печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001273, -

В С Т А Н О В И В :
29.06.2017 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001273, а саме на нежилий будинок загальною площею 1496.2 квадратних метри, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9, власниками якого є ТОВ «АНІМА ПЛЮС» () та ТОВ «ВЕНТІ» ()», заборонивши власникам вищевказаного приміщення чи особам, що його використовують, передавати право власності на нього будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам та здійснювати його відчуження.
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001273 від 26.04.2017 за фактом вчинення посадовими особами ПАТ «ВЕКТОР БАНК» () кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ПАТ «ВЕКТОР БАНК» (код ЄРДПОУ 39037656) (далі Банк) зловживаючи своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб шляхом запровадження злочинної схеми направленої на розтрату майна банку шляхом вчинення завідомо збиткових операцій, які полягали у вдачі кредитів підконтрольним суб`єктами господарської діяльності які мають ознаки фіктивності розтратили грошові кошти банку на загальну суму 167 485 000 грн. що є особливо великим розміром.
02.03.2017 відповідно до вимог ст. 76 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 112-рш/БТ про віднесення ПАТ «Вектор Банк» до категорії неплатоспроможних.
21.03.2017 Правлінням Національного банку України № 163 прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВЕКТОР БАНК». 22.03.2017 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВЕКТОР БАНК».
27.04.2017 на адресу департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України від директора департаменту розслідування протиправних діянь фонду гарантування вкладів фізичних осіб, надійшло клопотання, щодо здійснення процесуальних дій та заходів забезпечення кримінального провадження, а саме про накладення арешту на приміщення, що за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9.
Відповідно до встановленої в ході досудового розслідування інформації з 2015 року службові особи Банку зловживаючи своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб здійснили завідомо збиткові операції з кредитування підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, які містять ознаки фіктивності та ознаки пов`язаних з Банком осіб, передбачених Положенням № 315-1, а саме: економічну залежність, винятковість, спільну інфраструктуру, мету трансакції та використання коштів, зокрема:
1. ТОВ «ТРАСТ СІТІ ГРУП» () в сумі 28 000 000 грн. відповідно до кредитного договору № 15/890-КЛ від 14.12.2015;
2. ТОВ «МЕГАСВЕТ» () в сумі 28 000 000 грн. відповідно до кредитного договору № 16/859-КЛ від 28.12.2015;
3. ТОВ «ТРИ КОЗАКА» (ЄРДПОУ 33293656) в сумі 28 000 000 грн. відповідно до кредитного договору № 02/975 КЛ від 26.02.2016 ;
4. ТОВ «АБК «БІЛД» (ЄРДПОУ 35828155) в сумі 27 800 000 грн. відповідно до кредитного договору № 03/977-КЛ від 26.02.2016;
5. ТОВ «V-КАФЕ» () в сумі 23 200 000 грн. відповідно до кредитного договору № 17/641-КЛ від 29.12.2015;
6. ТОВ «БОССЕР» () в сумі 19 985 000 грн. відповідно до кредитного договору № 01/2404-К від 24.04.2015;
7. ТОВ «УКРПЛАСТХОЛДІНГ» () в сумі 12 500 000 грн. відповідно до кредитного договору № 15/1815-КЛ від 07.09.2016.
Аналізом кредитних справ позичальників встановлено, що кредити надано з порушенням вимог ст. 49. ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та всупереч вимогам статті 5 пункту 4 «Положення про Кредитну політику «ПАТ «ВЕКТОР БАНК» (остання редакція від 15.08.2016), відповідно до якої «Банк зважено підходить до операцій кредитування. Банк дотримується лімітів і стандартів (банківських продуктів) у кредитній діяльності. Позитивне рішення про надання кредиту приймається тільки після ретельного вивчення кредитоспроможності Позичальника, його моральних якостей, визначення рівня кредитного ризику, забезпечення кредиту, техніко-економічного обґрунтування проекту», тобто клієнти-позичальники Банку повинні згідно даної норми бути здатними погашати свої зобов`язання протягом усього строку їх дії.»
На момент отримання кредитів фінансова та статистична звітність зазначених вище позичальників, а також надходження на їх поточні рахунки в Банку не давали підстав вважати про можливість повернення заборгованості за кредитами. Крім того зазначені підприємства містять ознаки фіктивності, так як фактично не здійснювали господарську діяльності та не мали доходів для обслуговування кредитної заборгованості. Під час укладення кредитів зазначеними вище підприємствами в забезпечення було надано устаткування та товари в обороті, які за вказаними в матеріалах кредитних справ адресами відсутні.
Отримані кредитні кошти ПАТ «ВЕКТОР БАНК» були використані на придбання неліквідних цінних паперів у суб`єктів господарської діяльності, які містять ознаки «фіктивності». Основними джерелами обслуговування кредитної заборгованості, її часткового погашення є кредитні кошти Банку, які надавались обмеженому, визначеному керівництвом Банку, колу контрагентів з подальшим неодноразовим їх спрямуванням на придбання інвестиційних сертифікатів, після чого здійснювалося погашення відсотків, або основної суми боргу перед Банком. Таким чином, посадові особи Банку зловживаючи службовим становищем, умисно, штучно поліпшували фінансові результати Банку за рахунок видачі нових кредитів іншим позичальникам.
