Справа № 636/879/17
Провадження №1-кп/636/230/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадження №0000027 від 05.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, росіянина, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розлученого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
15.03.2017 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 28.02.2017 р. у кримінальному провадженні за №0000027 від 05.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду, укладену між ним, захисником та ОСОБА_3 , а також ухвалити вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_3 винним себе у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю, просив затвердити угоду між ним, захисником і прокурором про визнання винуватості та ухвалити вирок відповідно до умов зазначеної угоди. Захисник теж проти затвердження угоди не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. Таким чином, зі змісту вказаної статті слідує, що в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти лише два рішення: затвердити угоду, або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, інше не передбачено.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди з мотивів, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі є очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до ч.8 ст. 474 КПК України - повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Зі змісту угоди слідує, що ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у повному обсязі повідомленої йому підозри. Під час досудового розслідування щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Також ОСОБА_3 зобов`язався активно сприяти розкриттю злочинів, вчинених військовослужбовцями про які йому стане відомо.

Сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 необхідного й достатнього для його виправлення покарання, а також з метою попередження вчинення ним нових злочинів, встановили покарання в межах санкції ч.3 ст. 407 КПК України, а саме - позбавлення волі на строк 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік.

При цьому під час розгляду зазначеної угоди прокурор повідомив суду, що в теперішній час ОСОБА_3 перебуває під вартою в Харківській УВП №27, зазначений запобіжний захід було обрано Жовтневим районним судом Харківської області, в іншому кримінальному провадженні, не підслідному військовій прокуратурі.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» - що стосується обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, то у будь-якому разі обов`язки обвинуваченого мають бути зазначені у такий спосіб, щоб можна було пересвідчитися у реальності та можливості їх виконання. Слід зважати, що відсутність конкретизації сутності таких зобов`язань з використанням лише загальних формулювань унеможливлює суд пересвідчитися у реальності і можливості їх виконання, у зв`язку з чим, з огляду на передбачені ст. 476 КПК України наслідки невиконання угоди, такий виклад є неприпустимим.

Зі змісту п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за №13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» слідує, що суд повинен з`ясувати у обвинуваченого, чи зможе він реально виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено, або ж виконати обов`язки щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, викладені в угоді про визнання винуватості. Якщо ж під час судового засідання суд встановить, що обвинувачений не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, він відповідно до п.5 ч.7 ст. 474 КПК України має відмовити в затвердженні угоди.

Пункт 18, п.п.б) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за №13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» вказує на те, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового засідання) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам КПК України і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення, щодо відмови в затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом 3 КПК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості, укладеної між учасниками процесу вбачається, що зазначена угода укладена всупереч вимогам КПК України в частині очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань (ч.7 п. 5 ст. 474 КПК України), а саме активно сприяти розкриттю злочинів вчинених військовослужбовцями та взятих на себе зобов`язань щодо виконання узгодженого сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_3 перебуває під вартою в Харківській УВП за №27, зазначений запобіжний захід йому обраний Жовтневим районним судом м. Харкова по іншому кримінальному провадженню, не підслідному військовій прокуратурі.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором, захисником та обвинуваченим, а також повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування з мотивів невідповідності угоди вимогам п.5 ч.7 ст. 474 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 468-474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості від 28.02.2017 року, укладеної між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 , захисником обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - відмовити.

Кримінальне провадження №0000027 від 05.02.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Чугуївський міський суд Харківської області. Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: