Справа № 544/1474/16-к
1-в/544/52/2017
У Х В А Л А
10 серпня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин клопотання Великобагачанського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про уточнення прізвища засудженого ОСОБА_4 ,
У С Т А Н О В И В :
У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області знаходилось кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Вироком Пирятинського районного суду від 12.05.2017 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання на підставі ч.4 ст.70, ст.75, 76 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили.

14 липня 2017 року від начальника Великобагачанського районного сектору з питань пробації надійшло клопотання про уточнення прізвища засудженого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти клопотання, вказавши на те, що матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що засуджений має прізвище ОСОБА_5 .

Розглянувши дане клопотання суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Так, у пункті 14 частини першої ст.537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку».

У пункті 4 даного Пленуму роз`яснено, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків:
- про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання;
- про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або із застосуванням до неї ст.46-1 КК України, якщо підсудний був під вартою і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу;
- про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування;
- про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні;
- про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;
- про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду про застосування ст.46-1 КК України неконкретизоване;
- про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно;
- про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду;
- про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань;
- про оплату праці захисника;
- про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення;
- про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання;
- про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України;
- про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.
Установлено, що в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, маються документи, що посвідчують особу засудженого, в яких його прізвище вказано як « ОСОБА_5 », у зв`язку з чим у вироку Пирятинського районного суду від 12.05.2017 прізвище засудженого вказано як « ОСОБА_5 ».

Отже при ухваленні 12.05.2017 вироку Пирятинським районним судом Полтавської області не було допущено неточностей або помилок при написанні прізвища засудженого.

На підставі викладеного суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Великобагачанського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про уточнення прізвища засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Оскарження ухвали в апеляційному порядку не зупиняє її виконання.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1