Справа №465/3281/16-к
Провадження1-кп/465/558/17
УХВАЛА
про повернення на дооформлення

23.06.17року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі Цунівській
з участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 16.05.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивник, Старосамбірського району Львівської області, громадянки України, працюючої на посаді диспетчера Інституту деревооброблювальних технологій і дизайну Національного лісотехнічного університету України, секретаря-друкарки Інституту деревооброблювальних технологій і дизайну Національного лісотехнічного університету України за сумісництвом, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 28, ч.2 ст. 369-2 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолоби, Кременнецького району Тернопільської області, громадянина України, працюючого на посаді доцента кафедри безпеки життєдіяльності Інституту деревооброблювальних технологій і дизайну Національного лісотехнічного університету України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 28, ч.2 ст. 369-2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
22 травня 2017 року до Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 від 17.02.2016 за фактом вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.369-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту з додатками прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, з підстав наведених у клопотанні.

Прокурор заперечив щодо заявленого клопотання та просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання про повернення обвинувального акту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Даний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу розясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації не дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) викладено не чітко і не конкретно.

При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом. Неконкретність обвинувального акта, коли в ньому міститься суперечливі відомості порушує право особи на захист.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Зокрема, при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 на аркуші 3, абзац 3 та на аркуші 4 обвинувального акту зазначено «В подальшому, 01.03.2016, близько 14.00 год., ОСОБА_3 , відповідно до наказу по Національному лісотехнічному університету України (надалі НЛТУ) № 0-60 від 28.02.2014, працюючи на посаді диспетчера Інституту деревооброблювальних технологій і дизайну НЛТУ та за сумісництвом на посаді секретаря-друкарки Інституту деревооброблювальних технологій і дизайну НЛТУ, який відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про вищу освіту» є юридичною особою публічного права, діючи умисно та з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні свого робочого кабінету №33 дирекції Інституту дерево оброблювальних технологій та дизайну НЛТУ, за адресою: АДРЕСА_3 , одержала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4000 грн., частину із яких мала намір залишити собі, а іншу частину передати доценту кафедри безпеки життєдіяльності, заступнику директора Інституту деревооброблювальних технологій і дизайну НЛТУ ОСОБА_4 у якості неправомірної вигоди за обіцянку здійснити вплив на прийняття викладачами НЛТУ - асистентом кафедри технологій сушіння і захисту деревини ОСОБА_7 , доцентом кафедри інформаційних технологій ОСОБА_8 та асистентом кафедри технології виробів з деревини ОСОБА_9 , які є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення щодо позитивного складання зимової екзаменаційної сесії 2016 року навчального року ОСОБА_6 , після чого була затримана працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди в сумі 4000 грн. вилучено»,

При викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 на аркуші 6 (останній абзац) та на аркуші 7 обвинувального акту зазначено «01.03.2016, близько 14.00 год., ОСОБА_4 , відповідно до наказів по Національному лісотехнічному університету України (надалі НЛТУ) № 0-302 від 20.12.2013 та № 0-60 від 29.02.2014, працюючи на посаді доцента кафедри безпеки життєдіяльності, заступника директора Інституту деревооброблювальнкх технологій і дизайну НЛТУ, який відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про вищу освіту» є юридичною особою публічного права, діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Львів, вулиця Залізняка, 11, залучивши ОСОБА_3 , одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4000 грн., частину із яких мав намір залишити собі, а іншу частину залишити ОСОБА_3 , у якості неправомірної вигоди за обіцянку здійснити вплив на прийняття викладачами НЛТУ - асистентом кафедри технологій сушіння і захисту деревини ОСОБА_7 , доцентом кафедри інформаційних технологій ОСОБА_8 та асистентом кафедри технології виробів з деревини ОСОБА_9 , які є особами, уповноваженими на виконання функцій держави рішення щодо позитивного складання зимової екзаменаційної сесії 2016 року навчального року ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 була затримана працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди в сумі 4000 грн. у неї вилучено».

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не міститься персоніфікації діянь кожного із обвинувачених, фактичні обставини справи, сформульоване обвинувачення як відносно ОСОБА_3 , так і відносно ОСОБА_4 в частині одержання неправомірної вигоди, викладено однаково, як для ОСОБА_4 , так і для ОСОБА_3 .

Окрім того, викладені фактичні обставини містять суперечливі дані.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 конспіруючи свою злочинну діяльність, з метою унеможливлення викриття правоохоронними органами, залучив до реалізації свого злочинного плану ОСОБА_3 та уповноважив останню на отримання грошових коштів від ОСОБА_6 за обіцянку здійснити вплив на прийняття викладачами НЛТУ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ….. рішення щодо позитивного складання зимової екзаменаційної сесії 2016 навчального року ОСОБА_6 .

Разом з тим, при викладені фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , зазначено, що саме ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4000 грн., частину із яких мав намір залишити собі, а іншу частину залишити ОСОБА_3 .
При цьому ці ж самі дії інкримінуються і ОСОБА_3 , зокрема, прокурором зазначено, що ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4000 грн., частину із яких мала намір залишити собі, а іншу частину передати доценту кафедри безпеки життєдіяльності, заступнику директора Інституту деревообролювальних технологій і дизайну НЛТУ ОСОБА_4 .
Таким чином, з викладених фактичних обставин є незрозумілим хто фактично отримав від ОСОБА_10 грошові кошти і хто, та кому мав передати іншу частину, ОСОБА_4 ОСОБА_3 , чи навпаки.

Відтак, наведені в обвинувальному акті фактичні обставини в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу перешкоджає призначенню справи до судового розгляду та порушує право обвинувачених на захист, а відтак обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 від 17.02.2016 за фактом вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.369-2 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_2 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_1