Справа № 183/5540/16
№ 1-кп/183/923/16
В И Р О К
іменем України
06 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0003651 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мар`янівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, маючої повну загальну середню освіту, розлученої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
27 серпня 2016 року приблизно о 07 годині 00 хвилин у ОСОБА_6 , яка знаходилася за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме початками кукурудзи, які знаходилися на полі № 12 бригади № 1 в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, що перебуває у користуванні СТОВ «Злагода».
Цього ж дня приблизно о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою вчинення крадіжки, пішла на поле № НОМЕР_1 бригади № 1 с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, що перебуває у користуванні СТОВ «Злагода», де зібрала протягом дня і, таким чином, викрала 9 мішків з початками кукурудзи, загальною вагою 200 кг, які перенесла за місцем свого мешкання, чим завдала своїми злочинними діями СТОВ «Злагода» матеріальних збитків на загальну суму 740,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім цього, 28 серпня 2016 року приблизно о 07 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 , яка знаходилася за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме початками кукурудзи, які знаходилися на полі № 12 бригади № 1 в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, що перебуває у користуванні СТОВ «Злагода».
Цього ж дня приблизно о 07 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знову пішла на поле № 12 бригади № 1 в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, що перебуває у користуванні СТОВ «Злагода», де зібрала 3 мішки з початками кукурудзи, які збиралася викрасти та перенести за місцем свого мешкання, проте на встигла, оскільки була затримана охоронцями СТОВ «Злагода». У зв`язку з цим, ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Таким чином, ОСОБА_6 намагалася таємно викрасти з поля №12 бригади №1 с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, що перебуває у користуванні СТОВ «Злагода», зерна кукурудзи загальною вагою 52 кг, чим заподіяла СТОВ «Злагода» матеріальної шкоди на загальну суму 192 гривні 40 копійок.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В своїй сукупності ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та показала, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовилася, зазначивши, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. У скоєну щиро кається, шкодує, що вчинила злочин.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченою ОСОБА_4 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею:
- таємного викрадення чужого майна (крадіжка) за ч. 1 ст. 185 КК України по епізоду від 27 серпня 2016 року,
- незакінченого замаху спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду від 28 серпня 2016 року,
є встановленою і доведеною у повному обсязі, і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що обвинувачена за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Однак, обставинами, які пом`якшують покарання, суд, визнає щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності; добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, які не є тяжкими, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, свою вину визнала повністю, розкаялася у вчиненому, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також враховуючи, що завдана шкода у вигляді викраденої кукурудзи відшкодована, тадумку представника потерпілого, який не просив призначати обвинуваченій суворе покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю один рік, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобіганню вчинення нею нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що зерна кукурудзи вагою 200 кг., що знаходиться в 9 мішках, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_4 , та зерна кукурудзи вагою 52 кг., що знаходиться в 3 мішках, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_9 , передати за належністю СТОВ «Злагода».
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме зерна кукурудзи вагою 200 кг., що знаходиться в 9 мішках, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_4 , та зерна кукурудзи вагою 52 кг., що знаходиться в 3 мішках, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_9 , передати за належністю сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Злагода».
Копію вироку вручити засудженій негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1