Номер провадження: 11-сс/785/437/17
Номер справи місцевого суду: 522/3656/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

та захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 10.03.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1 СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівника прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000273 від 16.02.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Єреван Республіки Вірменії, громадянки України, працюючої на посаді консультанта Комінтернівського районного суду Одеської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, з визначенням застави у розмірі 1 000 000 грн.,-
ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Так, з клопотання про застосування запобіжного заходу вбачається, що наказом керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.10.2016 № 48-ОС секретаря по цивільним та адміністративним справам Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_10 переведено на посаду консультанта цього ж суду.
Усвідомлюючи суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність ОСОБА_10 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, вступила в попередню злочинну змову з адвокатом ОСОБА_11 на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Діючи відповідно до розподілених ролей, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_11 вимагала та отримала від ОСОБА_12 неправомірну вигоду для себе та ОСОБА_10 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Так, ОСОБА_12 , яка працює приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, допитувалась в якості свідка з питань посвідчення договору купівлі продажу квартири, який визнано недійсним.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.
У грудні місяці 2016 року, більш точну дату слідством не встановлено, ОСОБА_11 зателефонувала ОСОБА_12 і повідомила, про наявність у останньої проблеми у зв`язку з поверненням обвинувального акта, щодо залишення ОСОБА_12 статусу свідка у кримінальному провадженні.
Реалізуючи свій злочинний намір, відповідно до відведеної їй ролі, ОСОБА_11 , упродовж 10.02.2017 року та 13.02.2017 року, під час чергових телефонних розмов, повідомила ОСОБА_12 , що посприяє у вирішенні її проблеми, при цьому зазначила про наявність у неї впливової подруги - консультанта Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_10 , яка допоможе вплинути на представників правоохоронних органів та суду.
Разом з цим, ОСОБА_11 висунула вимогу, що за вказані дії, ОСОБА_12 необхідно терміново передати їй неправомірну вигоду у розмірі 3 тисяч доларів США для співробітників прокуратури та 6 тисяч доларів США для судді Суворовського районного суду м. Одеси.
У разі ненадання неправомірної вигоди, як зазначила ОСОБА_11 посилаючись на ОСОБА_10 , статус свідка ОСОБА_12 найближчим часом буде змінено на обвинувачену, в зв`язку з чим, вважаючи, що невиконання злочинних вимог ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , може призвести до настання шкідливих наслідків для її прав та законних інтересів, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_12 погодилась передати їм неправомірну вигоду у сумі 9 тисяч доларів США.
21.02.2017 року, близько 16 години, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем фактичного проживання, в АДРЕСА_3 , одержала від ОСОБА_12 частину раніше обумовленої суми, а саме 1 тисячу доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 27 000 грн., для подальшої передачі ОСОБА_10 за вирішення питання, щодо залишення статусу свідка у кримінальному провадженні незмінним та вплив на співробітників прокуратури Одеської області.
У подальшому 09.03.2017 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога 127, вимагала та одержала від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у розмірі 2 тисяч доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 53 800 грн., частину якої в сумі 1300 доларів США, близько 22 год. 30 хв., знаходячись за вищевказаною адресою, передала ОСОБА_10 , яка відповідно до відведеної їй ролі мала вплинути на прийняття рішення співробітниками прокуратури Одеської області щодо залишення ОСОБА_14 в якості свідка у кримінальному провадженні.
Всього ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , одержали від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у розмірі 3 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 09.03.2017 становить 80 700 грн.
16.02.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273.
09.03.2017 року ОСОБА_10 була затримана у порядку ст. 208 КПК України.
10.03.2017 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.
10.03.2017 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , з визначенням застави у розмірі 1000000 грн.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню внаслідок неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Так відсутня обґрунтована підозра, висновки слідчого судді, про підстави вважати, що підозрювана, зможе ухилятися від органу досудового розслідування чи суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на заявника, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідуванні кримінального провадження іншим чином, - не містять посилань на обставини, на підставі яких слідчий суддя їх дійшов. Крім того на думку апелянта відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та застосовано непомірний розмір застави.
Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи своєї апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.1, 4 КПК України:
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст.177 КПК України, що підтверджується дослідженими судом копіями матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим до клопотання. З урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.
Слідчий суддя прийняв до розгляду та розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_10 в строки та в порядку, передбаченому ст. 186, 193 КПК України.
Апеляційний суд, дослідивши клопотання слідчого та ухвалу слідчого судді, вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя дослідив та встановив доведеність обставин, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, якими обґрунтував висновки в ухвалі, постановленої згідно вимог ст. 196 КПК України.
Зокрема, згідно вимог ч. 1 п. 1 ст. 194 КПК України, в ухвалі слідчого судді наданий аналіз та належна оцінка матеріалам, наданим до клопотання щодо наявності обґрунтованої підозри, а саме протоколам допитів свідка ОСОБА_12 , протоколам обшуків від 09.03.2017 року, матеріалам виконаних окремих доручень.
В апеляційній скарзі фактично не міститься спростувань обставинам та діям підозрюваної ОСОБА_10 , викладеним в повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також в клопотанні про застосування запобіжного заходу.
Також в ухвалі слідчого судді, з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину та розміру покарання, у разі визнання підозрюваної винною, встановлена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснити тиск на заявника, свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином
При апеляційному розгляді прокурор повідомив, що свідок ОСОБА_12 звернулась з заявою щодо здійснення на неї тиску за даним кримінальним провадженням невідомою особою в її службовому офісі, що підтверджується відеозаписом, та, на теперішній час є предметом перевірки у кримінальному провадженні.
Таким чином, дослідивши матеріали провадження та давши оцінку зазначеним обставинам та доказам, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання зазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1-4 ч. 1 ст.177 КПК України, є недостатнім, на підставі чого застосував щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не встановив перешкод для цього, передбачених ст.183 ч.2 КПК України.
Згідно ст. 182 ч. 4, 5 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя, згідно вимогам ст. 182 ч. 5 КПК України, при визначенні розміру застави, обґрунтовано встановив виключний випадок з врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, розміру неправомірної вигоди, яку вимагали, та визначив розмір застави, який перевищує розмір, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та який здатен, у разі внесення застави, забезпечити виконання ОСОБА_10 покладених на неї обов`язків.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та обрав запобіжний захід підозрюваної ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.
Відповідно до вимог ст. 407 КПК України, підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, так як доводи в апеляційній скарзі захисника про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, прокурором не доведені обставини, передбачені ст. 194 КПК України, слідчий суддя надав доказам неналежну оцінку та прийшов в оскаржуваній ухвалі до необґрунтованих висновків, підтвердження не знайшли.
Згідно вимог ст. 178 ч. 1 п. 3, 4, 6, 7 КПК України, при вирішені питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, зокрема, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан.
Згідно вимог ст. 132 ч. 5 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобіжних заходів, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються.
Під час розгляду клопотання у суді першої інстанції стороною захисту не було надано відповідних доказів щодо обставин, передбачених ст. 178 ч. 1 п. 3, 4, 6, 7 КПК України, зокрема щодо майнового стану підозрюваної, який враховується при визначенні розміру застави.
До апеляційної скарги також не надано зазначених документів, на підтвердження обставин, передбачених ст. 178 ч. 1 п. 3, 4, 6, 7 КПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо недотримання слідчим суддею вимог закону щодо оцінки та врахування обставин, передбачених ст. 178 ч. 1 п. 3, 4, 6, 7 КПК України, при постановлені судового рішення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки кримінальним процесуальним законом на сторони кримінального провадження покладений обов`язок надавати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються.
Однак, як зазначалось, відповідних доказів, які б були надані, але не досліджені слідчим суддею, в матеріалах провадження не міститься.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини, а саме те, що «обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що апелянт обґрунтовано послався на Європейський суд з прав людини, який у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що попередня кваліфікація дій ОСОБА_10 , а також, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваної та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, підозрювана має утримуватись під вартою.

Відповідно, апеляційний суд вважає, що не знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду, так як жодного документа, який не був досліджений судом першої інстанції при розгляді клопотання, в апеляційній скарзі не зазначено.
Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1 СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівника прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , з визначенням застави у розмірі 1 000 000 грн. - залишити без змін
Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 . ОСОБА_4