Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, за час перебування ОСОБА_6 у відділенні стан покращився. Стала спокійнішою. В свідомості. Частково орієнтована в особистості, місці перебування та часі. Контакт малоінформативний. На запитання відповідає однослівно, не завжди по суті. Мислення сповільнене за темпом. Мова важко зрозуміла, погано модульована. Увага важко переключається. Пам`ять та інтелект визначити неможливо. Судження примітивні, конкретні. Словниковий запас вкрай малий. Маячних ідей не висловлює. Розлади сприйняття, суїцидальні думки заперечує. Періодично спілкується з іншими пацієнтами. Цікавиться випискою додому. Залучається до виконання ЛФК, інколи проявляє ініціативу в прибиранні ліжка. Виходить на прогулянки.
15.05.2017 р. ОСОБА_6 була представлена на комісію лікарів-психіатрів з д-зом: Помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів для вирішення питання заміни примусового амбулаторного лікування, як захід медичного характеру. Заключення: д-з той же. За своїм психічним станом потребує заміни примусового стаціонарного лікування зі звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру..
Статтею 19 Закону України Про психіатричну допомогу передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу , ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд
Подання ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка задовольнити.
Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стаціонарне примусове лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: