Справа № 361/7533/16-к
Провадження № 1-кп/361/110/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи незняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за злочини проти власності, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно, за наступних обставин.
Вночі 12.02.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 11 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Бровари Київської області, звернув увагу на автомобіль марки «Volkswagen Т-4» н.з. НОМЕР_1 та в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного транспортного засобу. Реалізовуючи протиправний намір, діючи з корисливого мотиву, пересвідчившись у відсутності навколо осіб, які б могли помітити його незаконні дії, ОСОБА_4 близько 02 години 12.02.2016 за допомогою цеглини розбив заднє скло належного ОСОБА_7 автомобіля, через утворений отвір проник всередину, де заволодів зарядним пристроєм марки «Nokia DC-4» вартістю 48 грн. 83 коп., п`ятьма наборами голок марки «Groz-beckert» та чотирма наборами голок марки «Organ» загальною вартістю 298 грн. 45 коп., ліхтарем марки «Police BL-1101» ціною 231 грн. 63 коп. З належними потерпілому ОСОБА_7 речами загальною вартістю 578 грн. 91 коп. обвинувачений залишив салон транспортного засобу, однак не мав першопочаткової можливості розпорядитися викраденим за власним розсудом, оскільки біля автомобіля був затриманий мешканцями будинку, які викликали співробітників поліції, тобто не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що вночі 12.02.2016, проходячи в стані алкогольного сп`яніння по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Бровари Київської області, він біля однієї з багатоповерхівок побачив вантажний мікроавтобус, з якого вирішив викрасти будь-яке майно для подальшої реалізації. Переконавшись у відсутності навколо людей, він знайденою на місці цеглиною розбив заднє скло автомобіля марки «Volkswagen Т-4» н.з. НОМЕР_1 , через утворений отвір проліз у салон, звідки забрав зарядний пристрій, ліхтар і набори голок, однак не встиг залишити місце вчинення злочину та поряд з транспортним засобом був зупинений жителями багатоповерхового будинку, які викликали співробітників поліції. Про себе обвинувачений повідомив, що після смерті в 2006 році матері проживає з 75-річною бабусею, періодично неофіційно працює, 21.01.2017 постраждав внаслідок ДТП та із-за перелому сідничної кістки потребує ліжкового режиму й тривалого лікування.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільності його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, оскільки обвинувачений, який має незняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння умисних злочинів проти власності, виконав усі дії, необхідні для реалізації протиправного наміру, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, тому засуджує останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_7 , висловлену в письмовій заяві, який претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, в обранні виду і міри покарання покладається на розсуд суду, дані про особу ОСОБА_4 , що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а його характеристики стороною обвинувачення надано не було. Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання; обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд переконаний, що призначені вид і міра покарання відповідають вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки за злочин, який мав місце 30.07.2015; вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину 12.02.2016, тобто до постановлення попереднього вироку, зумовлює призначення йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Передані потерпілому ОСОБА_7 речові докази необхідно залишити в розпорядженні власника.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 879 грн. 60 коп. на залучення експертів для проведення судово-дактилоскопічної (351 грн.84 коп.) та судово-товарознавчої (527 грн. 76 коп.) експертиз.

Під час судового розгляду прокурору відмовлено в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд не вбачає підстав для обрання засудженому будь-якого запобіжного заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2016, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1