У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.06.2017 Справа №607/7153/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ТМРВ

з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу, засуджену: 10 березня 2016 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнену від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та обов`язками покладеними згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2016 року Підволочиським районним судом Тернопільської області ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України засуджену звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та обов`язками покладеними згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Начальник ТМРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернулась до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від покарання з випробуванням посилаючись на те, що за час перебування на обліку ТМРВ з питань пробації, ОСОБА_5 перебувала в Чортківській УВП №26 у зв`язку із скоєнням нового злочину до постановки на облік. До адміністративної відповідальності ОСОБА_5 під час іспитового строку не притягувалась. Іспитовий строк закінчився 09.03.2017 року. А тому, просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням.

Представник ТМРВ з питань пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у самому клопотанні та просить звільнити засуджену ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що засуджену ОСОБА_5 слід звільнити від покарання, оскільки це не суперечить вимогам закону.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча судом приймалися міри для її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання. А тому, суд вважає за можливе розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши клопотання, матеріали особової справи засудженої ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора та представника ТМРВ з питань пробації, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

10 березня 2016 року Підволочиським районним судом Тернопільської області ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України засуджену звільнену від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та обов`язками покладеними згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

07 грудня 2016 року вироком Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України засудженій призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного даним вироком у виді 2 років позбавлення волі, більш суворим покаранням, визначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року, згідно якого ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року у виді 6 місяців обмеження волі, що згідно ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 3 місяцям позбавлення волі, та за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року у виді 3 місяців позбавлення волі, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року відносно ОСОБА_5 змінено. Виключено з резолютивної частини вироку вказівку про застосування ч. 1 ст. 71 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків і вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, а також вказівку про зарахування у строк відбування покарання термін перебування ОСОБА_5 в період з 21 по 24 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного за вироком суду від 07 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, більш суворим покаранням, визначеним вироком Тернопільського міськрайсуду від 16 травня 2016 року у виді 3 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік 6 міс. та вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року про засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік виконувати окремо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

До адміністративної відповідальності протягом іспитового строку засуджена ОСОБА_5 не притягувалась.

Іспитовий строк визначеній ОСОБА_5 згідно вироку суду від 10 березня 2016 року закінчився 09 березня 2017 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ТМРВ з питань пробації слід задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. п.2 ч.2 ст.395, п. 9 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строку покарання з випробовуванням.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1