В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2016 Справа №607/10715/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004355 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Колагим Тюменської області РФ, громадянина України, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 22 листопада 2013 року близько 19 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні цеху, що на території пивного заводу №2, що по вул.Текстильній в м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , реалізовуючи який він, тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав електрофразер, торгової марки «Кіnzo 40Р5000», вартістю 1620 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 23 листопада 2013 року близько 15 год. у ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні цеху, що на території пивного заводу АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , реалізовуючи який він, тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, повторно таємно викрав кутову шліфувальну машину торгової марки «Елпром», вартістю 304 грн., повітряний компресор торгової марки «Forte VFL-50», вартістю 1680 грн., електропилу торгової марки «Горизонт», вартістю 2250 грн. та електричний шуруповерт торгової марки «Интерскол Д350 ЄР», вартістю 245 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4479 грн.

Також, 17 лютого 2014 року близько 21 год. у ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , реалізовуючи який він, тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, повторно таємно викрав планшет торгової марки «Каrbon 736», вартістю 685, 79 грн., який належать ОСОБА_6 , після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що вчинив все те, що вказане в обвинуваченні та доповнень не має, однак про вчинене він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який не судимий в порядку ст.89 КК України, проте притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, частково добровільне відшкодування та відвернення заподіяної злочинами шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій статей обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк за кожною із них ближче до їх нижчих меж та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, враховуючи сукупність наведених пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, характер вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його молодий вік, суд приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення даного обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов`язки.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведені судові товарознавчі експертизи: №6-498/13 від 19.12.2013 року в сумі 342, 3 грн. та № 6-297/14 від 27.06.2016 року в сумі 343, 98 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у кримінальному провадженні за проведені судові товарознавчі експертизи: №6-498/13 від 19.12.2013 року в сумі 342, 3 грн. та № 6-297/14 від 27.06.2016 року в сумі 343, 98 грн., в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1