Справа № 743/929/17
Провадження №1-кп/743/71/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000273, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Новоукраїнське Ріпкинського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої: 17.05.2013 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., покарання не відбула,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
13.06.2017 близько 15 години ОСОБА_6 , повторно, шляхом вільного доступу, з приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2 , таємно викрала золоту жіночу каблучку 583 проби вагою 2,81 г., вартістю 1704 грн. 35 коп.; золоту обручку 583 проби вагою 7,30 г., вартістю 4427 грн. 67 коп.; золоту каблучку 583 проби вагою 2 г., вартістю 1213 грн. 06 коп.; золоті сережки 583 проби вагою 3 г., вартістю 1819 грн. 59 коп.; срібні сережки 925 проби вагою 4 г., вартістю 49 грн. 96 коп.; срібний хрестик 925 проби вагою 4 г., вартістю 49 грн. 96 коп., чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду, в розмірі 9264 грн. 59 коп.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винність у вчиненні злочину визнала повністю та показала, що вона тривалий час без реєстрації проживає по АДРЕСА_2 і знає потерпілу, котра являється її сусідкою і з якою вони перебували у приязних відносинах. Періодично ОСОБА_6 приходила додому до ОСОБА_4 з метою спілкування, а також у побутових справах і знала, що потерпіла зберігає ювелірні вироби в приміщенні літньої кухні, а саме у тумбочці над диваном. Оскільки в будинку обвинуваченої немає власного водогону, ОСОБА_6 раніше неодноразово набирала воду у літній кухні ОСОБА_4 з дозволу останньої. Вдень 13.06.2017 року обвинувачена також прийшла до потерпілої, з метою набрати води, і з дозволу та в присутності власниці зайшла з відром до приміщення літньої кухні. У вказаному приміщенні ОСОБА_6 деякий час спілкувалася з ОСОБА_4 , а потім вони вирішили покурити. Коли за усталеною звичкою ОСОБА_4 пішла зачинити вхідну калитку до двору, обвинувачена вирішила викрасти прикраси, які їй раніше показувала потерпіла. Вказані прикраси обвинувачена взяла у місці їх постійного зберігання, поклала до своєї кишені, деякий час поспілкувалася з потерпілою, а потім пішла додому. Дві викрадені золоті каблучки ОСОБА_6 попросила здати до ломбарду в м.Чернігові жительку смт.Ріпки - ОСОБА_7 , окільки не мала свого паспорта. Решту ювелірних виробів ОСОБА_6 того ж дня втратила в м.Чернігові. За здані в ломбард коштовності обвинувачена отримала понад 6000 грн., частину з яких помістила на власну банківську картку, а 2600 грн. згодом повернула потерпілій. На момент вчинення злочину обвинувачена перебувала у тверезому стані. Умисел на крадіжку у ОСОБА_6 виник в той час, коли вона вже перебувала в літній кухні потерпілої і коли ОСОБА_4 пішла зачиняти хвіртку. У скоєному обвинувачена щиро кається, цивільний позов заявлений потерпілою, визнає в повному обсязі.
Крім визнання обвинуваченою своєї вини, винність ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні, обсяг яких був узгоджений сторонами обвинувачення та захисту.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона близько двох років спілкувалася з ОСОБА_6 , як із сусідкою, дозволяла останній користуватися водогоном, котрим обладнана літня її кухня, давала в користування свої речі і сама інколи користувалася велосипедом обвинуваченої. В той же час, ОСОБА_4 не була з ОСОБА_6 близькими подругами і не показувала їй місце, де зберігала золоті та срібні прикраси. У денний час 13.06.2017 року, коли потерпіла одна знаходилася за місцем проживання, до неї, під приводом набрати води та пригостити полуницею, з відром прийшла обвинувачена, яку ОСОБА_4 впустила до літньої кухні. До вказаного приміщення потерпіла та обвинувачена зайшли разом, деякий час там спілкувалися, а потім ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_4 покурити і потерпіла, як це неодноразово раніше робила, за усталеною звичкою, пішла зачиняти калитку, яка веде до двору. В цей час ОСОБА_6 залишалася в літній кухні одна, і згодом ОСОБА_4 особисто набрала для неї води, віддала обвинуваченій відро, після чого вони розійшлися. При цьому ОСОБА_6 перебувала в тверезому стані і можливо знала місце, де зберігала прикраси ОСОБА_4 . Ювелірні вироби потерпілої, на момент їх викрадення, знаходились в картонній подарунковій коробочці, яка стояла в заскленій, але незамкненій шухляді, розміщеній над диваном у літній кухні. Зникнення ювелірних виробів потерпіла виявила наступного дня та звернулася до поліції. Під час досудового розслідування дві золоті прикраси, які ОСОБА_6 здала в ломбард, потерпілій були повернуті. Крім того, обвинувачена особисто віддала ОСОБА_4 2600 грн., які остання розцінює як відшкодування моральної шкоди. В той же час, решта ювелірних виробів, або компенсація за них, потерпілій повернуті не були, у звязку з чим ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченої на свою користь 3132 грн. 99 коп., в якості відшкодування майнової шкоди. Під час досудового розслідування вартість двох ювелірних прикрас, котрі були вилучені з ломбарду, слідчим були визначені за вагою брухту золота. Вага, проба і вартість решти прикрас встановлювалися слідчим приблизно, за описом потерпілої, з урахуванням вартості брухту срібла і золота.
З протоколу огляду місця події від 14.06.2017 року вбачається, що ювелірні вироби, які були викрадені у ОСОБА_4 , потерпіла зберігала у навісній шафі, яка не має запираючих пристроїв та знаходиться в господарському приміщенні, облаштованому водогоном.
З протоколу тичасового доступу до речей і документів вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді, 22.06.2017 року в ПТ Ломбард було вилучено золоту каблучку 583 проби, вагою 2,81 г.; золоту обручку 583 проби, вагою 7,30 г.; договори № 01217966 та № 01217967 від 14.06.2017 року, а також специфікації до вказаних договорів.
Протоколом огляду специфікацій до договорів № 01217966 та № 01217967 від 14.06.2017 року підтверджується, що жителька смт.Ріпки ОСОБА_7 надала в заставу до ПТ Ломбард золоту жіночу каблучку 583 проби, вагою 2,76 г. за 1500 грн., а також золоту обручку 583 проби, вагою 7,30 г., за 4000 грн.
З повідомлення в.о. представника НБУ в Чернігівській області від 30.06.2017 року вбачається, що станом на 13.06.2017 року, закупівельна ціна на золото 583 проби у брухті, становила 606 грн. 53 коп. за 1 грам металу, без ПДВ.
Повідомленням в.о. представника НБУ від 30.06.2017 року підтверджується, що станом на 13.06.2017 року, закупівельна ціна на срібло 925 проби у брухті, становила 12 грн. 49 коп. за 1 грам металу, без ПДВ.
Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом до протоколу слідчого експеримента від 30.06.2017 року підтверджується, що ОСОБА_6 добровільно, в присутності понятих, розповіла та показала на місці, яким чином вона заволоділа майном, належним потерпілій.
Протокол огляду речей від 22.06.2017 року, а саме золотих каблучки і обручки, а також договорів застави від 14.07.2017 року, суд вважає недопустим доказом, оскільки вказану процесуальну дію слідчий провела без участі понятих. Крім того, протокол огляду не підписаний потерпілою ОСОБА_4 .
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, оскільки вона заволоділа майном потерпілої до відбуття покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.05.2013 року, яким була засуджена, в тому числі, за ст.190 КК України, до покарання у виді штрафу.
Разом з цим, дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення безпідставно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що до приміщення, в якому зберігала ювелірні вироби ОСОБА_4 , обвинувачена зайшла з дозволу та в присутності потерпілої. На момент викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 також залишалася в приміщенні з відома та згоди власника.
Крім того, майно, яке викрала ОСОБА_6 у ОСОБА_4 , знаходилось у незамкненій навісній шафі.
Таким чином, дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, виключно за ознаками повторності.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, обставини помякшуючі та обтяжуючі її покарання.
Обставинами помякшуючими покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Обставинами обтяжуючими покарання ОСОБА_6 , є рецидив злочинів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 повторно вчинила умисний майновий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком; раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась; проживає в смт.Ріпки без реєстрації; має малолітню дитину, яку виховує матір обвинуваченої - ОСОБА_8 , жителька с.Новоукраїнське Ріпкинського району.
За місцем фактичного проживання ОСОБА_6 характеризується формально-посередньо.
З досудової доповіді вбачається, що органом пробації встановлено високий ризик повторного вчинення правопорушення обвинуваченою та середній ризик небезпеки ОСОБА_6 для суспільства, в тому числі для окремих осіб, однак її виправлення без реального позбавлення чи обмеження волі, є можливим.
З урахуванням обставин помякшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченої, позиції потерпілої, відомостей про особу винної, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 неможливе без реального відбування покарання, яке обвинуваченій доцільно визначити у виді арешту, ближче до максимального розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання, необхідно приєднати покарання, невідбуте за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.05.2013 року по справі № 750/2344/13-к.
Згідно ч.3 ст.72 КК України, невідбуте за попереднім вироком покарання у виді штрафу, підлягає самостійному виконанню.
Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій, до набрання вироком чинності, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі у звязку з недоведеністю прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заявлений потерпілою цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з урахуванням визнання його обвинуваченою.
Таким чином, на корить ОСОБА_4 з ОСОБА_6 підлягає стягненню 3132 грн. 99 коп., в якості відшкодування майнової шкоди.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речовими доказами необхідно розпорядитися в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 - визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання, повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.05.2013 року, у виді штрафу, остаточно визначивши покарання у виді 5 місяців арешту та штрафу, в розмірі 850 грн.
У відповідності до ч.3 ст.72 КК України, основне покарання у виді штрафу, призначене ОСОБА_6 за сукупністю вироків, підлягає самостійному виконанню.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 у виді арешту, відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 3132 грн. 99 коп., в якості відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.
Речові докази - специфікації №№1, 2 до договорів № 01217966 та № 01217967, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копії договорів № 01217966, № 01217967 від 14.06.2017 року, залишити в матеріалах справи.
Золоту каблучку та золоту обручку, після набрання вироком чинності, необхідно залишити в розпорядженні законного володільця - ОСОБА_4 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1