АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Сальського р-ну Ростовської обл. Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання :

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, ОСОБА_6 остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підстави ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 28 травня 2016 року о 21 год. 30 хв., маючи судимість за корисливі злочини, перебуваючи в приміщенні магазину «Караван», розташованого в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 7, діючи повторно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць товар: 8 тюбиків різної зубної пасти, набір викруток, батарейки, 4 пари шкарпеток, туніка жіноча, ліхтар, навушники та плоскогубці, а всього на загальну суму 1 376 грн. 59 коп. (без ПДВ), які належать ТОВ «Група Рітейлу України», і який намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно - повернуто власнику.
Крім того, ОСОБА_6 02 липня 2016 року о 18 год., знову перебуваючи в приміщенні магазину «Караван», розташованого в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 7, діючи повторно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць товар: одна пара взуття пляжного, 1 тюбик зубної пасти, 4 пари шкарпеток, а всього на загальну суму 343 грн. 22 коп. (без ПДВ), які належать ТОВ «Група Рітейлу України», і який намагався винести з приміщення магазину, не розрахувавшись за нього. Однак під час проходження лінії кас ОСОБА_6 був викритий працівниками охорони магазину, у зв`язку з чим, не бажаючи бути затриманим з викраденим майном, він намагався втекти від охорони магазину утримуючи чуже майно при собі. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, і які за вказаних обставин переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з магазину був затриманий, а відкрито привласнене ним чуже майно - повернуто власнику.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у необґрунтованому застосуванні ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції не врахував належним чином ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та належним чином не вмотивував своє рішення про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Також суд першої інстанції не врахував належним чином негативні дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності.
Внаслідок неналежного врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, суд без достатніх підстав застосував ст.75 КК України та звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора в частині необхідності призначенняОСОБА_6 покарання до реального відбування.

Проте, з урахуванням того, що вид та розмір покарання, визначеного ОСОБА_6 судом першої інстанції, прокурором не оспорюється, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги в частині призначення нового покарання.

Таким чином апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 до реального відбування остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 на виконання цього вироку.
В решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Вирок Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3