Крім того, встановлено, що власниками примiщення, яке розташоване за адресою:
м. Київ, вул. Тарасівська, 9, що орендуеться ПАТ «ВЕКТОР БАНК», є ТОВ «BEHTI» () та ТОВ «AНІМА ПЛЮС» (), кiнцевим власником яких є акцiонер Банку, якому належить 100 %акцiй - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуєтъся наступним:
Згiдно вiдомостей з єдиного державного реєстру юридичних осiб, фiзичних осiб - пiдприємцiв та громадських формувань, службовi особи та засновники вказаних підприємств постiйно змiнювались, зокрема засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «BEHTI» () з моменту створення до 02.07.2014 працював ОСОБА_5 (i.п.н. НОМЕР_1 ), станом на 13.03.2016 кiнцевим бенефiцiарним власником (контролером) юридичної особи є- Перкаль Андрiй Давидович.
Згiдно вiдомостей з Єдиного державного реестру юридичних осiб, фiзичних осiб-пiдприемцiв та громадських формувань, засновником директорм та головним бухгалтером ТОВ «AНIМA ПЛЮС» () з моменту створення до 01.07.2014 являвся ОСОБА_6 (i.п.н. НОМЕР_2 ) (брат директора ТОВ «BEHTI» ОСОБА_5 (i.п.н. НОМЕР_1 ), станом на 18.04.2016 кiнцевим бенефiцiарним власником (контролером) юридичної особи є- ОСОБА_4 .
Також, встановлено, що станом на квiтень 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спiвзасновниками ТОВ "СТУДIЯ НЬЮ ТОН" (), де здiйснюють спільну фiнансово господарську діяльність.
Так як значна частина високолiквiдних активiв ПАТ «ВЕКТОР БАНК» перебували у користуваннi вказаної банкiвської установи та на правi власностi належали пiдконтрольним ОСОБА_4 підприємствам, що дає пiдстави вважати, що ОСОБА_4 з метою приховування слiдiв вчинення кримiнального правопорушення та уникнення притягнення до кримінальної та фінансової відповідальності, створив видимість відступлення статутного капіталу власників приміщення за адресою м. Київ, вул. Трасівська, 9 іншим особам. З метою його збереження та використання у власних потребах, або реалізації іншим особам задля власного збагачення.
Крім того, встановлено, що ПАТ «ВЕКТОР БАНК» листом вiд 12.09.2016 № 751 за пiдписом голови правлiння ОСОБА_7 поiнформував Нацiональний банк України про походження коштiв акцiонера банку ОСОБА_4 , який володіє 100 % акцiй Банку, та планує здiйснити викуп додаткової емісії акцiй ПАТ «ВЕКТОР БАНК» вiд продажу нерухомого майна, яке належить підприємствам: ТОВ «AНIMA» та ТОВ «BEHTI», фактичним контролером яких він є, а саме: окремо розташованої чотирьохповерховоїбудiвлi, загальною площею 1496,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9.
Також, ОСОБА_4 нотарiально засвiдченими заявами вiд 30.03.3016 повiдомив Нацiональний банк України, що є кiнцевим бенефiцiарним власником ТОВ «AHIMA ПЛЮС» та ТОВ «BEHTI».
Вищевикладене вказує на те, що акцiонер ПАТ «ВЕКТОР БАНК»
ОСОБА_4 , та вказані СПД є пов`язаними мiж собою особами та обiзнанi, про істинну мету здійснення перерахункiв та достовiрність вiдображення сум доходiв та витрат у податковiй та фiнансових звiтностях, прийняття рiшень про кредитування та настання негативних (завiдомо передбачених та бажаних вказаними особами) для Банку наслiдкiв, якi виникли в результатi вчинення умисних дiй працiвниками Банку.
Прокурор зазначає, що нежилий будинок, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9 який використовується ПАТ « ВЕКТОР БАНК» та належить на праві приватної власності в частині 47/100 ТОВ «АНІМА ПЛЮС» () та в частині 53/100 ТОВ «ВЕНТІ» () може бути відчужений службовими особами даних підприємств чи іншими особами причетними до вчинення кримінального правопорушення. Крім того, зазначене вище приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9 відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.
Орган досудового розслідування вважає, що майно, а саме: нежилий будинок, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9, в подальшому може бути використаний для здійснення спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду додаткового покарання та забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.
З огляду на викладене, прокурор вважала наявними підстави для арешту майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Санкції ч. 5 ст. 191 КК України передбачають обов`язкове додаткове покарання в вигляді конфіскації майна.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 18.05.2017 нежилий будинок загальною площею 1496.2 квадратних метри, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001273.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 96 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Враховуючи вищевикладене, те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та в провадженні можливе застосування спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, шляхом заборони використовувати, передавати право власності на нього будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам та здійснювати його відчуження в складі майнового комплексу чи окремо, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, зникнення цього майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 0001273 арешт на майно, власниками якого є ТОВ «АНІМА ПЛЮС» () та ТОВ «ВЕНТІ» ()», саме: на нежилий будинок загальною площею 1496.2 квадратних метри, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 9.
Заборонити власникам вищевказаного приміщення, чи особам, що його використовують, передавати право власності на нього будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам та здійснювати його відчуження в складі майнового комплексу чи окремо.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1