КП№ 278/1070/17
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
11 липня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народився та зареєстрований у АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, солдат військової частини польова пошта НОМЕР_1 , -
за частиною 4 статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК) , -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №147 від 08.07.2016 обвинуваченого зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти артилерійського озброєння першого ремонтно-відновлювального батальйону цієї частини.
Верховною Радою України були затверджені Укази Президента «Про часткову мобілізацію» № 30/214 від 17.03.2014, №454/2014 від 06.05.2014, №607/2014 від 21.07.2014, №15/2015 від 14.01.2015 відповідно до яких в Україні розпочато мобілізацію та оголошено про особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, її незалежності та суверенітету, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину.
Відтак, ОСОБА_4 з 08.07.2016 набув статусу військовослужбовця, який почав проходити строкову військову службу в умовах особливого періоду. Під час проходження військової служби обвинувачений повинен був діяти відповідно до вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України і законів України, Військової присяги, з якими ОСОБА_4 був ознайомлений і які вимагають від нього віддано служити Українському народові, захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до
виконання завдань. За дозволом на звільнення з розташування військової частини він, як військовослужбовець, зобов`язаний був звертатись до командира частини.
Усупереч Конституції України, наведеним вимогам закону та нормативним актам, обвинувачений 26.07.2016 об 06 год. 35 хв., перебуваючи на території в/ч польова пошта НОМЕР_1 , з метою умисного тимчасового ухилення від військової служби, без відповідного дозволу командування та без поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій військовий обов`язок та самовільно залишив місце проходження служби в умовах особливого періоду. Після цього проводив час на власний розсуд. Перебуваючи поза межами військової частини, обвинувачений не повідомляв правоохоронні чи інші органи державної влади про свою належність до військової служби, хоча мав об`єктивну можливість це зробити. 16.03.2017 ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової прокуратури Житомирського гарнізону.
ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, підтвердив фактичні обставини його вчинення, як вони викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що добровільно уклав контракт про військову службу, однак його визнали непридатним до військової служби внаслідок порушення дисципліни і контракт було розірвано. У подальшому проходив службу майстром у в/ч НОМЕР_1 . 26.07.2016 він вирішив залишити службу. Під час патрулювання об 07 год. ранку він залишив свій штик-ніж та втік. 8 місяців він перебував в м. Одеса, де працював на будівництві. У подальшому йому набридло ховатися та він вирішив повернутися в частину. Про свій вчинок шкодує, просить призначити йому покарання у виді арешту з утриманням на гауптвахті. Запевнив, що він бажає виправитися.
Прокурор, на підставі частини 3 статті 349 КПК, вважав за доцільне провести дослідження доказів за скороченим порядком. Обвинувачений із позицією прокурора погодився. Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з огляду на те, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Наслідки спрощеного порядку дослідження доказів про позбавлення їх права оскаржувати визнані обставини вчиненого злочину в апеляційному порядку, роз`яснено.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 4 статті 407 КК, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до статті 65 КК суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, характеризується негативно, як безвідповідальна особа. Обставинами, які в силу статті 66 КК пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що згідно зі статтею 67 КК обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд також ураховує вчинення ОСОБА_4 злочину, пов`язаного із порушенням встановленого порядку несення військової служби в умовах особливого для держави України періоду. Разом з тим, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; щиро розкаявся у скоєному; самостійно і добровільно повернувся для проходження служби. З огляду на викладене, а також міркування прокурора про доцільність застосування статті 69 КК, суд вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 4 статті 407 КК та на підставі частини 1 статті 62 КК замінити ОСОБА_4 призначене реальне покарання на тримання в дисциплінарному батальйоні. Адже на думку суду, надмірна жорстокість покарання переконує винного у його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи і не поваги до суспільства, держави і її законів. А надмірно м`яке покарання, на думку суду, не досягає його мети, як виправлення засуджених і попередження вчинення ними нових злочинів.
Керуючись статтями 349, 368, 373-376, 532, КПК суд , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 КК, та призначити йому покарання, із застосуванням статті 69 КК, 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 62 КК замінити ОСОБА_4 призначене покарання на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою на гауптвахті.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК (з урахуванням змін до вказаної статті, що набрали чинності 21.06.2017) зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2017 до 20.06.2017 (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 до дня набрання вироком законної сили - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, згідно із Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення». Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
Речові докази відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Суддя: ОСОБА_1