Єдиний унікальний номер 719/149/17
Номер провадження 1-кп/719/23/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000051 від 09.05.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ожеве, Сокирянського району, Чернівецької області, громадянина України, неодруженого, працюючого на посаді машиніста бульдозера ТОВ «Союз Транс Лайн-1», раніше не судимого, українця, зареєстрованого за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ожеве та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2017 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з будинком №18 за адресою Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», в ході суперечки із ОСОБА_5 , умисно наніс один удар відкритою лодонею правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому фізичну біль.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечуючи факт нанесення одного удару відкритою лодонею правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_5 , вину у вчиненому не визнав, зазначаючи, що умислу щодо нанесення останньому побої не мав.

Показав, що орієнтовно за три тижні до події між ним та ОСОБА_5 склались неприязні відносини у зв`язку із некоректною поведінкою останнього. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_5 безпричинно розпочав нецензурну лайку та ображав його, що чула дружина обвинуваченого. В подальшому, орієнтовно через тиждень після згаданої вище події, обвинувачений побачив потерпілого, який стояв на балконі. Повідомив, що зробив ОСОБА_5 зауваження щодо його недавньої некоректної поведінки, у відповідь на що знову почув в свою адресу нецензурну лайку та образливі слова.

Вказав, що орієнтовно 07 червня 2017р. о 19 год. 00 хв., коли він повертався із роботи, біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 побачив потерпілого ОСОБА_5 , якому знову зробив зауваження щодо його некоректної поведінки. У відповідь ОСОБА_5 почав поводитись зверхньо, ображав його та висловлювався нецензурною лайкою. Як наслідок, обвинувачений завдав потерпілому один удар відкритою долонею правової руки по щоці, а ОСОБА_5 після цього роздер на ньому футболку та наніс кілька ударів по тулубу. Вказав, що сутичку розборонив незнайомий йому чолоків, який знаходився біля ОСОБА_5 . В подальшому потерпілий продовжував викрикувати нецензурну лайку та образливі слова, намагався розпочати бійку, що чула та бачила сусідка ОСОБА_6 . Наполягав, що за період інциденту наніс потерпілому лише один удар і, незважаючи на провокативну поведінку останнього, пішов додому. Зазначив, що на наступний день після інциденту ОСОБА_5 поскаржився на нього у поліцію, а він в свою чергу подавати зустрічну скаргу не бажав та не вважав за доцільне.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не визнав, його вина в інкримінованому злочині підтверджується як показами самого обвинуваченого, так і показами потерпілого та свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав, що орієнтовно за місяць до інциденту між ним та обвинуваченим склались неприязні відносини, спровоковані некоректною поведінкою ОСОБА_4 . Зазначив, що до інциденту інших розмов між ними не було.

Показав, що орієнтовно надвечір в травні 2017р. обвинувачений ОСОБА_4 вчинив з ним суперечку біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 та в подальшому, без будь-яких причин розпочав бійку. Пригадав, що під час бійки обвинувачений завдав йому близько 10 ударів в область голови, тулуба, по ногах, від кожного із яких він відчув фізичну біль. Зазначив, що, обороняючись, також наносив удари ОСОБА_4 . Повідомив, що в результаті дій обвинуваченого у нього були синці на руках, голові, ногах в районі стегна, однак до медичних установ він не звертався, нанесені йому удари не зафіксував, оскільки працівники поліції сказали йому чекати призначення судово-медичної експертизи. Підтвердив, що отримав постанову про призначення судово-медичної експертизи, однак, вважає, що така була вручена йому із запізненням, а саме через 2 тижні після події. З огляду на час, що пройшов з моменту побиття до моменту отримання постанови про призначення експертизи, слідів побої на тілі у нього вже не було, а тому він до експерта не з`являвся. Не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого та вважає, що має місце вчинення більш тяжкого злочину.

Свідок ОСОБА_7 показала, що перебуває із обвинуваченим у фактичних шлюбних відносинах близько 28 років та знає його як врівноваженого та культурного чоловіка; за час проживання в будинку АДРЕСА_2 останній не мав жодних конфліктів із сусідами. Вказала, що була очевидцем, коли орієнтовно в квітні 2017р. чоловіка безпричинно ображав ОСОБА_5 , вживаючи нецензурну лексику та образливі слова. Зазначила, що в подальшому не була присутня під час інцидентів, які трапились між обвинуваченим та потерпілим, однак знає про все зі слів чоловіка. Даючи покази, свідок повністю підтвердила покази обвинуваченого ОСОБА_4 щодо подальших подій, уточнивши, що бійка мала місце на травневі свята 2017р. Зазначила, що зустрічі обвинуваченого і потерпілого мали випадковий характер, оскільки її чоловік не мав наміру з`ясовувати стосунки, а тим більше розпочинати бійку із ОСОБА_5 . Вважає, що ситуація повністю спровокована неправомірною поведінкою потерпілого.

Свідок ОСОБА_8 показала, що влітку 2017р., знаходячись із внуком на дитячій площадці біля будинку АДРЕСА_2 , чула як потерпілий ОСОБА_5 голосно лається із обвинуваченим ОСОБА_4 , ображаючи останнього образливими словами. В подальшому бачила як ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар в обличчя та чоловіки продовжили сваритись. Коли свідок наступного разу подивилась в сторону обвинуваченого та потерпілого, то бачила, що чоловіки розмахують ногами, завдаючи один одному ударів по ногах в область стегна. Пригадала, що за увесь час інциденту бачила як ОСОБА_4 наніс 3 удари потерпілому ОСОБА_5 . Зазначила, що сутичку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розборонило двоє незнайомих їй осіб, після чого ОСОБА_5 продовжував лайку, а ОСОБА_4 пішов додому.

Свідок ОСОБА_9 показав, що навесні 2017р., йдучи в гості до ОСОБА_5 , почув як біля будинку АДРЕСА_2 , сваряться обвинувачений та потерпілий. В подальшому свідок бачив як ОСОБА_4 правою рукою завдав ОСОБА_5 один удар в область обличчя, після чого чоловіків розборонили люди, які знаходились поруч. Зазначив, що більше ударів не бачив та вважає, що на цьому сутичка припинилась.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується:

- витягом з кримінального провадження № 0000051 (а.с. 46);

- заявою ОСОБА_5 від 08.05.2017р., зареєстрованою Новодністровським ВП за № 331 (а.с. 47);

- повідомленням про початок досудового розслідування від 09.05.2017р. (а.с. 48);

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 09.05.2017р. (а.с. 49);

- заявою про залучення до провадження як потерпілого від 16.05.2017р. (а.с. 50).

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При цьому, суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відсутності в його діях умислу, оскільки останній в судовому засіданні визнав, що свідомо наніс удар потерпілому, оскільки вважав, що лише таким чином може зупинити некоректні висловлювання ОСОБА_5 в свій адрес. При цьому, мотиви та мета дій обвинуваченого в даному випадку значення для кваліфікації вчиненого за ч. 1 ст. 126 КК України не мають.

Разом з тим, під час судового розгляду даного кримінального провадження не знайшли свого підтвердження покази потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень внаслідок винних дій ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_5 не надано суду жодних доказів, які б підтверджували нанесення тілесних ушкоджень, їх характер, локалізацію та ступінь тяжкості, а відтак, суд відхиляє покази потерпілого в частині вчинення обвинуваченим більш тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 є копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера; довідка № 83-16052017/73014 від 18.05.2017р., згідно якої останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; характеристики на ОСОБА_4 , видані 15.05.2017р. ТзОВ «Союз Транс Лайн-1» за № 17/05-вих., 16.05.2017р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за № 78, депутатом ОСОБА_10 , Виконавчим комітетом Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за № 257, згідно яких останній характеризується позитивно; довідка Виконавчого комітету Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області № 313 від 16.05.2017р. про склад сім`ї; довідкою з Сокирянської ЦРЛ від 19.05.2017р. № 1102, згідно якої на обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_4 не перебуває.

Згідно досудової доповіді про обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000051 ОСОБА_4 орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення зводиться до низького ризику, а також низького рівня небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства; вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високого рівень небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб) (а.с. 26-30).

Судом обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує, що останній вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується як за місцем реєстрації та проживання, так і за місцем праці; на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; має постійне місце проживання та праці; з врахуванням вікової класифікації Всесвітньої організації охорони здоров`я є особою середнього віку; відсутні як обставини, які пом`якшують покарання, так і обставини, які обтяжують покарання, проте останній своєї вини у вчиненому не визнає, його поведінка не свідчить про розкаяння, із потерпілим не примирився, а тому беручи до уваги всі вказані обставини в сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України. На думку суду таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати в даній справі відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ст.ст. 12, 53, 65-67, 126 КК України, керуючись ст.ст. 94, 368 - 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680, 00 грн. (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя