Справа № 565/1124/17
Провадження № 1-кп/565/90/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ОСОБА_4 10 травня 2017 року біля 21 год. 30 хв., перебуваючи на території гаражного кооперативу, що поблизу тепличного комбінату АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, без мети збуту, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, придбав знайшов подрібнену речовину рослинного походження та засіб кустарного виробництва для паління рослин коноплі у виді спеціально пристосованої для цього полімерної пляшки, зі стінок якої зішкріб смолоподібну речовину темного кольору, які згідно висновку експерта №2.1-463/17 від 20.06.2017 року містять у своєму складі канабіс масою 0.942 г. (в перерахунку на висушену речовину) та канабіс масою 1.062 г. (в перерахунку на висушену речовину), які згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2002 року №1890 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», віднесені до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено». Даний наркотичний засіб ОСОБА_4 зберігав, переносячи при собі, для подальшого власного вжитку до 22 год. 10 хв. 10 травня 2017 року, доки вказана речовина у нього була виявлена та вилучена працівниками поліції.
25 червня 2017 року між прокурором Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту даної угоди слідує, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім цього сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити вказану угоду і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, вказавши на свою реальну здатність виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.309 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного та його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним 25 червня 2017 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.
За таких обставин, суд визнав доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат необхідно провести у відповідності до вимог, передбачених ст.124 КПК України.
З врахуванням наведених обставин, керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 376, 394, 395,475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2017 року між прокурором Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речовий доказ по справі: канабіс масою 0.942 г. (в перерахунку на висушену речовину) та канабіс масою 1.062 г. (в перерахунку на висушену речовину) знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1237 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий