Справа № 496/2170/17
Провадження № 1-кп/496/230/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.06.2009 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 189 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 15.05.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано 5 місяців позбавлення волі невідбутого покарання по вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2009 року, до відбуття 4 роки 8 місяців позбавлення волі, звільненого 22.04.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяців 29 днів,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
05.05.2017 року приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_4 , який почав образливо висловлюватись на його адресу, та наніс йому декілька ударів по обличчю, від яких він впав на коліна. В ході з`ясування відносин між собою, ОСОБА_4 не припиняв наносити удари по обличчю та тулубу ОСОБА_5 , та останній сприйняв його поведінку та дії небезпечними для себе, у зв`язку з чим, діючи в умовах необхідної оборони, однак перевищуючи її межі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, утримуючи манікюрні ножиці в правій руці, наніс колото-різані рани в грудну клітину, проникаючі в ліву плевральну порожнину з пошкодженням нижньої долі лівої легені, лівостороннього пнемо-гемотораксу, колотої рани дельтовидної області, яке за ознакою небезпеки для життя та пунктами «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я та були небезпечними для життя в момент заподіяння тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 124 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 04.07.2017 року була укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України. Відповідно до вказаної угоди, сторони узгодили покарання обвинуваченому у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили, що угода про примирення укладена добровільно та не є наслідком будь-яких обіцянок та погроз.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Дослідивши обвинувальний акт та угоду про примирення, переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши їм право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ними змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 04.07.2017 року не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468-475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 04.07.2017 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт застосований ухвалою слідчого судді на 12 травня 2017 року на футболку чоловічу сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, що належить ОСОБА_4 ; пакет від соку «Чудо-Чадо» з плямами бурого кольору; футболку темного кольору з пошкодженнями у вигляді дірок; фрагмент ватного тампону з нашаруванням речовини бурого кольору; манікюрні ножиці з нашаруванням речовини бурого кольору; кофту чоловічу червоно-жовтого кольору з нашаруванням на поверхні речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_5 ; дві пари ножиць канцелярських з пластиковими ручками чорного кольору; канцелярський ніж з тримачем пластиковим жовтого кольору; фрагмент викрутки; змиви з обох кистей рук ОСОБА_5 ; біологічний зразок крові ОСОБА_5 ; біологічний зразок крові потерпілого ОСОБА_4 .

Речові докази у справі: 3 поліетиленові пакети з чоловічою футболкою сірого кольору, чоловічу футболку чорного кольору, чоловічу кофту червоно-жовтого кольору, поліетиленовий пакет з 2 парами ножиць з пластиковими ручками, фрагмент викрутки, канцелярський ніж повернути власникам; 2 паперових конверти з біологічними зразками крові ОСОБА_4 , біологічні зразки крові ОСОБА_5 , 2 паперових конверти з фрагментом вати з речовиною бурого кольору, пакет соку «Чудо-чадо» з речовиною бурого кольору, паперовий конверт зі змивами з кистей рук ОСОБА_5 , паперовий конверт з манікюрними ножицями - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1