Єдиний унікальний номер 243/6074/16-к Номер провадження 11-кп/775/133/2017

Вирок

Іменем України

23 березня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті кримінальне провадження № 0002652 за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області, на вирок Слов`янського міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська , гр-на України, інваліда 3 групи, не одруженого, з освіто. 1 клас, судимого: 28.08. 2012 року за ст. 190 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт; 12.04. 2013 року за ст. 389 ч.2, 71 КК України на 1 місяць 15 днів арешту; 14.08. 2014 року за ст. 185 ч.1, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік; 01.10. 2014 року за ст. 309 ч.1 , 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік, 02.02. 2015 року ухвалою суду визначене остаточне покарання за вироками від 14.08. 2014 року та 01.10. 2013 року в виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць зі звільненням від відбування покарання строком на 1 рік, жителя м. Слов`янська засуджено за ст. 190 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробувальним строком в 1 рік з покладанням обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про переміну місця проживання , роботи, навчання, періодично з`являтися на реєстрацію.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області просить вирок скасувати і постановити новий вирок, посилаючись на м`якість призначеного покарання і просить призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 2 роки без застосування ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх доводів посилається на безпідставність застосування судом вимог ст. 75 КК України. Вказує, що суд не врахував попередні судимості ОСОБА_7 , в тому числі за корисні злочини.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження апеляційний суд

Встановив:

ОСОБА_7 04.10. 2015 року о 17 годині, перебуваючи біля церкви О.Невського на Привокзальній площі м. Слов`янська під час спілкування з ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном останнього, шляхом обману і зловживання довірою, під приводом зарядки телефону, попросив у Сивоволенка мобільний телефон «Самсунг» вартістю 5318,15 грн.. Потерпілий, введений в оману обвинуваченим відносно його наміру, добровільно передав останньому вказаний телефон, яким ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Вказані фактичні обставини вчинення злочину встановлені судом першої інстанції, ніким не оспорюються і відповідно до ст.. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги про скасування вироку внаслідок безпідставного звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання в виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років , враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Мотивуючи своє рішення про застосування до обвинуваченого вимог ст.. 75 КК України, суд послався лише на те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся в скоєнні злочину.

Але , такий висновок суду є сумнівним і не узгоджується з матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 , був неодноразово судимий, в тому числі за корисні злочини, відбував реальне покарання в виді арешту, а також він неодноразово звільнявся від відбування покарання відповідно до вимог ст. 75 КК України і знову вчиняв злочини. Останній раз випробувальний термін у нього закінчився 01.10. 2015 року, а уже 04.10 2015 року він знову вчинив даний злочин.

За таких обставин звільнення обвинуваченого від відбування покарання відповідно до вимог ст.. 75 КК України вбачається безпідставним, вирок підлягає в цій частині скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, розмір спричиненої шкоди, особу засудженого, який раніше судимий в тому числі за корисні злочини. задовільну характеристику, його інвалідність.

Враховуючи наведене та керуючись ст..ст. 404, 407, 420 КПК України апеляційний суд

Засудив:

Апеляційні скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині звільнення його від відбування покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ст.. 190 ч.2 КК України покарання в виді одного року позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання для виконання вироку.

На вирок можуть бути принесені касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: