Справа № 755/1774/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Представник ТОВ «Техенерготрейд» ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що в ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва було накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Техенерготрейд».
Відповідно до ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до Наказу №729 від 22.08.2016 р. Головного управління національної поліції у м. Києві, визначено місцем розташування та проведення досудового розслідування відділів розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості, розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності, розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, розслідування злочинів у сфері транспорту та розслідування злочинів, учинених дітьми, слідчого управління Головного управління національної поліції у м. Києві приміщення в адміністративних будівлях за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
24 січня 2017 року особа-володілець звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна.
31 січня 2017 року клопотання про скасування арешту було розглянуте слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , за результатами чого у задоволенні клопотання про скасування арешту було відмовлено.
Заявник вказує на те, що на даний час відсутні підстави для арешту майна товариства, крім того ТОВ «Техенерготрейд» набуло нерухоме майно, на яке накладено арешт, до дати вчинення господарських операцій, що на думку слідства призвели до кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 281-1 КК України або взагалі до дати реєстрації ПАТ «Банк Михайлівський», а тому таке майно не може бути одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та зазначив, що підстав для зняття арешту немає, крім того арешт на майно було накладено на законних підставах, обґрунтовано. Крім того, на даний час потреба у забезпеченні кримінального, шляхом накладання арешту майна не минула.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вислухавши заявника, прокурора, слідчий суддя прийшов до наступного:
Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.ч. 2-12 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт від повідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно від повідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч.1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведенного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно від повідно до правил КПК України.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої не правомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (абойого заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Додаткових доказів, які б свідчили про те, що в рамках вищевказаного кримінального провадження слід зняти арешт за майна, особою, яка звернулась з клопотанням, слідчому судді не надано.
Що стосується посилань представника на відсутність належних доказів причетності ТОВ «Техенерготрейд» до кримінальних правопорушень, то слід зазначити, що слідчий суддя, на даний стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є арешт майна.
Таким чином, оскільки особою, яказвернулась з даним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, що належить ТОВ «Техенерготрейд» відпала, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 96, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя