490/1664/17 24.02.2017
н/п 1-кп/490/501/2017
В И Р О К
24 лютого 2017 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 23.10.2015 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.191 КК України призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що не маючи відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, знаючи про порядок здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, переслідуючи корисливі мотиви, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок незаконного збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв під виглядом горілки, яка не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», посягаючи на систему оподаткування, порядок виробництва та обігу підакцизних товарів, встановлених ст. 9, ч.1, 2 ст. 10, абз. 3, ч. 4, ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», скоїв злочин при наступних обставинах.
Так, в середині серпня 2016 року (більш точну дату в ході досудового слідства встановити не вдалось) жінкана ім`я ОСОБА_6 ,яка була продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому у АДРЕСА_3 , звернулась до ОСОБА_3 з проханням придбати з метою подальшого збуту їй дешевої горілки, на що ОСОБА_3 погодився.
09.09.2016 року, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, за оголошенням, яке було розміщено в інтернет - мережі замовив по телефону у чоловіка, який представився у телефонній розмові « ОСОБА_7 », незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки загальним об`ємом 50 л. у тарі «bag in box» (картонна коробка, яка має багатошаровий полімерний мішок, призначений для рідких продуктів та вбудований краник для порційного дозування продукції) об`ємом 10 л. кожна, за ціною 220 грн. за 1 коробку «bag in box».
Вподальшому, ОСОБА_3 12.09.2016 року, приблизно о 14:00 год., у Миколаївському відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», за адресою: м.Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 62, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, незаконно придбав з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки, яка не відповідала вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», виготовлена з метилового спирту, який згідно п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України є підакцизним товаром, загальним об`ємом 50 л., у 5 коробках «bag in box», об`ємом 10 л. кожна, отримавши посилку 5 коробок упакованих у чорний поліетилен, загальною вагою 50 кг., відповідно до експрес-накладної ТОВ «Нова пошта» від 10.09.2016 №59 9980 3592 1033, повний опис відправлення «автохімія», за що за допомогою служби експрес-доставки ТОВ «Нова пошта» переказав післяплатою грошові кошти у розмірі 1100,00 грн. на ім`я ОСОБА_8 .
Незаконно придбані ОСОБА_3 з метою збуту алкогольні напої під виглядом горілки, загальним об`ємом 50 л., у 5 коробках «bag in box», об`ємом 10 л. кожна, останній 12.09.2016 року транспортував з метою збуту на легковому автомобілі білого кольору, марки ЗАЗ «Таврія», держаний номер НОМЕР_1 з адреси Миколаївського відділення №1 ТОВ «Нова пошта» тазберігав вказані незаконно виготовлені алкогольні напої у вищевказаному легковому автомобілі.
19 вересня 2016 року приблизно у період часу з 09:30 год. до 11:00 год., ОСОБА_3 транспортував незаконно придбані з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки загальним об`ємом 50 л., у 5 коробках «bag in box», об`ємом 10 л. кожна до магазину, розташованого за адресою: м. Миколаїв, мікрорайон Тернівка, вул. Слов`янська, 95-а за допомогою вищевказаного транспортного засобу.
В подальшому 19.09.2016 року приблизно у 11:00год., ОСОБА_3 розвантажив з вищевказаного легкового автомобіля, незаконно придбані з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки загальним об`ємом 50 л., у 5 коробках «bag in box», об`ємом 10 л. кожна, під прилавок магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та збув незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки, виготовлені з метилового спирту, загальним об`ємом 50 л., у 5 коробках «bag in box», об`ємом 10 л. кожна, по ціні 250 грн. за 1 коробку «bag in box», продавцю цього магазину жінці на ім`я ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 204 КК України, як незаконе придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв (підакцизних товарів).
Справа надійшла до суду з угодою про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.1 ст. 204 КК України;
Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 204 КК України. Вказаний злочин є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим та призначення йому узгодженого сторонами покарання.
При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2015 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.191 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст.71, ч. 3 ст. 78 КК України, вважає необхідним призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 377, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 відраховувати з 29 вересня 2016 року.
Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення у період з 29.09.2016 р. по 24.02.2017 р. (включно), зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1