АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000375, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2016 року, за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2017 року, ухваленого стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, призначено іспитовий строк - 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 879 грн.60 коп; на користь ОСОБА_9 - 149 047 грн. 62 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 01 квітня 2016 року близько 12 години, керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпро по вул. Бородинській з боку вул. Троїцької, у напрямку вул. Січових Стрільців.

На перехресті нерівнозначних доріг з вул.Михайла Грушевського, ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, зліва направо за напрямком його руху, внаслідок чого допустив з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної події водію автомобіля «Ford Fusion» - ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, що знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, способу його вчинення та інших обставин, вважає, що зазначений вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вважає наведені у вироку пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнав та під час судового розгляду вину визнав частково.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає вирок суду незаконним, відомості викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам, а тяжкість призначеного покарання не відповідає тяжкості злочину та обставинам подій, що суд першої інстанції однобічно підійшов до розгляду кримінального провадження, не врахував його показів, а вирок ухвалено на підставі показань потерпілого.

На його думку, стороною обвинувачення зі стадії досудового слідства, судом першої інстанції під час судового розгляду були порушенні його права на захист, оскільки автотехнічна експертиза була проведена ґрунтуючись на показах потерпілого, його покази не були враховані, оскільки він був допитаний вже після проведення автомеханічної експертизи.

Зазначив, що під час судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про проведення повторної автотехнічної експертизи з урахуванням його показів наданих у судовому засіданні, однак судом було відмовлено в зазначеному клопотанні. Крім того, з метою встановлення точних обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.04.2016 року, під час судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту, вказане клопотання залишено без задоволення.

Вказав, що в матеріалах кримінального провадження міститься заява гр. ОСОБА_9 , без дати про доручення проведення товарознавчої експертизи саме експерту ОСОБА_12 . Вказане може свідчити про упередженість експерта ОСОБА_12 на користь потерпілого, оскільки експерта було визначено не слідчим, а самим потерпілим, а під час судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про проведення повторної товарознавчої експертизи, вказане клопотання також залишено без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфікував за ч.1 ст.286 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, має на утриманні малолітню доньку, характеризується позитивно, приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької області, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, намагався надати допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, що суд першої інстанції відніс до пом`якшуючих покарання обставин. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не виявлено.

Суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи обвинуваченого про те, що викладені у вироку відомості не відповідають фактичним обставинам, а тяжкість призначеного покарання не відповідає тяжкості злочину та обставинам події, що суд першої інстанції однобічно підійшов до розгляду кримінального провадження, не врахував його показів, а вирок ухвалено на підставі показань потерпілого не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження порушень, про які зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Доводи прокурора про м?якість призначеного покарання обвинуваченому, що наведені у вироку пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не визнав та під час судового розгляду вину визнав частково, не впливають на призначену судом міру покарання.
За вищезазначених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку обвинуваченому в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2017 року, ухваленого стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді