Номер провадження 11-кп/775/263/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмут Донецької області апеляційну скаргу прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.12.2016 року, у кримінальному провадженні № 0002816 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, українця, громадянина України, з середнє - технічною освітою, раніше судимого 25.05.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гр., не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним та засуджено за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.1 КК України до 10 років позбавлення волі, за ст..263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання - у виді позбавлення волі на строк 10 років.
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 визнано винним в тому, що в лютому 2015 року, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_7 , знаходячись на літньому майданчику магазину Міраж, розташованого за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Декабристів, 50, вживав пиво. Поряд з ним знаходилися невстановлені органом досудового розслідування особи, один з яких запропонував придбати в нього гранати за пляшку горілки. ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за пляшку горілки придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи дві гранати типу Ф-1, одну гранату РГД-5 та 5 запалів типу УЗРГМ-2 до вказаних гранат, які у подальшому переніс за місцем свого мешкання, а саме - до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав їх під диваном в зальній кімнаті вказаної квартири до 5.09.2015 року.
5.09.2015 року о 16.00 годині ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання, у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , де сумісно вживав спиртні напої разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_9 , в ході чого між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт з приводу розподілу успадкованої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_2 . В ході даного словесного конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів помсти, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пішов у зальну кімнату вказаної квартири, де з під дивану взяв дві гранати типу Ф-1, що відносяться до оборонних осколкових гранат, радіус розльоту уламків від вибуху якої складає до 200 м., та одну гранату типу РГД-5, що відноситься до категорії протипіхотних уламкових гранат дистанційної дії наступального типу, дальність розльоту уламків після вибуху якої складає 15-20 м., після чого вкрутив у вказані гранати детонатори УЗРГМ-2, таким чином привівши дві гранати типу Ф-1 та одну гранату типу РГД-5 у бойовий стан, та, тримаючи у руках вказані гранати, повернувся з ними до спальної кімнати, де заходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Після цього ОСОБА_7 , утримуючи гранати у правій та лівій руках, послідовно висмикнув з усіх трьох гранат чеку, та кинув гранати у центр спальної кімнати, таким чином виконав всі необхідні дії, які вважав за потрібне для протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в результаті чого вказані гранати вибухнули, уразивши уламками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухових травм, множинних осколкових поранень нижніх кінцівок, а ОСОБА_9 мінно-вибухових травм, множинних осколкових поранень голови, грудної клітини, але смерть останніх не наступила з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 .
В цей же день о 22.15 годині при проведенні огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 були виявлені та вилучені предмети, які відносяться до вибухових речовин та вибухових пристроїв, які останній зберігав у власній квартирі під диваном, а саме: два запали типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) до гранат типу Ф-1, РГД-5; два шплінти (чека), два кільця, два важелі від запалів УЗРГМ (УЗРГМ-2); дві частини корпусу ручної наступальної гранати РГД-5 з вгвинченим в одну з частин гранати підривачем (запалом) типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які споряджені вибуховою речовиною, а також вилучені металеві фрагменти, які є фрагментами корпусів гранат Ф-1 та фрагментами підривача типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), що відносяться до категорії бойових припасів. Вказані вибухові речовини та вибухові пристрої ОСОБА_7 умисно, всупереч Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України» наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», незаконно зберігав у приміщенні вказаної квартири..
В апеляційній скарзі прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню на підставі ст..409 КПК України, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідача, прокурора і захисника, які прохали задовольнити апеляційні скарги, перевіривши судову справу та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду, за таких підстав.

Апелянтами не оскаржуються фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і кваліфікація дій ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст..384 КПК України передбачено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Разом з тим, під час проведення досудового розслідування та перед зверненням до суду з обвинувальним актом прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні та затверджував обвинувальний акт вимоги ст..384 КПК України не виконав, обвинуваченому ОСОБА_7 не роз`яснив про можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, відповідну пам`ятку не склав і до суду її не направив, що у подальшому позбавило ОСОБА_7 можливості надання клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора та обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 412 ч.1, 415, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.12.2016 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів до 24 квітня 2017 року в Бахмутській УВП УДПтСУ № 6.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: