Дата документу 21.06.2017 Справа № 554/4867/17

Провадження № 1-кс/554/4225/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
У ході досудового розслідування встановлено, що 17.06.2017 року до Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від диспетчера ЦЕМ № 617 ШМД про те, що 17.06.2017 року близько 14:30 год за адресою: м. Полтава, по вул. В.Тирнівська сталося ДТП з потерпілими за участю автомобіля «Мерседес-Бенс Е320» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Полтава, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, проживаючий: АДРЕСА_1 , який рухаючись на вул. В. Тирнівська здійснив наїзд на пішохода громадянку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Полтава, українка, громадянка України, освіта середня, пенсіонер, місце: АДРЕСА_2 , в результаті чого остання від отриманих травм загинула на місці.
17.06.2017 року в період з 15.40 по 17.30 год проведено огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, під час якого оглянуто транспортні засоби:
1) автомобіль «Мерседес-Бенс Е320» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ рахується за Литовською республікою. На момент огляду даний автомобіль мав механічні пошкодження у вигляді деформацій решітки радіатора, капота, лобового скла.
За результатами огляду автомобіль «Мерседес-Бенс Е320» д.н.з. НОМЕР_1 було тимчасового вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів УПП у м. Полтаві: м. Полтава вул. Європейська,164.
З огляду на вказане, враховуючи те, що автомобіль «Мерседес-Бенс Е320» д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди злочину, є доказом в кримінальному провадженні, може бути використаний для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження - 17.06.2017 року постановою слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області його визнано та залучено як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, щодо місця зберігання майна не заперечив.
Адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, просив суд визначити інше місце зберігання майна, а саме, за адресою: АДРЕСА_3 на стоянці ФОП « ОСОБА_8 »
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції - ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ автомобіль «Мерседес-Бенс Е320» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ рахується за Литовською республікою з позбавленням права його відчуження.
Місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначити стоянку ФОП « ОСОБА_8 » за адресою : АДРЕСА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1