Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/357/17

Номер провадження: 1-кп/511/85/17

16 березня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0000071 від 19.06.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Фрунзе Слободзейського району Р.Молдова (ПМР), громадянки РМ не працюючої, з неповною середньою освітою, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 13.03.2013 року біля 13 год 00 хв за передньою змовою з ОСОБА_7 , матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження та якого засуджено 29.07.2013 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ст. 332 ч. 2 КК України, маючи намір на незаконне переправлення через державний кордон України з території України на територію Р.Молдова громадянина Р.Молдова ОСОБА_8 та громадянки України ОСОБА_9 поза встановлених пунктів пропусків, направилась в сторону державного кордону України, а ОСОБА_7 в свою чергу надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прямувати за нею, так як слідуючи за нею вони перетнуть державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 направилась в обхід пункту пропуску «Орешника» неподалік с. Лучинське Роздільнянського району Одеської області. Однак довести свій умисел, направлений на незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України не змогла, так як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які слідували по території України в напрямку Р.Молдови та намагались незаконно перетнути державний кордон України були затримані співробітниками Державної прикордонної служби України на відстані 10 м від лінії державного кордону України, в районі інформаційного покажчика №45 (в період 13.03.2013 року і/п №52). Сама ОСОБА_4 затримана не була, так як перетнула державний кордон України на втекла на територію ОСОБА_10 .

Діями обвинуваченої ОСОБА_4 вчинено злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України, який кваліфікується, як закінчений замах на незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб.
17.02.2017року між прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470, 472 КПК України на стадії досудового розслідування укладено по кримінальному провадженню №0000071 угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, вона та прокурор дійшли згоди щодо формулювання підозри за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 332 КК України. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 за вчинений злочин з урахуванням пом"якшуючих її вину обставин - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, а також вчинення злочину в неповнолітньому віці, з застосування ст. 69 КК Країни і призначенням покарання іншого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.332 КК України, у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн).

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості з ОСОБА_4 , укладену на стадії досудового розслідування.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, а саме, що дійсно вона за пропозицією ОСОБА_7 , мала намір переправити через державний кордон України громадянина Р.Молдова ОСОБА_8 та громадянку України ОСОБА_9 з території України на територію Р.Молдова поза встановленими пунктами пропуску. Фактичні обставини справи не оспорювала, повністю погодилась з обставинами злочину, викладеними в обвинувальному акті. При цьому повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості на стадії досудового розслідування, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Судом встановлено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, що дійсно мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Вказаний злочин згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином. Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченої із застосуванням ст.69 КК України і призначення їй іншого виду покарання, чим передбачено санкцією ч.2 ст.332 КК України відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України з урахування наявності пом`якшуючих вину обвинуваченої обставин - вчинення злочину в неповнолітньому віці, щирого каяття обвинуваченої та активного сприяття в розкритті злочину, а також знаходження на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому на виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо яких визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, вид покарання, який буде до неї застосований.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.65 КК України, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Також судом на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який належить залишити обвинуваченій до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 374, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.02.2017 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000071.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 , - залишити їй до набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1