АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0006036 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого двірником ЖБК «Радар-4», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 роки, якщо протягом указаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 423 грн. 70 коп. процесуальних витрат.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, 12 липня 2006 року протягом дня у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4 метилендіокси-метамфетамін) в кількості 100 пігулок «екстазі».

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 зателефонував знайомому ОСОБА_9 та у ході телефонної розмови замовив у останнього для власного вживання, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4 метилендіокси-метамфетамін) в кількості 100 пігулок «екстазі».

14 липня 2006 року, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , з метою незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4 метилендіокси-метамфетамін) в кількості 100 пігулок «екстазі», зустрівся із знайомим ОСОБА_9 у літньому кафе «Центр Європи Оболонь», розташованому на Майдані Незалежності в м. Києві, де приблизно о 13 год. 50 хв. отримав від ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 300 гривень, пачку з-під цигарок «Вінстон», в якій знаходились 40 пігулок «екстазі», що містять особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4 метилендіокси-метамфетамін). Після цього ОСОБА_5 поклав вказану пачку з-під цигарок «Вінстон» з таблетками до правої кишені шортів і таким чином почав незаконно зберігати психотропну речовину МДМА (3,4 метилендіокси-метамфетамін) при собі, для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_5 , зберігаючи при собі пачку з-під цигарок «Вінстон», в якій знаходилось 40 пігулок «екстазі», пішою ходою направився до вул.Хрещатик, 20/22 в м. Києві, де був затриманий співробітниками міліції, які для встановлення його особи та перевірки на причетність до вчинення злочинів, доставили його до чергової частини ТВМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві по вул. О.Теліги, 43 А в м. Києві. Під час проведення поверхневого огляду одягу ОСОБА_5 в присутності запрошених понятих, у правій кишені шортів ОСОБА_5 було виявлено та вилучено пачку з-під цигарок «Вінстон», у якій знаходились 40 пігулок білого кольору «екстазі», що містять особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4 метилендіокси-метамфетамін), яку він незаконно, без мети збуту, для власного вживання, придбав та зберігав при собі.

Згідно висновку експерта №1344х від 04 серпня 2006 року, подані на дослідження пігулки білого кольору загальною масою -53,281 г., (об. 1), містять небезпечну психотропну речовину - 3,4-метилендіокси-метамфетамін (МДМА). Відсотковий вміст МДМА в таблетках 36% (об.1). Маса МДМА в поданих таблетках дорівнює 2,748 г. Загальна маса МДМА в таблетках, з урахуванням витраченого на попереднє дослідження, згідно висновку спеціаліста № 2574х від 17 липня 2006 р., становить 2,862г.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» - МДМА (3,4-метилендіокси-метамфетамін), є психотропною речовиною.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням заступник прокурора міста Києва подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання у зав`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. У решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, незаконно призначив невиправдано м`яке покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, зокрема не надав належної і достатньої оцінки даним про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння та особи обвинуваченого, який не має сталих соціальних зв`язків. Враховуючи великі розміри придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, висновки суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без відбування реального покарання, - є хибними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка просили задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_5 та у його інтересах захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_5 покарання.

Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу ОСОБА_5 , яка раніше не судимий, позитивно характеризується, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні ОСОБА_5 покарання судом враховано обставину, яка пом`якшує його покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , можливе без реального відбування покарання, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_5 , покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.309 КК України із врахуванням положень ст. 75 КК України звільнив від відбування призначеного покарання з випробуванням, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Доводи апеляційної скарги прокурора на те, що при призначенні покарання обвинуваченому не достатньою мірою враховано особу обвинуваченого та суспільну небезпеку вчиненого є необґрунтованими, оскільки дане належно, повно враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для скасування законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду м. Києва може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

___________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/1327/2017
Категорія : ч.2 ст.309 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1