У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2016 Справа №607/10600/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 09 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП ОСОБА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2015 року близько 17 години 00 хвилин водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перебуваючи в стані тяжкого отруєння алкоголем, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів та рухався автомобільною дорогою сполученням «Броди-Тернопіль» в напрямку від с. Чистилів до с. Біла, Тернопільського району, Тернопільської області.

Рухаючись на 68 км + 750 м, вказаної автодороги водій ОСОБА_3 здійснив виїзд керованого автомобіля з смуги свого руху на смугу зустрічного руху, а в подальшому ліве узбіччя, тобто на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів, рухаючись по якому знову розпочав виїзд на проїзну частину дороги, а саме смугу руху в напрямку с. Чистилів, з метою подальшого виїзду на смугу руху до с. Біла, і продовження руху по ній.

Під час виконання маневру виїзду з лівого узбіччя на проїзну частину дороги водій ОСОБА_3 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення поняття: «дорожня обстановка», і виконання його вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Крім цього перед початком виконання зазначеного маневру водій ОСОБА_3 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав перевагу в русі технічно справному автомобілю «MERCEDES-BENZ-208» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який без пасажирів рухався смугою руху в напрямку с. Чистилів, хоча мав об`єктивну можливість завчасно виявити цей автомобіль, чим грубо порушив вимоги п. п. 1.10 (в частині визначення поняття: «дати дорогу», і виконання його вимог), 10.1, 11.3 ПДР України.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, водій ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на смугу зустрічного руху в напрямку с. Чистилів, з лівого узбіччя, допустив зіткнення правої передньої частини керованого автомобіля «ВАЗ-2101» з правою боковою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ 208».

У результаті зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «MERCEDES-BENZ 208» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця і садна лівої руки, які належать до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість діб; закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, які належать до легких із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більш як три тижні; закрита травма грудей з численними двобічними переломами ребер, які відповідно до п.п. 2.2.1 а/, в/ і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, 1995), належать до середньої тяжкості як такі, що не становили небезпеки для життя, проте потягли за собою тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні.

Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дати дорогу», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил дорожнього руху, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі. Всі обставини події, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Про скоєне шкодує. Попросив вибачення у потерпілого, добровільно відшкодував всю завдану моральну та матеріальну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив про те, що з обвинуваченим вони примирилися, заподіяна йому шкода обвинуваченим відшкодована.

Під час судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримав, суду повідомив, що усвідомлює нереабілітуючий характер звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Захисник ОСОБА_8 просить суд задовольнити клопотання та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з обвинуваченим підтримали, потерпілий заявив, що така його позиція є добровільною.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , класифікується, як злочин середньої тяжкості.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, у вчиненому злочині повністю визнав себе винним, щиро покаявся, примирився з потерпілим.

Також як вбачається із наданих в судовому засіданні пояснень потерпілого ОСОБА_6 , на даний час він із ОСОБА_3 , примирились, останній попросив у нього пробачення та відшкодував завдані матеріальні та моральні збитки в повному обсязі, претензій до нього немає.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 2231,24 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. залишити без розгляду у зв`язку із його повним відшкодуванням.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони виникли через проведення експертизи речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне № 0000393 від 09 серпня 2015 року за даним фактом - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 2231 грн. 24 коп. (дві тисячі двісті тридцять одну гривні двадцять чотири копійки) та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень) - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 550 грн. 25 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддяОСОБА_1