АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/350/17 Справа № 199/7705/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0002776 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, працюючого підприємцем в ФОП « ОСОБА_8 » проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

-06.07.2015р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-01.07.2016р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1, 4 ст. 358, 70, 71, 72 КК України до 2-х років 1 дня позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 рокуОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання у виді одного місяця позбавлення волі, не відбуте обвинуваченим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

Вирішено долю речових доказів та стягнуто судові витрати.

Судом 1 інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, будучи раніше судимим за злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, маючи не зняту і не погашену судимість, не відбувши інше покарання за вироком суду, знову вчинив злочин 12.09.2016 року. Так, приблизно о 12 годині ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 56 по вул. Прохолодній у м. Дніпро, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, повторно придбав у невстановленої особи один медичний шприц, об`ємом 2 мл з наркотичним засобом «опій ацетельований», масою 0,9100 гр. Після чого, ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи вказаний наркотичний засіб при собі з метою особистого вживання без мети збуту направлявся далі по вул. Прохолодній у м. Дніпро. Цього ж дня, 12.09.2016 року приблизно о 13 год. співробітниками поліції біля буд. № 133 по вул. Прохолодній у м. Дніпрі був зупинений ОСОБА_7 , у якого в ході огляду у період часу з 13 год. 10 хв. До 13 год. 30 хв. Було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, об`ємом 2,0 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,0 мл, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, опій ацетильований, масою 0,9100 гр., що в перерахунку на суху речовину становить 0,0384 гр., який ОСОБА_7 повторно незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду про стягнення в дохід держави процесуальних витрат у розмірі 880 грн. 40 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно з постановою КМУ та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 року № 186/607 особи, які страждають на захворювання ВІЛ-інфекцією (ІV клінічна стадія), не сплачують процесуальні та судові витрати. Наявність захворювань підтверджена довідкою від 19.07.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який просив залишити вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, кваліфікація його дій з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим колегія суддів не переглядає призначене покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції не допущено.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо неправомірності стягнення з нього в дохід держави процесуальних витрат у розмірі 880 грн. 40 коп. з огляду на його захворювання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0002776 на підставі постанови слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 20.09.2016 року призначена та проведена Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, оформлена висновком експерта від 13.10.2016 року № 1/8.6/2443. Згідно довідки про витрати на проведення експертизи у вищезазначеному кримінальному провадженні їх вартість складає 880,40 грн. (а.с. 31).

Посилання обвинуваченого на п. 3 постанови КМУ та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 року № 186/607, у зв`язку з чим особи, які страждають на захворювання ВІЛ-інфекцією (ІV клінічна стадія), не сплачують процесуальні та судові витрати, є хибним, оскільки зазначений наказ Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я «Про організацію антиретровірусної терапії хворих на ВІЛ-інфекцію/СНІД осіб,які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах», по-перше, не містить такої норми, а по-друге, втратив чинність згідно наказу від 15.11.2013 № 2421/5/980 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 15 листопада 2005 року № 186/607».

Таким чином, доводи обвинуваченого, які викладені апеляційній скарзі, є необґрунтованими, та за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, ухваленого відносно ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: