ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/233/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі колегії: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді пееребуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу тримання під вартою, зазначивши обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, пославшись на те, що ризики прокурором не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання в м. Києві, немає підстав вважати, що він буде ухилятися від суду або знищувати документи.

Вислухавши учасників процесу, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів виходить з наступного.

Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

На думку колегії суддів, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров"я є найвищими соціальними цінностями.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, про що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини, як: тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих йому злочинів, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" до двох місяців, а саме до 22 травня 2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: