Справа №639/99/17
Провадження №1-кп/639/182/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002191 від 26.08.2016, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25.08.2016 року у другій половині дня, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, вступив у злочинну змову із неповнолітньою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження №0000062 від 10.01.2017, щодо таємного викрадення будь-якого майна з проникненням на території будь-якого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 .
Для доведення свого злочинного умислу до кінця, 26.08.2016 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , у групі з іншою неповнолітньою особою, прибули в район розташування домоволодіння раніше їм невідомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони, діючи узгоджено, спочатку перелізли через паркан, яким обгороджено територію вказаного домоволодіння та проникли через незачинені вхідні двері до приміщення сараю.
Надалі ОСОБА_4 та інша неповнолітня особа, перебуваючи в приміщенні сараю, помітили на підлозі вібраційну шліфувальну машину ТМ «Іжмаш» модель «ШВ-850Е», яку помістили у господарську сумку, знайдену за місцем виявлення предмету злочину, та продовжили знаходитись в приміщенні сараю.
Таким чином, ОСОБА_4 у злочинній групі із іншою неповнолітньою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вчинили всі дії, які вважали за необхідне для заволодіння чужим майном, а саме: шліфувальною машиною ТМ «Іжмаш» модель «ШВ-850Е», належною ОСОБА_5 .
В той час до сараю увійшов господар домоволодіння ОСОБА_5 , який, помітивши ОСОБА_4 та іншу особу з належною йому сумкою, почав виясняти у них, що саме вони роблять у сараї. У відповідь на це ОСОБА_4 та інша неповнолітня особа, діючи узгоджено, з метою доведення до кінця злочинного умислу, який спочатку був спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, але у зв`язку із обставинами, які склалися, переріс у відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, нехтуючи присутністю потерпілого на місці скоєння ними злочину, відкрито звернули на свою користь викрадене майно та з місця вчинення грабежу зникли.
В подальшому ОСОБА_4 та інша неповнолітня особа розпорядилися викраденим майном на свій розсуд.
В результаті вчиненого відкритого викрадення ОСОБА_4 у групі з іншою неповнолітньою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 385 грн. 06 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №4734 від 26.09.2016.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за ч.3 ст.186 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав показання,що 25.08.2016 року він дійсно разом із ОСОБА_6 вирішили вчинити крадіжку. Для цього, в ніч з 25 та 26 серпня 2016 року прийшли до приватного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , перелізли через паркан висотою приблизно 1,60 м. та проникли на територію двору. Потім зайшли до відкритого сараю, звідки викрали вібраційну машину для поліровки дошок, яку помістили у господарську сумку, знайдену на місці. В цей момент до сараю зайшов хазяїн домоволодіння та почав питати, що вони роблять. Далі, вони вийшли із сараю, а потім перелізли через паркан та втекли з місця скоєння злочину. ОСОБА_7 забрав сумку із викраденою шліфувальною машиною та пообіцяв після продажу цього майна віддати йому частину грошових коштів. Після цього ОСОБА_8 він не бачив та із ним більше не зустрічався.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу винного. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має, неодружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, в силу ст.89 КК України не судимий (к/п а.с.49-52).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 ,суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції за ч.3 ст.186 КК України.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не має.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню не заявлено, що не позбавляє права потерпілого заявити позов у порядку цивільного судочинства.

В порядку ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Речових доказів щодо яких необхідно вирішити питання в порядку ст.100 КПК України по даному кримінальному провадженню не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню судову експертизу на суму 175,92 грн. (сто сімдесят п`ять гривень 98 коп.), перерахувавши їх на користь держави (код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, установа банку УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) (к/п а.с.42).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1