23.06.2017 Справа № 360/718/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 11.02.2016 р. за №0000110, по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тальське, Бородянського району, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, працюючого водієм ППП-58 в смт. Клавдієво Бородянського району, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 11.02.2016 р., приблизно о 12 год 30 хв (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), в приміщені будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_10 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з прямим умислом, направленим на протиправне спричинення смерті людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також, передбачаючи та бажаючи настання особливо небезпечних наслідків у вигляді смерті людини, використовуючи мисливську гладко ствольну рушницю «ІЖ 58» 16-го калібру, здійснив один постріл в область живота потерпілої ОСОБА_10 , спричинивши останній вогнепальне сліпе шротове поранення живота з ушкодженням сальника та кишківника, з розвитком гострої внутрішньо черевної та внутрішньо кишкової кровотечі, внаслідок чого, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла у відділенні інтенсивної терапії Бородянської ЦРЛ. Настання смерті знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманим вогнепальним пораненням.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Він, же 11.02.2016 р., приблизно о 12 год 30 хв (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), після здійснення пострілу у ОСОБА_10 вийшов з будинку на вулицю до свого автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , поклав рушницю, з якої здійснив постріл, випив горілки з пляшки, яка перебувала в автомобілі, після чого повернувся в приміщені будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи там в стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи небезпечність своїх дій, з метою знищення майна своєї колишньої співмешканки ОСОБА_10 , вилив пальне, яке знаходилось в пластиковій ємкості і було привезено ним цього ж дня, на підлогу гостьової кімнати, після чого за допомогою сірників умисно його підпалив, що призвело до виникнення пожежі, внаслідок якої зазначений вище будинок було знищено.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
В судовому засіданні ОСОБА_9 не визнав себе винним у вчиненні злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується.

Пояснив, що він та ОСОБА_10 були співмешканцями, разом проживали з кінця листопаду 2010 року. Під час проживання він власноруч здійснював ремонт будинку за адресою: АДРЕСА_2 . На ґрунті ревнощів у них виникали постійні сварки і тому приблизно з 11.01.2016 р. вони припинили спільно проживати.

11.02.2016 р., близько 12 години, він на своєму автомобілі марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до ОСОБА_10 , яка проживала в АДРЕСА_2 , побалакав з нею і домовився про те, що він забере свої речі, які залишились в її будинку.

На початку першої години він знову повернувся, побалакав з ОСОБА_11 і домовився які речі він забере. Після чого він пішов, щоб забрати з кімнати будинку мисливську гладко ствольну рушницю «ІЖ 58» 16 калібру, яка була заряджена для самооборони. Коли йшов на вихід з будинку, тримаючи рушницю на рівні живота, ОСОБА_10 сказала йому, що він старий імпотент і вона вже рік, як йому зраджує з іншим чоловіком. Почувши це, він розвернувся і вистрілив в сторону ОСОБА_11 , яка від пострілу зігнулась і присіла. Після цього він побачив доньку ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , якій сказав, щоб та бігла до діда з бабою. Сам вийшов з будинку на вулицю, і поклав рушницю до свого автомобіля, в багажне відділення. В машині взяв придбану раніше пляшку горілки і вживав її. Потім повернувся до будинку і підпалив його. ОСОБА_10 перетягнув в кухню будинку, щоб її спасти, бо в гостьовій кімнаті палав вогонь, а на підлозі вже лежала пластикова десятилітрова каністра із дизельним пальним, яку він привіз в цей же день і поставив в коридорі будинку. Як ця каністра опинилась у кімнаті не пам?ятає. Оскільки пожежа охопила вихід з будинку, він намагався витягти ОСОБА_11 через вікно, але був не в силах це зробити. Вказував, що не мав наміру вбивати ОСОБА_10 і підпалювати її будинок. Вистрілив в ОСОБА_11 випадково, а як підпалював будинок не пам?ятає.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_9 своєї вини у скоєнні зазначених вище злочинів, його вина підтверджується:

-показаннями потерплого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні повідомив, що обвинувачений ОСОБА_9 був співмешканцем її доньки ОСОБА_10 . Вони часто сварились, тому припинили спільно проживати. Йому на мобільний телефон вранці 11.02.2016р. зателефонувала донька і сказала, що в будинку поламалась насосна станція, на що він обіцяв під?їхати, подивитись. Приблизно о 12 год 00 хв донька зателефонувала вдруге, нічого не казала, натомість він почув, як обвинувачений кричав: « ОСОБА_13 тебе вб?ю, а будинок спалю!». Він зі своєю дружиною були не вдома і відразу поїхали до будинку доньки за адресою: АДРЕСА_2 . Коли під?їхали до будинку, то будинок був зачинений. Сусід сказав, що чув постріли в будинку. Потім вони побачили, що з-під даху будинку пішов дим, а їх донька ОСОБА_11 намагається постукати у вікно. В цей час підбігли сусіди, розбили вікно, один із сусідів намагався застрибнути в середину через розбите вікно, але обвинувачений не дозволив цього зробити, відштовхнувши його на вулицю, а доньку штовхнув у полум?я. Врешті вдалося ОСОБА_14 відштовхнути від вікна, молодші сусіди застрибнули через вікно у будинок і витягли звідти ОСОБА_11 , у якої з живота стирчали кишки, шкіра була обпечена. Вказував, що його онука, ОСОБА_15 , повідомила, що ОСОБА_9 в той день до матері приходив двічі. Перший раз пішов, понурившись, а другий зайшов у будинок і зі словами: «Ти думала, що я жартую?» відразу вистрілив у його доньку;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні повідомила, що в той день вона була разом з мамою вдома, вона була у себе в кімнаті. В дім прийшов обвинувачений, викликав маму в коридор, потім кудись пішов. Потім він прийшов вдруге, в цей час вона була на кухні, зайшов у будинок і зі словами: «Ти думаєш, що я жартую?» відразу вистрілив у її маму. Потім ОСОБА_9 сказав їй, щоб вона йшла до діда з бабою і вона побігла. По дорозі її зустріла сусідка ОСОБА_17 і забрала до себе. Вказувала, що не бачила в будинку каністру з паливом чи рушницю;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є матір?ю убитої ОСОБА_10 та дружиною потерпілого ОСОБА_7 11.02.2016 р., приблизно об 11 год 30 хв, вони з чоловіком були у гостях у її сестри в с. Волиця Бородянського району. На мобільний телефон чоловіка зателефонувала донька і повідомила, що поламалась насосна станція. На той час донька з грудня 2015 р. вже не проживала з обвинуваченим. З 07.01.2016 р. вона зустрічалась уже з ОСОБА_18 і про це знав ОСОБА_9 . Приблизно об 11 год 40 хв на телефон чоловіка вдруге надійшов дзвінок від доньки і чоловік в трубці телефону почув крики обвинуваченого. Зі слів онуки в той день ОСОБА_9 до доньки приходив двічі. Перший раз пішов, а пізніше повернувся, зайшов у будинок і зі словами: «Ти думала, що я жартував?» відразу вистрілив доньці у живіт. Після цього онуці сказав, щоб та бігла до діда з бабою. Вказувала, що вони з чоловіком відразу після телефонного дзвінка поїхали до доньки. Коли приїхали до будинку, то побачили, що він вже горить, а в будинку є донька. Сусід на ім?я ОСОБА_19 намагався застрибнути в будинок через розбите вікно, але обвинувачений виштовхнув його, а доньку штовхнув у полум?я і там тримав її. Потім трьом сусідам вдалось застрибнути до будинку і витягнути звідти доньку, у якої кишки були назовні. Зазначала, що раніше в будинку доньки рушниці не було, а під час пожежі від дверей будинку чувся запах палива. Обвинуваченого міліція знайшла у погребі будинку;

-показаннями свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_10 11.02.2016 р., в період з 11 год 00 хв по 12 год 00 хв, вона стояла біля свого двору, чекаючи автомобіль з продуктами. В цей час до ОСОБА_11 приїхав обвинувачений, зайшов у будинок. Потім вийшов на вулицю, сів до свого автомобіля, трохи проїхав від дому, взяв каністру з машини і знову зайшов до будинку. Пізніше вона почула по сусідству крики і дзвін розбитого скла. Вона побігла туди і побачила, як з будинку валить дим, батьки ОСОБА_11 бігають біля будинку і благають обвинуваченого, щоб той віддав з будинку ОСОБА_21 , а він не віддавав. Після того, як обвинуваченого вдалося відштовхнути сусід ОСОБА_19 встрибнув у будинок і подав ОСОБА_21 , а інші хлопці її підхопили і поклали на землю;

-показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні повідомив, що він є сусідом ОСОБА_10 11.02.2016 р. він побачив як обвинувачений приїхав до будинку ОСОБА_11 і пішов у двір. Через деякий час в будинок забіг син його дружини, ОСОБА_23 , і повідомив, що горить сусідський будинок. Вискочивши на вулицю, він побачив, що горить будинок ОСОБА_11 . Він відразу побіг до будинку, розбив віконне скло, побачив як обвинувачений хотів виштовхнути ОСОБА_11 . Він хотів допомогти, але обвинувачений сказав: «Я сам!». Потерпілий ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_9 , не допускаючи його до вікна. Хлопці ОСОБА_24 і ОСОБА_25 допомогли витягнути ОСОБА_11 з будинку. Зліва на животі в неї була рана;

-показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні повідомив, що 11.02.2016р., в період з 07 год 00 хв по 08 год 00 хв, до нього приїхав ОСОБА_9 , забрав зварювальний апарат з газовим балоном і поїхав. Через деякий час, в період з 11 год 00 хв по 12 год 00 хв, повернувся, просив «болгарку» і зварювальну маску, на що він відмовив. Тоді ОСОБА_9 сказав, що поїде до ОСОБА_11 , забере своє. Пізніше йому зателефонував сусід ОСОБА_27 і повідомив, що ОСОБА_9 щось накоїв у будинку ОСОБА_11 . Він пішов туди і пробачив, що будинок згорів, а з нього міліція виводить ОСОБА_9 ;

-свідоцтвом про народження від 18.02.16 серія НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 139), згідно якого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду трупа від 12.02.2016 р. з фототаблицею (т. 1 а.с. 150-151), яким зафіксовано стан тіла померлої ОСОБА_10 ;

-висновком експерта від 29.03.16 № 73 (т. 1 а.с. 166-167), згідно якого смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від вогнепального сліпого шротового поранення живота з ушкодженням сальника та кишківника, з розвитком гострої внутрішньочеревної та внутрішньокишкової кровотечі, а також шокової реакції, які утворились від пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої шротовим зарядом, можливо 11.02.2016 р.;

-висновком судово-психіатричного експерта від 02.03.16 № 105 (т. 2 а.с. 36-37), згідно якого ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебував у стані простого алкогольного сп?яніння;

-довідкою травмпункту Бородянської ЦРЛ від 11.02.16 № 272 (т. 2 а.с. 41), згідно якої ОСОБА_9 11.02.2016 р. перебував у стані алкогольного сп?яніння;

-звітом про незалежну експертну оцінку вартості завданих збитків від 05.04.16 ДВК № 20160405/01 (т. 2 а.с. 43-84), згідно якого розмір збитків, завданих внаслідок пожежі будинку АДРЕСА_2 становить 180 911,75 грн.

Суд не приймає до уваги і вважає недопустимими такі докази: протокол огляду місця події від 06.04.2016 р. (т. 1 а.с. 154-157), протокол огляду речей від 11.02.2016 р. (т. 1 а.с. 158-162), висновок експерта від 22.03.16 № 4-01/66 (т. 2 а.с. 17-20), висновок експерта від 23.03.16 № 4-01/67 (т. 2 а.с. 22-28) та протокол проведення слідчого експерименту від 06.04.2016 р. (т.2 а.с. 29-35), виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 3 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; порушення права особи на захист.

Згідно з ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 2 статті 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Отже, для проведення огляду житла чи іншого володіння особи потребується ухвала слідчого судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

На підставі наведеного протокол огляду місця події від 06.04.2016 р. (т. 1 а.с. 154-157) є недопустимим доказом, оскільки здійснювався огляд будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 за відсутності ухвали слідчого судді.

Відсутня також ухвала слідчого судді, яка б давала дозвіл на проведення за цією адресою слідчого експерименту, в той час, як власниця цього будинковолодіння, ОСОБА_10 померла. До того ж, згідно з ч. 3 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Натомість під час проведення слідчого експерименту 06.04.2016 р. до участі в такій процесуальній дії не було залучено потерпілого ОСОБА_7 , що порушує його право на захист під час проведення слідчих дій, позбавляє права надавати свої пояснення, висловлювати заперечення, тощо. Тому протокол проведення слідчого експерименту від 06.04.2016 р. (т.2 а.с. 29-35) також є недопустимим доказом.

Протокол огляду речей від 11.02.2016 р. (т. 1 а.с. 158-162) також є недопустимим доказом, оскільки цей документ складено на підставі огляду автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 6) та перебував у користуванні ОСОБА_9 , без ухвали слідчого судді.

Відсутні також ухвали слідчого судді, які би узаконювали такі слідчі дії.

Суд також визнає недопустимими доказами висновок експерта від 22.03.16 № 4-01/66 (т.2 а.с. 17-20), висновок експерта від 23.03.16 № 4-01/67 (т. 2 а.с. 22-28), оскільки предметами даних експертиз були речі, вилучені під час огляду речей 11.02.2016 р. з автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням процедури.

Решту доказів по справі суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять інформації щодо обставин скоєння злочину.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_9 не мав наміру вбивати ОСОБА_10 і знищувати будинок, оскільки таке твердження спростовується показаннями свідка ОСОБА_16 , яка повідомила суду, що ОСОБА_9 здійснив вистріл з рушниці у її матір, ОСОБА_10 , зі словами «Ти думаєш я жартував?» відразу як зайшов до будинку. Цю інформацію з її слів також підтвердили потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_7 . До того ж, потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що він під час телефонування йому доньки, ОСОБА_10 , чув у трубці телефону як ОСОБА_9 погрожував: «Я тебе вб?ю, а будинок спалю!», що вказує на умисел обвинуваченого на заподіяння смерті ОСОБА_10 та знищення її будинку.

Безпідставними є також посилання захисника на відсутність доказів підпалу будинку ОСОБА_9 , оскільки обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що він після здійснення вистрілу у ОСОБА_10 він пішов до свого авто, поклав туди рушницю, випив горілки, а потім повернувся в будинок і підпалив його.

Крім того, обвинувачений підтвердив, що він заніс у будинок каністру з пальним і поставив її у коридорі, а потім, після підпалу, вона вже була у кімнаті. В той же час, свідок ОСОБА_7 повідомила, що під час пожежі було чутно запах палива в районі вхідної двері в будинок. Зазначені обставини вказують на наявність у обвинуваченого умислу на знищення будинку шляхом підпалу. Те, що він розлив пальне в будинку також було підтверджено ним лікарю-психіатру під час проведення з ним судово-психіатричної експертизи (т. 2 а.с. 36-37).

Твердження обвинуваченого, що він не розумів значення своїх дій під час здійснення вистрілу та підпалу будинку спростовується висновком судово-психіатричного експерта від 02.03.16 № 105 (т. 2 а.с. 36-37), згідно якого ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебував у стані простого алкогольного сп?яніння.

Такі показання та невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як бажання уникнути покарання за вчинені злочини.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що потерпілим вчинялись протиправні дії щодо обвинуваченого під час пожежі, оскільки такі дії не знаходяться в причинному зв`язку із скоєними ОСОБА_9 злочинами.

Обираючи міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує, що обвинувачений скоїв злочини, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не знаходить.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 194 КК України. Суд вважає таке покарання справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дана норма втратила чинність 21.06.2017 р. на підставі закону України від 18.05.17 №2046-VIII.

Таким чином, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.), суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченого час його перебування під вартою в період з 11.02.2016 р. по день втрати чинності зазначеної вище норми включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Суд не знаходить підстав для зміни виду запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обранні йому такого запобіжного заходу, є ризик того, що, перебуваючи на волі, він зможе уникнути суду.

Тому запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу суд залишає без змін у виді тримання під вартою в Київському СІЗО.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_9 із позовом про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_9 11.02.2016 р. в приміщенні будинку АДРЕСА_2 умисно здійснив вистріл з мисливської рушниці у його доньку ОСОБА_10 , яка внаслідок цього від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ним з дружиною були понесені витрати на поховання доньки, ритуальні послуги та поминальний обід в розмірі 13 582,70 грн.

Також ОСОБА_9 11.02.2016 р. на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, з метою знищення майна здійснив підпал будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок цього зазначений будинок, який належав його донці ОСОБА_10 , було знищено пожежею, що завдало збитків на суму 180 911,75 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_9 на його користь на відшкодування шкоди (витрати на поховання доньки, ритуальні послуги та поминальний обід) в розмірі 13 582,70 грн., а також на відшкодування збитків, завданих знищенням будинку АДРЕСА_2 , в розмірі 180 911,75 грн.

В суді потерпілий ОСОБА_7 підтримав свій позов, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні позов визнав повністю.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 11.02.2016 р. в приміщенні будинку АДРЕСА_2 умисно здійснив вистріл з мисливської рушниці у доньку ОСОБА_7 . ОСОБА_10 , яка внаслідок цього від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_7 були понесені витрати на поховання доньки, ритуальні послуги та поминальний обід в розмірі 13 582,70 грн., про що свідчать товарний чек від 13.02.2016 р. та план-меню на 14.02.2016 р. (т. 1 а.с.106, 107). Тому суд, задовольняючи позов частково, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого зазначену суму у відшкодування завданих збитків.

Також судом встановлено, що ОСОБА_9 11.02.2016 р. на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, з метою знищення майна здійснив підпал будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок цього цей будинок було знищено пожежею, що завдало збитків на суму 180 911,75 грн., про що свідчить Звіт про незалежну експертну оцінку вартості завданих збитків від 05.04.16 ДВК № 20160405/01 (т. 2 а.с. 43-84).

Однак, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення цієї суми на користь потерпілого, тому що ним не надано доказів прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_10 , якій належав зазначений вище будинок, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та прав власності на нерухоме майно від 30.03.2017 р. Відсутність доказів прийняття спадщини вказує на неможливість відшкодування на користь ОСОБА_7 шкоди, завданих майну спадкодавця.

Суд не приймає визнання обвинуваченим позову в частині відшкодування шкоди, завданої знищенням будинку ОСОБА_10 , оскільки це суперечить нормам ст.ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України.

Крім того, задоволення позову в цій частині може порушити права дітей ОСОБА_10 - неповнолітнього сина ОСОБА_29 і малолітньої ОСОБА_16 , які згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті своєї матері.

Суд відмовляє у проханні потерпілого стягнути з обвинуваченого на його користь витрати на правову допомогу, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження таких витрат.

У зв?язку із частковим задоволенням позову суд стягує з обвинуваченого на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 72, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 06 (шість) років.

На підставі ст. 70 КК України остаточний розмір покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд визначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 14 (чотирнадцять) років.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_9 з 11.02.2016р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 час його перебування під вартою в період з 11.02.2016 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1 145,70 грн. (Одна тисяча сто сорок п?ять гривень 70 коп.).

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 13 582,70 грн. (Тринадцять тисяч п?ятсот вісімдесят дві гривні 70 коп.).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судовий збір з цивільного позову в сумі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.).

Речові докази: 03 мисливські патрони 16-го калібру, гільзу від патрону до гладко ствольної мисливської зброї 16-го калібру з пороховим зарядом та пижом, стріляну гільзу від патрону до гладко ствольної мисливської зброї 16-го калібру, мисливську гладко ствольну рушницю «ІЖ-58» 16-го калібру № НОМЕР_3 знищити.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3