УХВАЛА
Справа № 564/2671/15-к

04 січня 2017 року

Колегія суддів Костопільського районного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої - ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході судового розгляду від захисника ОСОБА_7 поступило клопотання про призначення повторної судової психофізіологічної експертизи із використанням поліграфа.

В обгрунтування даного клопотання захисник зазначив, що в ході досудового розслідування та під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину. В ході досудового розслідування та судового розгляду справи було проведено судову психофізіологічну експертизу з використанням поліграфа. За результатами проведення вказаної експертизи, експерти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не змогли визначитись з категоричними відповідями на питання, що були винесені органом розслідування та захисником на їх вирішення. Захист вважає, що висновок експертів №2309/02-Д від 02.11.2016 року є необгрунтованим, таким, що суперечить матеріалам кримінального провадження, зроблений на підставі однобічного та необ`єктивного дослідження всіх матеріалів кримінальної справи, а тому викликає сумніви в його правильності.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та надав свою згоду на проведення повторної експертизи.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки дана експертиза уже проводилася неодноразово і обвинувачення немає сумніву у її об`єктивності.

Потерпіла ОСОБА_8 та її предстаник ОСОБА_9 підтримали думку прокурора.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, вважає, що копотання захисника не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Як зазначено у п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. №8 «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах», суд при дослідженні експертного висновку повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Дослідивши в судовому засіданні Висновок експертів №2309/02-Д за результатами проведення судової психофізіологічної експертизи №2309/02-Д від 02 листопада 2016 року, суд вважає, що даний експертний висновок є логічним, послідовним та містить опис та обґрунтування наданим висновкам та вичерпних конкретних відповідей на поставлені питання, а також загальний підхід до проведення експертного дослідження, ґрунтується на досліджених експертами матеріалах справи, письмових доказах.

У вказаному висновку експертів наведені ранги членів експертної комісії, вказані також їх кваліфікаційні класи та експертний стаж. Експерти попереджались судом про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, про що свідчать відповідні дані в ухвалі суду про призначення експертизи та висновку експертизи. Проведення експертизи було доручено саме за клопотанням захисника, відводів експертній комісії не заявлялось.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що висновк експертів №2309/02-Д судової психофізіологічної експертизи експертної установи ГО «Всеукраїнської асоціації поліграфологів», не порушує встановлений нормами ст.3 Закону України «Про судову експертизу" принцип об`єктивності дослідження, та є повним й обґрунтованим.

Суд вважає, що доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ґрунтуються на власних переконаннях. Будь-яких належних доказів на підтвердження наявності підстав сумніватись у неупередженності та об`єктивності експертної комісії, або доказів щоб спростовували повноту експертного висновку суду не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для призначення повторної судової психофізіологічної експертизи відсутні, а тому клопотання про проведення повторної експертизи не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 242, 332, ч.2 ст. 376 КПК України,

суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення повторної судової психофізіологічної експертизи - відмовити.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2017 року .

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Головуюча суддяОСОБА_1

судді ОСОБА_3
ОСОБА_2