Справа № 727/313/16-к
Провадження № 1-кп/727/81/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю учасників судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_7 і в його інтересах захисника ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №№ 2,3 Шевченківського районного суду міста Чернівці обвинувальний акт матеріалу кримінального провадження №0003251 від 28 жовтня 2015 рокувідносно обвинуваченого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого (в силу ст. 89 КК України), -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_7 10.11. 2015 року біля 23.00 годин, перебуваючи по вул.. Шухевича в м. Чернівці, знаходячись в транспортному засобі належному потерпілому ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, маючи на меті викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Gelaxy Ace Duos SVTS 09138, НОМЕР_1 , вартістю 1500 грн., в якому знаходилось дві картки операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар», загальною вартістю 20 грн. та грошовими коштами в сумі 350 грн.; з викраденим скрився, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1870 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у вищенаведеному, зміненому йому в суду обвинуваченні, спочатку визнав себе винним частково, суду, в порядку вимог ст. 351 КПК України, надав показання, що дійсно 10 листопада минулого року він взяв таксі, водієм якого був потерпілий ОСОБА_9 і поїхав до свого знайомого за боргом грошових коштів; приїхавши його знайомого не було і після того, як він йому зателефонував, останній сказав щоб він приїхав в район вулиці Шухевича м. Чернівці і там його чекав. Водій ОСОБА_9 відвіз його на вулицю Шухевича м. Чернівці, де він чекав всередині автомобіля, а ОСОБА_9 вийшов і щось робив біля капоту; тоді і він вийшов з машини та біля переднього сидіння з боку водія побачив у підвисному кармані мобільний телефон, він його взяв і почав відходити від машини, коли водій йому крикнув стояти, розрахуватися; в цей час він впав назад і покотився, виронивши з рук мобільний телефон, гроші. В наданих суду показаннях запевнив, що більше повторного не повториться, що він відшкодує завдану потерпілому матеріальну шкоду.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_9 - його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні і дослідженими під час судового провадження доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 під присягою у судовому засіданні пояснив, що 10.11. 2015 року біля 22 23 години вечора, що до нього підійшов чоловік і попросив відвезти на вул.. Герцена м. Чернівці, після чого пасажир попросив його відвезти на вул. Шухевича м. Чернівці, де пасажир вийшовши з машини довго ходив розмовляв по телефону, після чого попросив під`їхати до будинків новобудов на цій же вулиці Шухевича м. Чернівців, де знову пасажир вийшов з машини і комусь довго дзвонив, а він залишився сидіти в машині і оскільки йому в салоні було жарко, відчинив передні дверцята з боку водійського сидіння і коли на хвильку відволікся, побачив, як смикнувся провід мобільного телефону з зарядки, він побачив, як його пасажир, в якому він чітко впізнав ОСОБА_7 , шарпнув шнур і вихопив мобільний телефон, що знаходився в карманчику на панелі автомобіля, і почав тікати. Він одразу вийшов з машини і став чоловіка наздоганяти, десь м. 20, кричав «стій, стій», однак автомобіль був відчинений і він повернувся до транспортного засобу, а коли подивився в карманчику також не було грошей які він там тримав на здачу людям, в сумі 300 350 грн. Пояснив, що правоохоронних органів звернувся, оскільки йому знайомі порадили щоб заблокувати номер телефону. Пояснив, що цивільний позов не заявляв, так як не сподівався, що знайдуть мобільний телефон; завдані йому збитки не повернуто. В показах зазначив, що раніше до 10.11. 2015 року він не був знайомий з ОСОБА_7 і підстав його обмовляти не має. В подальшому потерпілий не з`явився в судові засідання суду надав письмову заяву про закінчення розгляду справи в його відсутність (а.с. 77 т.2).

Крім вищенаведених доказів, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами, а саме:

витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження від 20.11. 2015 року (т.2 а.с. 99) за заявою громадянина ОСОБА_9 про те, що 10.11. 2015 року приблизно о 23 годині невідома йому особа по вул. Шухевича м. Чернівці відкрито заволоділа його мобільним телефоном Самсунг вартістю 1500 грн. і кошти в сумі 350 грн. а всього збитків на загальну суму 1850 грн. (т. 1 а.с. 104 - 105);

протоколом огляду місця подій від 17.11. 2015 року, проведеного за участю понятих у присутності ОСОБА_9 відповідно до якого було установлено місце вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим (т.1 а.с. 106) мобільного телефону марки «Samsung Gelaxy Ace Duos SVTS 09138, НОМЕР_1 (т. 1. а.с. 112).

