АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/723/16-к Номер провадження 11-кп/786/147/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Оржицького районного суду від 17.10.2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України разом з угодою про визнання винуватості повернуто начальнику Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області для усунення виявлених порушень.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що всупереч нормі ст. 291 КПК України реєстраційний номер кримінального провадження у кожному з направлених до суду документів (супровідний лист, обвинувальний акт угода про визнання винуватості) містять різний реєстраційний номер кримінального провадження, що позбавляє суд можливості ідентифікувати номер кримінального провадження.
При цьому, вказує, що справа до суду надійшла разом з угодою про визнання винуватості датованою 31.08.2016 р., а обвинувальний акт затверджено прокурором 5.10.2016 р., тому суду є незрозумілим яким чином сформульовано обвинувачення ОСОБА_8 в угоді про визнання винуватості, коли на дату складання угоди обвинувачення не було сформульовано. Крім того, до матеріалів провадження залучено розписку про вручення обвинувального акту ОСОБА_8 , разом з тим відсутні відомості, що такий обвинувальний акт отримав його захисник ОСОБА_9 , що суперечить ст. 293 КПК України.
Зазначає, що в обвинувальному акті всупереч принципу презумпції невинуватості вказано прізвище та ініціали особи, яка разом із ОСОБА_8 була затримана на місці злочину, та в обвинувальному акті не вказано, як вирішено питання притягнення до кримінальної відповідальності цієї особи ( чи виділено матеріали в окреме кримінальне провадження, чи є відносно цієї особи вже вирок суду т.д.).
Вищевказані недоліки обвинувального акту на думку суду першої інстанції є суттєвими та такими, що перешкоджають призначити справу до розгляду по суті.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та призначити судовий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання. Вказує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений із зазначенням відомостей, передбачених ст. 291 КПК України, а ті недоліки та механічні помилки, котрі в ньому допущені, не можуть визнані суттєвими, оскілки жодним чином не перешкоджають розглянути угоду про визнання винуватості, котра надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Інші учасники процесу ухвалу суду не оскаржили.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до норм ч.І ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після ого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема що він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Частиною 2 даної атті передбачено, що обвинувальний акт хмає містити такі відомості:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце родження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце родження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає становленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення
кону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та ормулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового зслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до ч.З ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право ийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових ходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього одексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, реєстраційний номер кримінального провадження у кожному з направлених до суду документів (супровідний лист, обвинувальний акт угода про визнання винуватості) містять різний реєстраційний номер кримінального провадження, що позбавляє суд можливості правильно ідентифікувати номер кримінального провадження, щодо ОСОБА_8 . Крім того, нумерація кримінального провадження, яка відображена в обвинувальному акті, містить виправлення.
Пунктом 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що «кожен кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Як вбачається з мотивувальної частини обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 9.08.2016 р., разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 вирішили наламати кукурудзи, але прибувши на поле, ОСОБА_8 помітив кущі коноплі, які наламав для власного вживання у поліетиленові пакети. При цьому пройшовши в сторно населеного пункту зустрів ОСОБА_10 , та помітив, що вони обидва наламали рослини коноплі. З останнім пішли до села, де по дорозі ОСОБА_8 був зупинений працівниками міліції та в нього було виявлено і вилучено пакети з коноплею.
Разом з тим, у обвинувальному акті не вказано, яке процесуальне рішення було прийнято щодо ОСОБА_10 ( чи вилучалась у нього конопля, чи матеріали щодо нього були виділені в окреме провадження, як кваліфіковані його дії тощо).
Таким чином, зазначаючи ОСОБА_10 в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 , слідчий фактично зробив його співучасником кримінального правопорушення, при цьому не надавши ніякого процесуального статусу, чим порушив вищевказану норму ст. 6 Конвенції.
Крім того, справа надійшла до суду разом з угодою про визнання винуватості датованою 31.08.2016 р., при цьому, обвинувальний акт затверджено прокурором 5.10.2016 р.
Місцевим судом правильно зазначено, що залишається не зрозумілим, яким чином сформульовано обвинувачення ОСОБА_8 в угоді про визнання винуватості, якщо на момент її складання, таке обвинувачення не було сформульовано в обвинувальному акті, дата якого є невідомою, оскільки в ньому не вказана.
В супереч вимогам ст. 293 КПК України в матеріалах справи відсутні відомості про вручення обвинувального акту захиснику ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 .
З врахуванням викладеного, колегія судів вважає, що вказані недоліки обвинувального акту є суттєвими та такими, що перешкодили суду призначити справу до розгляду по суті з прийняттям рішення стосовно угоди про визнання винуватості, а тому рішення місцевого суду про повернення прокурору даного обвинувального акту для усунення недоліків, є законним та обгрутованим і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Оржицького районного суду від 17.10.2016 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4