Справа № 357/2012/17
1-кп/357/433/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006381 від 31.12.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Савинці, Рокитнянського району, Київської області, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого: 1) 22.12.2010 року Рокитнянським районним судом Київської області за ст. 185ч.3, ч.1 ст. , 70,71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 2) 03.10.2014 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ст.ст.185 ч.2 ст.71 КК України до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців.

3) 31.07.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ст.ст.185 ч.3,395, ст.70 КК України до позбавлення волі на 6 років. На підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 03.11.2015 року вважати засудженим за вказаними статтями до 3 років 6 місяців позбавлення волі.13.10.2016 року звільнений з Березанської ВК № 95 смт. Березань, Київської області по відбуттю терміну покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Злочин було вчинено за таких обставин:

Обвинувачений ОСОБА_4 30.12.2016 року близько 21 год 20 хв. знаходячись по вул. Василя Стуса в м. Біла Церква поблизу будинку № 145 помітив потерпілу ОСОБА_5 , яка йшла із сумкою на плечі, вирішив заволодіти її майном. Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_4 зайшов до проходу між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_5 лівою рукою закрив рот потерпілої, а правою рукою потянув потерпілу на себе, звалив потерпілу на асфальт, після чого відкрито викрав - вирвав з рук потерпілої її жіночу сумку з шкірозамінника бежевого кольору вартістю 300 гривень, в середині якої знаходилось наступне майно:, а саме: документи на ОСОБА_5 , паспорт громадянки України та індифікаційний код, банківські картки « Приватбанку» та « ОТР-bank», мобільний телефон « Lenowo S920» темно-синього кольору вартістю 1425 гривень, гаманець з шкіри бежевого кольору вартістю 549 грн, в середині якого знаходилися гроші в суму 1300 гривень та банківські картки на ім`я ОСОБА_5 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим грошима на власний розсуд, а саме: викрадену сумку, гаманець та документи на ОСОБА_5 залишив на столі в кафе, що розташоване поруч із річкою « Рось», оскільки умисла на викрадення документів він не мав. Викрадений мобільний телефон здав ломбард, розпорядившись отриманими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 3574 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю та показав, що він дійсно раніше був неодноразово судимий, та звільнений за останнім вироком по відбуттю покарання 13.10.2016 року. 30.12.2016 року близько 21 години він перебував біля будинку по вул. Василя Стуса в м. Біла Церква поблизу будинку № 145 де помітив жінку, яка йшла із сумкою на плечі, вирішив заволодіти її майном. Реалізуючи свій намір він зайшов до проходу між будинками АДРЕСА_2 та № 21 по вул. В.Стуса в м. Біла Церква, де підбіг ззаду до потерпілої, лівою рукою закрив рот потерпілої, а правою рукою потянув потерпілу на себе, звалив її на асфальт, після чого вирвав з її рук жіночу сумку з та втік з місця вчинення злочину. В середині викраденої сумки знаходилось наступне майно: документи наім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянки України та індифікаційний код, банківські картки « Приватбанку» та « ОТР-bank», мобільний телефон « Lenowo S920», гаманець, в середині якого знаходилися гроші в сумі 1300 гривень та банківські картки на ім`я ОСОБА_5 , Після цього, він викрадену сумку, гаманець та документи на ОСОБА_5 залишив на столі в кафе, що розташоване поруч із річкою « Рось», оскільки умисла на викрадення документів він не мав. Викрадений мобільний телефон здав ломбард, розпорядившись отриманими коштами на власний розсуд. Після затримання його працівниками поліції він добровільно викупив мобільний телефон із ломбарду, та повернув потерпілій.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно усунув заподіяну шкоду - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючою обставиною по справі суд враховує рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь суспільної небезпеки, а саме те, що обвинувачений був судимим за аналогічні злочини, за останній із яких судимість не знята та не погашена, При цьому суд враховує п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до якого, згідно п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину тощо.

Враховуючи вище наведені підстави суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, оскільки він не бажає ставати на шлях виправлення.

Речовий доказ по справі- мобільний телефон- суд вважає за необхідне повернути потерпілій.

Запобіжний захід ОСОБА_4 слід залишити попередній - утримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в силу.

Керуючись ст. 369,373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити міру покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України у вигляді пяти років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній утримання під вартою в Державній установі « Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 13 години 11.02.2017 року .

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838, зарахувати ОСОБА_4 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11.02.2017 року по час вступу вироку в силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,