йСправа № 304/1287/16-к Провадження № 1-кп/304/130/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,
про продовження строку тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

з обвинувального акту вбачається, що 05 серпня 2015 року близько 22.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину АВС «Зіна» на пл. Народній в м. Перечин, умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрав з бар-стійки, що закріплена на вказаному магазині, два поліетиленові пакети, в яких знаходилися продукти харчування та грошові кошти в сумі 800 грн., що належали ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 007 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст.185 КК України.

Крім цього з обвинувального акту вбачається, що 13 серпня 2016 року близько 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на стадіоні «Зоря» в м. Перечин по вул. Ужгородській, № 110, зустрів потерпілого ОСОБА_7 та нанісши останньому удар в область грудей, від яких останній впав на землю, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, відкрито заволодів двома мобільними телефонами марки «Нокіа 1800», вартістю 525 грн., та «Нокіа 1662-2», вартістю 158 грн., а також посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданим 23 лютого 2016 року на ім`я ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 683 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечив.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив обрати ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, необхідні для розгляду клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 176 цього Кодексу запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Зокрема, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що 06 та 14 серпня 2016 року матеріали досудового розслідування за повідомленнями про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 та № 0000333 відповідно, які 28 вересня 2016 року постановою прокурора об`єднані в одне провадження за №0000322 (а. с. 15-17).

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 серпня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 15.00 год. 18 вересня 2016 року, який ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 13 вересня 2016 року, а в подальшому ухвалою Перечинського районного суду від 17 жовтня 2016 року продовжено до 12 год. 00 хв. 16 грудня 2016 року.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується зокрема у вчиненні тяжкого злочину (ч. 2 ст. 186 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, підтримує стосунки з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя та може незаконно впливати на свідків, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , обраний під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 314-316, 331, 369 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 12 год. 00 хв. 11 лютого 2017 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1