АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/646/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/388/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 22 червня 2017 року апеляційну скаргу прокурора за кримінальним провадженням №0000211на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29.11.2013 Апостолівським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строк 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який визнаний винним та призначено йому покарання у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 16.02.2017 року по день винесення вироку 26.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2017р. у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України, скасувати через призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання засудженому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_6 , був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за наступних обставин.

15 лютого 2017 року, в денний час, ОСОБА_6 , перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , в якому він тимчасово мешкав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка являється донькою власниці будинку. В цей час, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному будинку, розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_8 , поки його співмешканка ОСОБА_9 знаходилась на роботі. Після вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка на ґрунті сімейно-побутових причин. Під час сварки, ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 перебували на ліжку, в цьому ж будинку. В ході сварки, у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс стопою ноги та кулаком руки приблизно 9 ударів в область обличчя ОСОБА_8 , та приблизно 2 удари в область тулубу зліва та верхньої лівої кінцівки останній. ОСОБА_6 під час спричинення тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта № 40 від 07.03.2017 міг змінювати своє розташування відносно потерпілої ОСОБА_8 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку експерту № 40 від 07.03.2017 заподіяно наступні тілесні ушкодження - внутрішньочерепна травма : синець навкруги лівого ока з розповсюдженням на ліву бічну поверхню перенісся, щоку та виличну область; синець на нижній поверхні підборіддя по центру; два синці в місці проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч; крововилив в товщі склери лівого ока; крововилив на слизові оболонці верхньої губи; 18 саден у лобній області ліворуч, на верхній повіці лівого ока, на лівому крилі носа, у лівій виличній області, на нижній повіці правого ока, на верхній губі праворуч та правій щоці; крововиливи у товщі м`яких покривних тканин голови у лобній та скроневій областях ліворуч та в товщі лівого скроневого м`язу; субдуральна гематома об`ємом близько 200 мл в проекції лівих лобної, скроневої та тім`яних часток; вогнищевий субарахноідальний крововилив та дрібновогнищеві внутрішньо мозкові крововиливи. Переломи 3,4 ребер ліворуч по середньоключичній лінії. Синець на зовнішній поверхні лівого передпліччя, у нижній його третині. Два синці на тильній поверхні лівої кістки.
Тілесні ушкодження, що входять до комплексу внутрішньочерепної травми(сукупність тілесних ушкоджень на голові), за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості як небезпечні для життя. Між їх наявністю та наступом смерті встановлено причинно-наслідковий зв`язок.
Тілесні ушкодження у вигляді переломів 3,4 ребер ліворуч на трупі стосовно живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій верхній кінцівці на трупі стосовно живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Смерть ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів у товщі м`яких покривних тканин голови а товщі лівого скроневого м`язу, субдуральної гематоми, вогнищевого субарахноідального крововиливу та дрібновогнищевих внутрішньо мозкових крововиливів; синців, саден обличчя; крововиливу слизової оболонки губи, яка ускладнилась здавленням та набряком речовини головного мозку субдуральним крововиливом, що підтверджується наявністю ушкоджень, виявлених в ході судово-медичної експертизи та даними додаткових методів дослідження.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 08:50 годині в автомобілі швидкої допомоги, під час госпіталізації до медичного закладу, ОСОБА_8 померла.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК Українипосилається на ті обставини, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до вимог ст. 414 КПК України у частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Також, посилається на те,що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. ст.50 65 КК України та роз`яснень у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.10.2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання". При винесенні вироку ОСОБА_6 не враховано те, що він скоїв тяжкий злочин, заподіяв тілесні ушкодження потерпілій, внаслідок яких вона померла, скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння. Раніше судимий за аналогічний злочин. ОСОБА_6 характеризується посередньо, не працює, суспільно-корисною працею не займається.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити в повному обсязі, вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, вину визнав, в скоєному розкаюється, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України не оскаржується.

Що до міри покарання призначеної судом першої інстанції, то на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень ст. 50 КК України,загальних засад призначення покарання та ст.65 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, вважає, що судом першої інстанції всі положення на які посилається прокурор у апеляційній скарзі як на такі, що є безумовною підставою для призначення покарання більш суворого ніж призначено судом першої інстанції у вироку повністю враховано.

Суд першої інстанції дотримав вимоги закону , обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі.

Так, судом першої інстанції при винесенні рішення в частині призначення покарання при визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, те, що обвинувачений раніше судимий (а.кп.129,130-131т.1), не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатора не перебуває (а.кп.132,133,т.1), за місцем проживання характеризується з негативної сторони (а.кп.134,т.1).
Обставин що пом`якшують покарання судом першої інстанції у відповідності до ст.66 КК України, не встановлено, до обставин що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції віднесено чинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину повторно.
Крім того, призначаючи покарання суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 може бути обрано виключено у вигляді позбавлення волі, в межах покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.121 КК України, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного,обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом враховано всі аргументи на які посилається прокурор у апеляційній скарзі, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є законним обґрунтованим і таким, що не підлягає скасуванню, т.я. при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Всі підстави на які посилається прокурор у обґрунтування апеляційної скарги судом першої інстанції враховано і призначено покарання передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Ні яких інших додаткових доказів не надано, доводів та підстава ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не наведено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню, а вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року не підлягає скасуванню

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення, не виявлено.

На підставі ст.72 ч.5 КК України вироком суду ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 16 лютого 2017 року до дати винесення вироку, тоб-то до 26 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В той же час колегія суддів вважає на необхідне зауважити, що положення ч.5 ст. 72 КК України повинні бути застосовані до часу набрання вироком законної сили, тоб- то необхідно додатково зарахувати час його ув`язнення з 27 квітня 2017 року ( слідуючого дня після винесення вироку )до 20 червня 2017 року ( враховуючи , що 21.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017р.)
включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу прокурора- залишити без задоволення.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - залишити без змін.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін.

На підставі ст.72 ч.5 КК України додатково зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 час його ув`язнення з 27 квітня 2017року до вступу вироку в законну силу 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4