У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєвавід 18 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року,

встановила:

ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2014 року задоволено клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована в межах території с. Черноморка по вулиці Приморській Очаківського району Миколаївської області(державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №129638, зареєстрованого 15.12.2009 року за №3532, у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених частиною 5 статті 191 та частиною 3 статті 382 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2014 року, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено і воно перебуває на розгляді в суді, то апеляційний перегляд ухвали слідчого судді знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимоги про скасування вищевказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Зокрема, нею вказується, що при розгляді клопотання про накладення арешту судами не враховано Постанову Господарського суду Миколаївської області від 22 серпня 2012 року, якою постановлено, що накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, якого визнано банкрутом не допускається.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_4 та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Так, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, оскільки суд посилаючись на статтю 374 КПК України вказав, що питання щодо підстав для конфіскації певного майна вирішується під час ухвалення вироку, а на цей час судовий розгляд не завершений.

Крім того, представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2014 року, за результатами розгляду якої ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року закрито апеляційне провадження.

В касаційній же скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді, ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Проте, зі змісту ухвали апеляційного суду убачається, що кримінальне провадження №0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , в рамках якого накладено арешт на спірне майно, у тому числі і на земельну ділянку на яку посилається у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 , перебуває на розгляді в Центральному районному суді м.Миколаєва, тобто по даному кримінальному провадження проводиться судове слідство.
Крім того, відповідно до статті 309 КПК України ухвали слідчого судді можуть бути оскарженні під час досудового слідства, тобто суд апеляційної інстанції, виходячи з загальних засад кримінального провадження та враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, закрив апеляційне провадження.

Оскільки на даний час кримінальне провадження №0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває на розгляді у суді першої інстанції, тобто на теперішній час не вирішено питання щодо майна про яке вказує ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі.

Саме з таких підстав апеляційний суд і закрив провадження за апеляційною скаргою представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 , як подане на судове рішення, яке прийняте на досудовому розслідуванні, однак знаходиться на розгляді у суді першої інстанції.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження відповідають загальним засадам кримінального провадження, а оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому вирішенню питання щодо спірного майна скаржниці, але у інший спосіб.

Крім того, слід зауважити, що оскаржена ОСОБА_4 ухвала слідчого судді відповідно до чинного кримінального процесуального закону не підлягає самостійному оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року про закриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________________________ ________________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2