Дата документу Справа № 322/431/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/463/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 322/431/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що, як вбачається з фактичних обставин справи, 19 лютого 2017 року в період часу з 22-30 години до 22-45 годину вечора слідчим Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 було проведено ряд слідчих дій та складено протокол обшуку. Основною слідчою дією у вказаний час слідчим було вчинено виїмку бензопил, що на її думку були засобом злочину, передбаченого ст.246 КК України. Саме ця стаття Кримінального кодексу стала приводом для внесення відомостей до ЄРДР. В момент проведення обшуку та вилучення бензопил дії слідчого не були санкціоновані судом, про що я зауважував слідчому. В протоколі обшуку слідчого є спеціальна графа про надання дозволу судом для обшуку, проте ця графа не була заповнена слідчим. Таким чином, слідчі дії проведені 19.02.2017 року в період часу з 22-30 години до 22-45 годину вечора слідчим Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 є несанкціоновані судом та незаконні. Обшук автомобіля ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 та вилучення з нього бензопил Штиль №MS260/C та Штиль №MS361 з чотирма запасними цепками с прямим порушенням вимог чинного КПК України, що є неприпустимим.

Відсутність вилученого обладнання у його користуванні створює перешкоди нормальній діяльності, а точніше, повністю припинило його діяльність, що є єдиним заробітком для нього та членів його сім`ї.

Слідчий всілякими способами відмовляє йому в поверненні вилученого майна.

Внаслідок чого він звернувся до слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області із скаргою на бездіяльність слідчого та прохав суд визнати дії слідчого незаконними та зобов`язати його негайно повернути йому вилучене майно 19.02.2017 року за протоколом обшуку автомобіля, а саме: бензопили Штиль №MS260/C та Штиль №MS361 з чотирма запасними цепками та документами на них.

Але, ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 від 11 квітня 2017 року (дата отримання поштою 20 квітня 2017 року), йому було повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого.

В обґрунтування оскаржуваної ухвали слідчий суддя зазначив, що момент вилучення у заявника майна 19 лютого 2017 року, строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна) 20 лютого 2017 року, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, розпочалася в день, коли майно повинне було бути повернене його володільцю 21 лютого 2017 року.

Таким чином слідчий суддя вважає, що строк для оскарження бездіяльності слідчого закінчився 03 березня 2017 року.

Разом з тим скарга подана до відділення поштового зв`язку лише 03 квітня 2017 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Дані висновки слідчого судді є незаконними та такими, що не узгоджуються з нормами кримінального процесуального права.

Вважає оскаржувану Ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що не відповідає нормам процесуального права, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

Слідчий суддя не звернув уваги, що бездіяльність не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер.

Право на оскарження бездіяльності зберігається протягом усього періоду не вчинення дії чи не прийняття рішення. Доки триває бездіяльність, доти й особа, яка вважає, що її право порушено, має можливість оскарження такої бездіяльності в судовому порядку.

Таким чином, десятиденний строк, встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України, не може застосовуватися до відрахування строків оскарження бездіяльності, про що слідчий суддя не звернув уваги.

Підтвердженням даної позиції слугує ч. 2 ст. 305 КПК України, яка встановлює, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Тобто, прокурор та слідчий мають можливість самостійно припинити бездіяльність, яка оскаржується, фактично у будь-який час. Отже, припинення бездіяльності є підставою для закриття провадження слідчим суддею. З системного тлумачення випливає, що після припинення бездіяльності її не можна оскаржити в судовому порядку, оскільки порушення прав особи фактом бездіяльності припинено.

Таким чином, скарги на бездіяльність органу досудового слідства можуть бути подані до суду у будь-який час, протягом якого така бездіяльність триває.

Слідчий суддя не взяв до уваги ті обставини, що неповернення слідчим тимчасово вилученого майна відразу по закінченню строку, не позбавляє його обов`язку повернути тимчасово вилучене майно згідно з вимогами ст. 169 КПК України після закінчення встановленого нормами КПК строку. В даному випадку, бездіяльність носить триваючий характер, тобто продовжується й до цього часу. Правомірність цієї бездіяльності й має перевірити слідчий суддя під час розгляду скарги по суті.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст. 9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24), тим самим позбавив мене права на судовий захист своїх законних прав та інтересів.

Просить ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 від 11.04.2017 року про повернення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Погогівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 скасувати.

Матеріали провадження за скаргою направити для розгляду по суті слідчим суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_7 на дії слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повернуто ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом судового рішення, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій посилається на те, що 19 лютого 2017 року, в період часу з 22 години 30 хвилин до 22 години 45 хвилин слідчим Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 було проведено ряд слідчих дій та складено протокол обшуку. Основною слідчою дією у вказаний час слідчим було вчинено виїмку бензопил, що на її думку були засобом злочину передбаченого ст. 246 КК України. Саме ця стаття Кримінального кодексу стала приводом для внесення відомостей до єдиного реєстру. В момент проведення обшуку та вилучення бензопил дії слідчого не були санкціоновані судом, про що він зауважував слідчому. В протоколі обшуку слідчого є спеціальна графа про надання дозволу судом для обшуку, проте ця графа не була заповнена слідчим. Таким чином, слідчі дії проведені 19 лютого 2017 року в період часу з 22 години ЗО хвилин до 22 години 45 хвилин слідчим Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_8 є несанкціоновані --судом та незаконні. Обшук автомобіля - ВАЗ 21063 д.н, НОМЕР_1 та вилучення з нього бензопил Штиль № MS361 з чотирма запасними цепками є прямим порушенням вимог чинного КПК України та неприпустимо. Окрім того, під час такої слідчої дії ним надавались слідчому документи діяльності на його ім`я, давались пояснення про виконання замовлення за договором про спил дерев, надавались відомості про замовника та наявність у замовника належних документів на прибирання сухостою. За санкцією ст. 246 КК України передбачено незаконне знищення лісових насаджень. Нічого подібного в його діях не було та й бути не могло. Він логічно пояснив причини та обставини виконання робіт, назвав замовника послуг та надав адекватні пояснення Заперечень проти виконання робіт не висловлював. Посилався на наявність дозвільних документів на вирубку дерев у замовника, які він бачив особисто. За таких обставин причин для вилучення бензопил та позбавлення його права займатись діяльністю не має Вилучення бензопил для проведення експертизи є недоцільним оскільки протиріч з його боку по факту спилу дерев не має, він не заперечує, що такий спил дерев мав місце. Тому посилання слідчого, що бензопили є речовим доказом за ст. 246 КК України є неспроможні та такі, що не доведені за наявними матеріалами справи. Таким чином, в результаті незаконних дій слідчого на момент обшуку 19 лютого 2015 року було вилучено: бензопилу Штиль № МS260/С, бензопилу Штиль № МS361 та чотири цепки. Відсутність даного обладнання у його користуванні створює перешкоди нормальній діяльності, а точніше, повністю припинило його діяльність, що є єдиним заробітком для нього та членів його сім`ї. Наскільки йому відомо арешь на дане майно не було накладено у визначений законом термін, оскільки згідно ч.1 ст. 172 КПК Українит клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня йогонадходження до суду, за участю слідчого та/пбо прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. На його адресу жодних судових викликів не надходило. Ним вчасно було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. Дане клопотання було адресоване слідчому та прокурору, що здійснює процесуальне керівництво оскільки саме прокурор має право визнати вилучення майна безпідставним за ст. 169 КПК України. Незважаючи на те, що з часу подання клопотання вже минув дуже великий строк, адекватної відповіді наразі немає.

В скарзі ОСОБА_7 просив визнати дії слідчого незаконними та зобов`язати його негайно повернути йому вилучене 19 лютого 2017 року майно за протоколом обшуку автомобіля, а саме бензопили Штиль № МS260/С та Штиль № МS361 з чотирма запасними цепками та документами на них.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя необґрунтовано та на незаконних підставах повернув ОСОБА_7 подану ним скаргу, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи ОСОБА_7 подану ним скаргу, суддя вказав, що враховуючи момент вилучення у заявника майна 19 лютого 2017 року, строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна) 20 лютого 2017 року, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, розпочалася в день, коли майно повинне було бути повернене його володільцю 21 лютого 2017 року. Строк для оскарження бездіяльності слідчого закінчився 03 березня 2017 року. Скарга подана 03 квітня 2017 року, клопотання про поновлення строку пропущеного строку заявником не заявлялося.

Такий висновок судді не можна визнати обгрунтованим, оскільки у ч.1 ст. 304 КПК України встановлено строки звернення особи зі скаргою, у тому числі на бездіяльність, які становлять 10 днів з моменту такої бездіяльності. Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомомстей до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити, бездіяльність з неповернення майна слід віднести до категорії триваючих.

Так, результати аналізу ч.5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. За умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повренути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання. (така точка зору відповідає вимогам узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).
Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2017 року під час обшуку слідчим було вчинено виїмку бензопил. В момент проведення обшуку та вилучення бензопил дії слідчого не були санкціоновані судом. Не пізніше наступного дня, 20.02.2017 року слідчий чи прокурор повинен був подати клопотання про арешт тимчового вилученого майна З цього вбачається, що 21.02.2017 року тимчасово вилучене майно повинно було бути повернутим володільцю.

Таким чином, ухвала слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року, якою скаргу ОСОБА_7 на дії слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повернуто ОСОБА_7 , є не законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року, якою скаргу ОСОБА_7 на дії слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повернуто ОСОБА_7 скасувати, направити скаргу ОСОБА_7 слідчому судді для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: