Провадження № 11-кп/780/656/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 15.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
15 червня 2017 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт, в кримінальному провадженні № 0000126 від 30 травня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 раніше не судимого,

повернуто прокурору для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської області з прокуратури Одеської області після заміни підсудності надійшов обвинувальний по кримінальному провадженню внесенному 30.05.2016 р. до ЄРДР за №0000126, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить формулювання обвинувачення у вчиненні якого злочину обвинувачується ОСОБА_8 , із вказівкою статті, частини статті ККУкраїни. Зазначено лише у вчиненні яких дій він обвинувачується. Незрозумілою на думку суду є правова кваліфікація дій ОСОБА_8 , : це створення терористичної грипи чи це створення терористичної організації, чи це участь у ній. Крім того, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та саме обвинувачення викладно неконкретизовано, оскільки вказано, що ОСОБА_8 прийняв пропозицію на участь у терористичній організації від невстановлених керівників «ЛНР». При цьому, незрозуміло: якщо особи, які надали таку пропозицію, не встановлені, то яким чином зроблено висновок, що вони є керівниками «ЛНР». Також не вказано участь у якій саме терористичній організації було запропоновано. при цьому не вказано конкретно по який час ОСОБА_8 здійснював вказані дії, термін «по теперішній час» є незрозумілим, оскільки в разі ухвалення обвинувального акту суд буде позбавлений права самостійно виходити за межі обвинувачення і вказувати іншу дату, а вказівка «по теперішній час» буде відповідати даті ухвалення вироку. Не вказано також коли і куди ОСОБА_8 здійснював розвідувальні виїзди, а також які вказівки, яких керівників терористичної організації «ЛНР» і коли він виконував. Зазначене обмежує обвинуваченого ОСОБА_8 права на захист, мати змогу йому та його захиснику знати у чому конкретно, у вчиненні яких дій та якого злочину його обвинувачують, мати змогу спростовувати такі обставини та надавати відповідні докази, а суд позбавляє можливості об`єктивно розглянути справу в межах висунутого обвинувачення, перевірити його доказами і винести справедливе рішення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2017 року скасувати, та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

В обґрунтуванні своїх вимог прокурор зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 , містяться всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Також вважає що, жодна норма КПК України не містить посилання на те, що саме має містити формулювання обвинувачення, отже, перевірка правильності формулювання обвинувачення не передбачена КПК України, тому вважає, що це питання не може розглядатись на стадії підготовчого судового засідання та бути підставою повернення обвинувального акту прокурору. Щодо питання доведеності вини ОСОБА_8 , та правильності кваліфікації його дій суд може вирішувати виключно у нарадчій кімнаті після закінчення судового розгляду відповідно до ст. 371 КПК України. Вважаючи, що обвинувачення прокурором викладено неповно або неконкретно, суд відповідно до ст. 374 КПК України, перебуваючи у нарадчій кімнаті, міг би виправдати ОСОБА_8 , або кваліфікувати його дії за іншою статтею КК України. Вважає, що суд вийшов за межі ст.. 314 КПК України і на стадії підготовчого судового засідання фактично дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 , інкримінованого йому складу злочину тобто, вирішив ті питання, які не можуть вирішуватись судом при вирішенні питання щодо відповідальності вимог КПК України обвинувального акту. Доводи суду є безпідставними оскільки обвинувачення ОСОБА_8 , сформовано з викладанням всіх обставин, які є істотними для правильної кваліфікації його дій та в тому обсязі, якій прокурор зміг довести зібраними доказами.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз обвинувального акту у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 вказує на те, що прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки, як вірно вказано в ухвалі суду 1-ї інстанції, обвинувальний акт не містить формулювання у вчиненні якого злочину обвинувачується ОСОБА_8 із вказівкою статті, частини статті КК України. Зазначено лише в яких діях він обвинувачується. Також, колегія суддів погоджується з тим, що обвинувальний акт є суперечливим, викладені в різних частинах обвинувального акту обставини та висновки не узгоджені, дії обвинуваченого не конкретизовано: це створення терористичної групи чи це створення терористичної організації, чи це участь в ній. Обвинуваченому інкриміновано участь в терористичній організації, в той же час в обвинувальному акті неодноразово стверджується про його участь в непередбачених законом збройних формуваннях, що згідно Кримінального Кодексу не є тотожнім і потребує визначення.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони, кваліфікуючих ознак та наслідків конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі не спростовує дані доводи, та не наводить підстав для визнання ухвали суду першої інстанції не законною та необґрунтованою.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_8 до прокуратури для усунення недоліків та про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000126 від 30.05.2016 року щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_3