Справа № 639/1772/16-к
1-кп/639/129/17
У Х В А Л А
Іменем України
18 січня 2017 року м. Харків
Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників - адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України, колегія суддів,
встановила:
В судовому засіданні ОСОБА_9 заявлено клопотання, в якому обвинувачений просить суд порушити питання перед Верховним Судом України про внесення конституційного подання до Конституційного суду України щодо відповідності Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо невідворотності покарання за окремі злочини проти основ національної безпеки, громадської безпеки та корупційні злочини» від 07.10.2014 р. № 1689-7, у тому числі ч. 5 ст. 176, ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України статтям 8, 9, 24, 29 Конституції України, щодо відповідності принципу верховенства права та конституційного права на свободу зазначених положень, щодо неможливості обрання альтернативних запобіжних заходів обвинуваченим у деяких злочинах. Також просив зупинити розгляд даного кримінального провадження до розгляду конституційного подання Конституційним Судом України.
Аналогічного змісту клопотання заявлено обвинуваченим ОСОБА_10 .
Прокурор, потерпілий ОСОБА_12 та представники потерпілих заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.
Обвинувачений ОСОБА_11 , захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 підтримали клопотання обвинувачених та просили їх задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Конституційний Суд України», Верховний Суд України є суб`єктом права на конституційне подання з питань прийняття рішень Конституційним Судом України.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що пленум Вищого спеціалізованого суду приймає рішення про звернення до Верховного Суду України про направлення конституційного подання щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про Конституційний Суд України» до повноважень Конституційного Суду України відноситься надання висновку щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради АРК.
На теперішній час під час розгляду даного кримінального провадження суд не вбачає підстав для звернення до Верховного Суду України з зазначеним питанням.
Крім того, питання конституційності положень щодо неможливості обрання альтернативних запобіжних заходів обвинуваченим у злочинах не впливає на здійснення судового розгляду справи по суті, тобто конституційність положень норм КПК України щодо міри запобіжного заходу в даному випадку не перешкоджає розгляду цієї справи.
У суду відсутні підстави вважати невизначеним питання про відповідність Конституції України ч.5 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України, оскільки при вирішенні питання щодо продовження тримання обвинувачених під вартою у попередніх судових засіданнях, суд враховував сукупність ризиків, на які посилався прокурор, та не керувався виключно положеннями ч.5 ст. 176, ч. 1 ст.183 КПК України.
При цьому суд роз`яснює, що сторона захисту не позбавлена можливості звернутися до Верховного Суду України з цим питанням, або до народних депутатів України, або інших осіб для ініціювання цього питання в порядку ст.40 Закону України «Про Конституційний Суд України»
Також у суду відсутні підстави для зупинення провадження у даному кримінальному провадженні, оскільки за правилами ст. 335 КПК України, підставою для зупинення судового провадження є лише два випадки: якщо обвинувачений ухилився від суду або якщо він захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні. Інших підстав для зупинення судового провадження процесуальний закон не визначає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, судова колегія,
ухвалила:
У задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3