20 грудня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд,-
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
23 листопада 2015 року громадянин ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №237 від 23 листопада 2015 року, ОСОБА_4 , було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 у військовому званні «старший солдат», та призначено на посаду старшого водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , і поставлено на всі види забезпечення.
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
З 23 листопада 2015 року, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи відсутність відповідного наказу командира, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, близько 08 години 00 хвилин 03 серпня 2016 року вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до вищевказаної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 09 години 04 жовтня 2016 року.
04 жовтня 2016 року близько 09 години 00 хвилин старший солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової прокуратури Одеського гарнізону ( АДРЕСА_4 ), заявив про себе та вчинений злочин.
ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, обставини викладені у обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що 03.08.2016 року не з`явився вчасно до військової частини без поважних причин та був відсутній до 04.10.2016 року у зв`язку з тим, що він знаходився зі своєю вагітною дружиною, яка народила ІНФОРМАЦІЯ_3 дитину.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками нез`явлення вчасно на військову службу військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повне визнання вини у вчиненому злочині, знаходження на утриманні малолітнього сина 2016 року народження, тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік та соціальне положення, наявність на утриманні малолітнього сина 2016 року народження, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75, ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Враховуючи поведінку обвинуваченого та його характеристику, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили не обирати обвинуваченому запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1