УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України (зі змінами згідно Закону України від 18 лютого 2016 року № 1019-VIII), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумових підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання,перетворення, пересування,передачі, відчуження.
Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Положеннями частини 1 статті 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
З наданих матеріалів вбачається, що слідчий при складанні свого клопотання не врахував, що з 28 лютого 2016 року ст. 170 КПК України діє в редакції Закону України від 18 лютого 2016 року № 1019-VIII, яка істотно відрізняється від попередньої редакції даної норми процесуального закону в частині мети та підстав накладання арешту на майно у межах кримінального провадження, та послався на вимоги ст. 170 КПК України в редакції, що даний час втратила свою чинність.
У зв`язку з цим, слідчим не було виконано вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України щодо форми та змісту клопотання про арешт майна, оскільки з цього процесуального документу не вбачається за можливе встановити, з якої підстави та з якою саме метою з числа передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України у чинній редакції пропонується арештувати майно, а також у клопотанні не наведено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Крім того, слідчим у клопотанні не зазначено документи, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ТОВ «Босхор-5», ТОВ «Смарт-Корт 08» банківськими рахунками про які зазначено у клопотанні.
Як передбачено частиною 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, встановивши, що клопотаннястаршого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його слідчому,для усунення зазначених недоліків та приведення клопотання у відповідність до ст. 171 КПК України,встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1