Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/61/17
Провадження № 1-кп/670/12/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 11.01.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пономаренки Харківського району Харківської області, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08 січня 2017 року біля 18.00 год. ОСОБА_4 зайшов на господарство ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , та в нього виник умисел на таємне викрадення належного потерпілому майна із будівлі господарського призначення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 взяв із дерев`яної рами над вхідними дверима ключ, відчинив навісний замок, після чого проник у приміщення господарського призначення, звідки умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи зняв зі стіни під вікном та викрав електроконвектор «Термія» моделі Эвна-2,0/230С2(сш), 2010 року випуску, вартістю 501,60 гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що раніше робив у потерпілого ОСОБА_7 ремонт та особисто встановлював конвектор. Тому 08.01.2017 року біля 18 год., достовірно знаючи, що потерпілого немає вдома і де зберігається ключ від приміщення сараю, він вирішив викрасти конвектор для особистих потреб. Відкривши замок, він зайшов всередину приміщення, зняв зі стіни конвектор, заніс його додому, і того ж вечора домовився із сусідом продати його за 300 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши ОСОБА_4 та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення, мало місце і органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчиненому злочині, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю злочинів шляхом добровільної допомоги органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин скоєння злочину, заподіяна злочином шкода усунута шляхом повернення викраденого майна потерпілому, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

За місцем проживання на території Майданоолександрівської сільської ради ОСОБА_8 характеризується позитивно, згідно довідки Віньковецької ЦРЛ від 17.01.2017року на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Однак суд враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, тому за наведених обставин доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією статті, за якою він засуджується, водночас із врахуванням, особи винного, пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття, цінності викраденого майна, позиції потерпілого, який до обвинуваченого претензій не має, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку та контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

На думку суду, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів у вказаному конкретному випадку.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати належить стягнути із обвинуваченого.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на один рік шість місяців та зобов`язати його періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету 351,84 гривні судових витрат за проведення експертизи.

Речові докази, електроконвектор марки «Термія» моделі Эвна-2,0/230С2(сш), який передано на зберігання ОСОБА_5 , повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1