Справа № 589/1034/17
Провадження № 1-кп/589/204/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000011 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.12.2016р. близько 22-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав чавунну кришку люку оглядового колодязя підземних інженерних комунікацій загальною вагою 40 кг та діаметром 60 см, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 61 від 01.03.2017р. - 1224 грн., що належить комунальному підприємству "Виробниче управління водоканалізаційного господарства". Викрадену ним чавунну кришку люку колодязя переніс за приміщення колишнього дитячого садочка, розташованого по вул. Гагаріна в м. Шостка, де сховав під сніг та листя. 01.01.2017р. близько 08-00 год. ОСОБА_4 прийшов до дитячого садка, де знаходилась захована ним викрадена чавунна кришка люку і за допомогою кувалди, яку він приніс з собою, розбив чавунну кришку люку на дрібні частини та сховав у полімерний мішок білого кольору, з яким повернувся у двір будинку АДРЕСА_2 і був зупинений працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 суду показав, що 31.12.2016р., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , де він проживає, викрав чавунну кришку люку оглядового колодязя підземних інженерних комунікацій вагою 40 кг, яку потім сховав за приміщення колишнього дитячого садочка, розташованого по вул. Гагаріна в м. Шостка, а наступного дня розбив чавунну кришку люку на дрібні частини, які поклав у мішок. Коли він ніс мішок, щоб здати на металобрухт, був зупинений працівниками поліції.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому, пояснив, що злочин вчинив через скрутне матеріальне становище, йому не вистачало грошей, щоб відвідати сестру, яка проживає в іншому місті. Проти задоволення заявленого цивільного позову не заперечує в частині стягнення з нього 1224 грн. в якості відшкодування вартості викраденого ним чавунного люку, визначеної згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №61 від 01.03.2017р.

Представник потерпілого погодився з вартістю викраденого майна, вказаною у висновку експерта, водночас підтримав цивільний позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і представника потерпілого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та висновку судової товарознавчої експертизи №61 від 01.03.2017р.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив злочин, передбачений за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості, особу винного, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на утриманні не має неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, за місцем мешкання скарг не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді двухсот сорока годин громадських робіт.

При вирішенні цивільного позову про відшкодування шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.

Представник цивільного позивача у судовому засіданні пояснив суду, що матеріальна шкода складається із вартості нової кришки люку, аналогічного тому, що був викрадений обвинуваченим, на цей час, а саме 1500 грн.

У судовому засіданні обвинувачений заявлений цивільний позов визнав частково, а саме зауважив, що визнає його в розмірі вартості цього люку, зазначеного у висновку судової товарознавчої експертизи №61 від 01.03.2017р.

Тож, суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

У даному випадку, судом встановлено, що ОСОБА_4 неправомірно (шляхом вчинення злочину) заволодів чавунною кришкою люку оглядового колодязя підземних інженерних комунікацій загальною вагою 40 кг та діаметром 60 см, що належить цивільному позивачу, а в подальшому її розбив, що унеможливлює подальше використання власником цього майна за його цільовим призначенням.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є

втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Крім того, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності", відповідно до якої розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Вартість аналогічної нової чавунної кришки при його покупці за цінами, що існують на час вирішення справи, згідно з рахунком на оплату № 66 від 23.03.2017р. становить 1500 грн. При цьому, судом не приймається до уваги висновок судової товарознавчої експертизи №61 від 01.03.2017р., оскільки у ньому встановлювалась вартість викраденого майна станом на час вчинення злочину та з урахуванням фізичного зносу.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи принцип повного відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину, цивільний позов підлягає задоволенню повністю в сумі 1500 грн., адже саме такою є вартість майна на момент розгляду судом справи, і саме ця сума повністю відшкодує заподіяні підсудним цивільному позивачу збитки. Водночас суд, враховуючи роз`яснення, викладені у абз. 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004р. "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів", а також у абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989р. "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", вважає за необхідне зазначити, що задоволення цивільного позову в цій сумі не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та дану справу згідно з вимогами ст. 337 КПК України розглянуто в межах висунутого обвинувачення.

Також відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого цивільний позивач був звільнений в силу вимог п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Цивільний позов комунального підприємства "Виробниче управління водоканалізаційного господарства" - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального підприємства "Виробниче управління водоканалізаційного господарства" майнову шкоду в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи № 61 від 01.03.2017р. в розмірі 792 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Речові докази, а саме: шістнадцять фрагментів чавунної кришки люку колодязя, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, слід повернути комунальному підприємству "Виробниче управління водоканалізаційного господарства".

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1