Справа № 567/1181/16-к
УХВАЛА

18.07.2017 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу

встановив:
06.12.2016 року в Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч. 2 ст.289 КК України.

Під час досудового розслідування 21.10.2016 року щодо ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_7 може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В подальшому, згідно ухвал від 12.12.2016 року, 08.02.2017 року, 30.03.2017 року та 24.05.2017 року запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою було продовжено.

Станом на 18.07.2017 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 не розглянуте.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні подав клопотання про зміну запобіжного заходу у виді утримання під вартою та просить змінити його на домашній арешт, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, одружений, а ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час відпали.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та з огляду на те, що судове провадження по даному провадженню не закінчено та потребує часу для його всебічного і об`єктивного розгляду, просить продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід та відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про його зміну.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора та просить продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою, потерпілий ОСОБА_5 при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Вивчивши клопотання обвинуваченого та заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст. 177-178 КПК України відносно особи обвинуваченого, суд вважає, що слід продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді триманням під вартою, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, раніше неодноразово судимий, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу змінились лише в частині відсутності ризику того, що обвинувачений незаконно впливатиме на потерпілих та свідків кримінального правопорушення, оскільки на даний час потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню допитані. В той же час, будь-яких доказів про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, ні обвинувачений, ні захисник не надали.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини вказані обвинуваченим, а саме наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та дружини, суд враховує, що вказані обставини раніше не були стримуючими для ОСОБА_7 .
Водночас, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі таких, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий 13.11.1997 року Ратнівський районним судом Волинської області за ч.2, 3 ст.140, ч.3 ст.81 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України умовно з іспитовим строком 2 роки, 16.09.1998 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч.1 ст.215-3 КК України з застосуванням ст. 43 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, 30.09.2002 року Ковельський міським судом Волинської області за ч.3 ст. 289, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 10 років 3 місяців позбавлення волі, 12.03.2015 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу, 06.11.2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку 3 роки, а також ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі таких, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, та виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Наведені обставини свідчать, що ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а закінчити судовий розгляд на даний час немає можливості з незалежних від суду причин, у зв"язку з необхідністю допиту свідка, про допит якого клопоче ОСОБА_7 і допиту самого ОСОБА_7 та крім того необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу.

Матеріали кримінального провадження, свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що унеможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, а саме до 17.09.2017 року.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України, -

ухвалив:
в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді триманням під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" терміном до 17.09.2017 року до 15 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1