Дата документу 15.03.2017 Справа № 554/2031/17
Провадження № 1-кс/554/2049/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, у якому просив накласти арешт на автомобіль «DAEWOO NEXIA» д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, тип ТЗ загальний легковий сєдан, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , від імені якого згідно довіреностей НВА 774672 та НВХ 443358 діє ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
11.03.2017 р. до Полтавського РВП надійшло повідомлення, що на території Регіонального сервісного центру МВС України в Полтавській області виявлено знищення номерного позначення двигуна автомобіля «DAEWOO NEXIA».
В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що 11 березня 2017 року головним судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 на території Регіонального сервісного центру МВС України в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Європейська, 164 під час дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «DAEWOO NEXIA» д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , від імені якого згідно довіреностей НВА 774672 та НВХ 443358 діє ОСОБА_5 , виявлено, що номерне позначення двигуна піддавалось навмисному знищенню шляхом видалення металевої поверхні номерного майданчика.
Відповідно до протоколу огляду від 11.03.2017 р. при огляді автомобіля «DAEWOO NEXIA» д/н НОМЕР_1 встановлено відсутність номерного позначення двигуна.
Даний транспортний засіб вилучено і поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Полтавського РВП ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області за адресою с. Тахтаулове Полтавського району, вул. Перемоги, 9. Також було оглянуто та вилучено свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Вказане свідоцтво вилучено та долучено до матеріалів кримінального провадження.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином..
Суд, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду від 11.03.2017 року, автомобіль «DAEWOO NEXIA» д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, тип ТЗ загальний легковий сєдан, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , від імені якого згідно довіреностей НВА 774672 та НВХ 443358 діє ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Накласти арешт на автомобіль «DAEWOO NEXIA» д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, жовтого кольору, тип ТЗ загальний легковий сєдан, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , від імені якого згідно довіреностей НВА 774672 та НВХ 443358 діє ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1