АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/571/17 Справа № 198/18/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000221 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при здійсненні розгляду справи у суді першої інстанції на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Корак-Сола, Куженерського району, Марійської АРСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 279 КК України,
Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

адвокат - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА :

Не погодившись з ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області прокурор, який приймав участь при здійсненні розгляду справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати через істотне порушення вимог кримінально - процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції не послався на жодний доказ в підтвердження вини обвинуваченого, тим самим не обгрунтував та немотивував прийняте рішення.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений не висловив жалю з приводу вчиненного ним кримінального провапорушення, не попросив публічного пробачення у представника потерпілого, а отже це свідчить про те, що відсутня оставина щире каяття

Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального злочину передбаченого ч. 1 ст. 279 КК України закрито у зв`язку з дійовим каяттям.

Згідно ухвали суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито за вчинення злочину за таких обставин: 24 жовтня 2016 року о 12:10 годин здійснюючи керування трактором марки «МТЗ-82.1», д/н НОМЕР_1 по вул.Переїздна с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області помітив як поблизу залізничного переїзду в с.Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області ряд осіб здійснили блокування руху транспорту на автодорозі Р-51 «Мерефа-Лозова-Павлоград».

У зазначений час ОСОБА_6 , реалізуючи виникший умисел, спрямований на блокування транспортних комунікацій, а саме шляху залізничного сполучення по перегону між ст.Ароматна ст.Варварівка Придніпровської залізниці ПАТ «Українська залізниця», усвідомлюючи, що такі дії призведуть до порушення нормальної роботи транспорту, діючи умисно скерував та зупинив трактор марки «МТЗ-82.1», д/н НОМЕР_1 , на залізничній колії на 976 км. перегону між ст.Ароматна ст.Варварівка Придніпровської залізниці ПАТ «Українська залізниця», тим самим здійснив блокування транспортних комунікацій, перекривши рух по зазначеній залізниці шляхом встановлення на ній великогабаритного транспортного засобу у період часу з 12:10 годин до 13:25 годин 24 жовтня 2016 року.

У результаті таких навмисних, протиправних дій ОСОБА_6 була порушена нормальна робота залізничного транспорту по перегону між ст.Ароматна ст.Варварівка Придніпровської залізниці ПАТ «Українська залізниця», що призвело до затримки руху поїздів №6285 на 53 хвилини, №2267 на 2 години 14 хвилин, №1442 на 1 годину 18 хвилин, №3224 на 10 годин 30 хвилин та заподіянню матеріальної шкоди ПАТ «Українська залізниця» у сумі 12270,26 гривень.

В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при здійсненні розгляду справи у суді першої інстанції, просив її задовольнити у повному обсязі та просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з необгрунтованістю.

Захисник ОСОБА_8 , а також обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, який приймав участь при здійсненні розгляду справи у суді першої інстанції та просили ухвалу суду суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь при здійсненні розгляду справи у суді першої інстанції не підягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

- затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

- закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 цього кодексу;

- повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

- направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 ч. 3 ст.314 КПК України передбачено право суду закрити провадження у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 КПК України.

Згідно зі ст. 45 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №1 від 23 грудня 2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. При цьому дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

При цьому щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Як було встановлено в підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 279 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті. Останній звинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, котрий не є корупційним злочином, до того ж вперше. ОСОБА_6 у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані збитки, про що свідчать зізнавальні покази обвинуваченого та квитанція про відшкодування завданих збитків у сумі 12270,26 гривень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що не можна погодитися з доводами прокурора про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370, 372 КПК, оскільки не особа яка вчинила злочин повністю відшкодувала завдані нею збитки та активно сприяла розкриттю злочину, а отже суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Враховуючи, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям не потребує перевірки судом доказів скоєного злочину, оскільки в такому випадку не має обвинувачення та суду не треба перевіряти чи є реабілітуючи підстави для закриття кримінального провадження, доводи прокурора про невідповідність ухвали вимогам ст. 370, 372 КПК необґрунтовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 412 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при здійсненні розгляду справи у суді першої інстанції залишити без задоволення.

Ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року якою кримінальне провадження за ч. 1 ст. 279 КК України відносно ОСОБА_6 закрито та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4