ПОСТАНОВА
Справа № 1-15/12

12 травня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підсудного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 30.08.2008 року о 00 год. 15 хв. керуючи автомобілем "ВАЗ-211120" н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в темну пору доби зі швидкістю 50-60 км/год. з увімкненим ближнім світлом фар по вул.Соборній в м.Рівне зі сторони вул.Корольова у напрямку вул.Князя Острозького, та поблизу будинку №440 неправильно оцінив дорожню обстановку, що склалася, при виникненні небезпеки для руху заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, негайно не вжив і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який у результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких які небезпечні для життя.

В судовому засіданні захисник підсудного адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обвинувачення було пред`явлено поза межами строків досудового слідства встановлених ст.120 КПК України, що є істотним порушенням та порушенням права підозрюваного(обвинуваченого) на захист. Зазначила про те, що кримінальна справа за ст.286 КК України може бути порушена тільки відносно конкретної особи, а не за виявленням ознак даного злочини, тому застосовувати норми ч.5 ст.120 КПК України на її думку є не вірним.

Суд, заслухавши думку прокурора та представника потерпілого, які заперечували щодо направлення справи на додаткове розслідування, підсудного, який підтримав клопотання свого захисника, вважає що клопотання захисника підсудного не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.281 КПК України 1960 року, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Дане питання врегульоване і в постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 лютого 2005 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", де зазначено, що питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, вирішується в залежності від того, на скільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси.

Якщо суд має змогу усунути недоліки судового слідства під час судового розгляду справи, шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику і допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребовування документів, витребовування документів, давання судових доручень у порядку передбаченому ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом оновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. Неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадках, коли не має доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів.

Проаналізувавши наведені норми закону та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що досудове слідство по даній кримінальній справі проведено в строки, передбачені кримінально-процесуальним законодавством, тому стверджувати про неповноту чи неправильність досудового слідства не має підстав .

Крім того, клопотання захисту не містить посилань на необхідність проведення конкретних слідчих та інших дій по усуненню неповноти чи неправильності досудового слідства, для чого справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, як і посилань, яким чином слідчим шляхом необхідно провести дослідження відповідних обставин.

Разом з тим, у відповідності зі ст.16-1 КПК України судовий розгляд справи здійснюється на засадах змагальності, саме на прокурора у справі Закон покладає обов`язок доведення обвинувачення, яке прокурор вважає законним, надання суду допустимих, об`єктивних та достатніх доказів вини підсудного.

За таких обставин суд не вбачає підстав, які б слугували для повернення справи на додаткове розслідування, оскільки заявлене клопотання не містять переконливих доводів, які б вказували на достатність даних про наявність обставин, які перешкоджають вирішенню справи судом та постановлення вироку.

Керуючись ст. ст.22,273 КПК України.1960 року,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника підсудного - адвоката ОСОБА_5 про повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1