Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/212/17
Провадження по справі № 1-кп/514/32/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвиновученого : ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, судимого Ренійським районним судом Одеської області від 27.02.2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 01 лютого 2016 року в проміжок часу з 22 години до 23 години 50 хвилин, більш точного часу не вдалось встановити, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що господарі заснули та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через присадибну ділянку (город), таємно, проник до сараю, який знаходиться на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав кобилу червоної масті віком більше 2-х років, вартістю 12000,00 гривень, кормоподрібнювач «Эликор-1» вартістю 1320,00 гривень, дерев`яну гужову повозку, вартістю 1500,00 гривень, упряж вартістю 60,00 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

22 лютого 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000030 від 02 лютого 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України отримано Тарутинським райсудом Одеської області та ухвалою суду від 23 лютого 2017 року призначене у підготовче судове засідання.

16 травня 2017 року та 23 травня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 до судових засідань не з`являвся та ухвалою суду від 23 травня 2017року відносно останнього було застосовано привід у судове засідання на 01 червня 2017 року.

Так, до судового засідання призначене на 01 червня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. Згідно рапорту начальника сектора превенції Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем мешкання не знайдено.

01 червня 2017 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук.

07 червня 2017 року до Тарутинського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно з клопотанням про про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 08 червня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 дозволено затримати з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошено в розшук. На час проведення розшуку провадження у справі зупинено.

Згідно протоколу про затримання особи, обвинуваченої у вчинені злочину від 20.06.2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 затримано в приміщенні Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області 20 червня 2017 року о 11 годині 20 хвилин лейтенантом поліції ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

Доставлений в судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник заперечував проти клопотання, зазначивши, що обвинуваченому потрібно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор підтримала клопотання у повному обсязі посилаючись на те, що обвинувачений переховується від суду та ніде не працює.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини наведені в ст. 178 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання суд бере до уваги, що прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів про наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу ніж утримання під вартою, а такі обставини як відсутність роботи, постійного заробітку та висновків щодо поведінки про які вказує прокурор не можуть свідчити про наявність законних підстав (ст. 177, 178, 194 КПК України) для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року №14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Тому вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання прокурора суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 діб, а саме з 20 червня 2017 року до 18 серпня 2017 року, включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з с. Олександрівка Тарутинського району Одеської області без дозволу Тарутинського відділення поліції Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

3) не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 23 години до 05 години наступного дня;

4) повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Копію ухвали надіслати до Тарутинського відділення поліції Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для постановки обвинуваченого на облік та здійснення за ним контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1