Справа № 542/303/17
Провадження № 1-кп/542/74/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000086 від 25.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
24.02.2017 року близько 12-00 год. ОСОБА_4 перебував у приміщенні кафе «Чумацький шлях», який розташований в смт. Нові Санжари на вул. Незалежності, де виявив загублений гаманець, в якому виявив пластикову картку та код до неї на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , емітовану в «Аваль Банку». У ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна грошей, які могли знаходитись на банківській картці.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ніхто із присутніх біля банкомату осіб не усвідомлюють, що він вчиняє протиправні дії, з банкомату САРL7625, який розміщений у смт. Нові Санжари по вул. Центральній, 30, шляхом введення пін-коду, 24.02.2017 року в період часу з 14-36 год. по 14-40 год. таємно викрав гроші в загальній сумі 800 грн. усю суму, яку банкомат міг видати із залишку на рахунку готівкою, а в послідуючому картку викинув до сміттєвого баку, розташованого в смт. Нові Санжари поряд з центральним ринком.
Викраденим ОСОБА_4 в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.
Під час досудового розслідування, а саме 02 березня 2017 року між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди, в зв`язку з тим, що потерпілому відшкодовано завдані збитки, він повідомляє та підтверджує, що не має жодних претензій (в т.ч. матеріального чи фінансового характеру) до підозрюваного з приводу вчиненого останнім кримінального правопорушення.

Відсутність претензій потерпілого обґрунтовується також фактом визнання обвинуваченим власної вини у скоєному злочині щодо вчинення кримінального правопорушення, його щирим каяттям та принесеними вибаченнями.

Крім того сторони узгодили призначення покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , яке повинно бути призначене у вигляді і з урахуванням положень Розділу X Кримінального кодексу України (ст. 51 КК України), таким покаранням сторони визначили за ч. 1 ст. 185 КК України штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання речових доказів, суд ураховує вимоги ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 02 березня 2017 року про примирення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази кошти в сумі 800 грн., що передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1