Справа №487/3870/16-к 14.03.2017

У Х В А Л А
14 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5
на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2016 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 05.03.2002 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;
2. 13.11.2003 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.10.2004 р. направлений для відбування покарання за вироком від 13.11.2003 р., звільнився 13.02.2009 р. у зв`язку із застосуванням амністії;
3. 19.10.2009 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 04.03.2014р. за відбуванням строку покарання;
4. 17.08.2015 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;
5. 22.03.2016 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна; вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 08.09.2016 р. даний вирок Центрального районного суду м. Миколаєва скасовано частково та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 187 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією належного йому майна;
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.08.2015 року та ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за ч. 1 ст. 121 КК України за оскаржуваним вироком та ч. 2 ст. 187 КК України за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 08.09.2016 р. ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому особистого майна.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради 3307 грн 97 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок скасувати у частині призначення покарання. Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за ч.2 ст. 187 КК України за оскаржуваним вироком та за вироком апеляційного суду Миколаївської області від 08.09.2016р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.08.2015р. та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

Мотиви суду.
В апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 з 22.12.2016 р. знаходиться на лікуванні у дільниці слідчого ізолятора Снігурівської ВК № 5 з діагнозом: туберкульоз, та проходить курс протитуберкульозного лікування в інтенсивній фазі, орієнтовний термін закінчення повного курсу протитуберкульозного лікування 31.07.2017 р. Етапуванню не підлягає.

Апеляційним судом обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснені вимоги п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, згідно яким у разі, якщо безпосередня участь учасника кримінального провадження в судовому провадженні неможлива за станом здоров`я судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у т.ч. яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Як слідує з заяви ОСОБА_6 , він відмовився від здійснення судового провадження у режимі відеоконференції.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений захворів на тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його видужання.

Оскільки участь обвинуваченого в апеляційному розгляді є обов`язковою, але він захворів на тяжку тривалу хворобу, у зв`язку із чим не може бути доставлений до суду, апеляційний суд вважає за необхідне зупинити судове провадження відносно обвинуваченого до його видужання.

Керуючись ст. ст. 335, 405 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 , - зупинити до видужання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3