№ 336/1497/17
пр.1-кс/336/241/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИЛА:
Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона являється приватним підприємцем та здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі відходами та брухтом. 22.02.2017 року до неї від Дніпропетровської паперової фабрики надійшло замовлення на отримання макулатури. Після цього вона на сайті DELLA.com зареєструвала оголошення, в якому вказала необхідні параметри замовлення на перевезення тоннажу макулатури. Через деякий час з нею вийшла на зв`язок диспетчер, яка повідомила що на завантаження прибуде автомобіль Рено НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , водієм якого є ОСОБА_6
23.03.2017 року, приблизно о 13.00 год., на підприємство за адресою: АДРЕСА_1 прибув вказаний автомобіль, на який було завантажено макулатура МС-5Б3 у кількості 9870 т. та макулатура МС-7Б2 у кількості 8480 т. Водію в якості оплати за перевезення вантажу було передано 1800 грн. За місцем призначення автомобіль з вантажем не прибув, на дзвінки водій не відповідав.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона працює у ФОП ОСОБА_4 комірником. 23.02.2017 року , приблизно 0 13.00 год., прибув автомобіль Рено НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , до якого було здійснено завантаження макулатурою. Автомобіль з вантажем зважили, були складені відповідні документи, після чого вона передала водію 1800 грн. у якості оплати послуг перевезення вантажу. Однак до місця призначення автомобіль з вантажем не прибув, на телефонні дзвінки водій не відповідав.
З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вказаний автомобіль.
Вислухавши слідчого, який підтримав клопотання, перевіривши матеріали справи, якими слідчий обгрунтовує клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом ст. ст. 170, 171 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2)перелік і види майна, що належить арештувати;
3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1)правову підставу для арешту майна;
2)достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4)наслідки арешту майна для інших осіб;
5)розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В клопотанні про арешт майна слідчий в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не зазначив підстави та мету арешту відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та не надав обґрунтування необхідності арешту майна. До того ж підозра нікому не пред`явлена.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для арешту майна.
Керуючись ст. ст. 132, 170, п. 1 ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 171, ст. 173 КПК України,
УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1