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.112015 року у якому засвідчено, що потерпілий ОСОБА_9 присутності понятих впізнав чоловіка під № 1 обвинуваченого ОСОБА_7 (т. 1 а.с.113 - 115), як особу яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном Самсунг Гелексі і грошовими коштами.

Вказані письмові досліджені докази по справі є спів мірними і з показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні під присягою пояснила, що проводила досудове розслідування кримінального провадження як слідча і усі слідчі дії нею були проведені з дотримання вимог КПК України з запрошенням понятих. Пояснила, що ОСОБА_7 їй давав визнавальні показання щодо відкритого викрадення мобільного телефону і грошових коштів в потерпілого ОСОБА_9 .

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Стороною захисту, захисником та обвинуваченим, докази у судовому засіданні не надавалися за їх відсутністю.

Після дослідження доказів у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 в судових дебатах і останньому слові визнав свою вину у пред`явленому йому обвинувачення в повному обсязі, щиро розкаявся, попросив вибачення в потерпілого і запевнив, що більше не буде скоювати злочини та відшкодує потерпілому завдані збитки.

Із доказів, досліджених у судовому засіданні, у тому числі і відповідей обвинуваченого на запитання учасників процесу, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 розумів, що заволодіває чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_9 відкрито.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна.

Вимогами ст. ч. 1 ст. 186 КК України визначено, що грабіж з об`єктивної сторони є відкритим викраденням чужого майна, тобто вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. Водночас і особа яка викрадає майно, усвідомлює, що її дії помічені іншими і оцінюються ними як викрадення, але вона ігнорує це. Законодавцем також передбачено, що грабіж матиме місце і в тому випадку, коли викрадення розпочалося таємно, але в процесу вчинення злочину переросло у відкрите і це усвідомлюється винним.

Як було встановлено в судовому засіданні і дане вбачається з показів потерпілого ОСОБА_9 даними в залі суду під присягою, останній пояснив, що він побачив, як вчинялося викрадення телефону, власником якого він є. При цьому, з показів і самого ОСОБА_7 наданих суду чітко вбачається що він побачивши мобільний телефон не зрозумівши що з ним відбулося вирішив телефон викрасти в той час як власник був поруч, усвідомлюючи що його дії можуть бути помічені потерпілим, що і мало місце, так як коли він тікав, чув, що потерпілий йому кричав зупинитися і розрахуватися; та як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_9 останній після його звернення до правоохоронних органів і написання заяви, йому працівниками міліції було представлено по фотознімках фото особи яка з ним 10.11. 2015 року їздила як пасажир і яка вчинила крадіжку і в тій особі він чітко впізнав ОСОБА_7 , як і в залі судових засідань вказав на останнього, який вчинив в нього відкрите викрадення його мобільного телефону, вартістю біля 1500 грн. і грошових коштів в сумі 300 350 грн.

Отже, вищенаведеним спростовуються доводи захисника в частині того, що мало місце таємне викрадення чужого майна потерпілого і дії його підзахисного слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого, судом визнається визнання ним вчиненого, щире розкаяння в скоєному, фактично сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 установлено, що він офіційно не працює, одружений на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також на його вихованні і утриманні перебуває дитина дружини від першого шлюбу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина обвинуваченого ОСОБА_14 не працює перебуває на обліку в центрі зайнятості з 29.09. 2016 року по даний час; обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, що стверджується рядом досліджених медичних документів (т.2 а.с. 106 114) та висновками судової медичної експертизи, призначеної судом № 068 (т.2 а.с. 157 162); раніше притягувався до кримінальної відповідальності 03.06. 2002 р. і вважається таким, що в силу ст. 89 КК України не судимий (т.1 а.с. 140, 271-272)); має постійне зареєстроване місце проживання (т.1 а.с. 142, 143) перебуває на консультативному обліку в психіатричній лікарні з 1999 року ( т.а.144 т.1) та з 2001 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом поведінкові і психічні розлади внаслідок вживання опіоїдів (т.1 а.с. 145). Суд, за сукупністю оцінки досліджених по справі доказів, виходячи з об`єктивно з`ясованих обставин справи, із врахуванням даних про особу обвинуваченого, приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 істотно знижують ступінь його вини, однак, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обгрунтованим та вмотивованим. А саме, рішення має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Згідно зі ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За приписами ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За положеннями ч.4 даного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Враховуючи наведене, з врахуванням особи обвинуваченого, його пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання в межах санкції статті ч.1 ст. 186 КК України, тобто покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і це покарання у вигляді позбавлення волі, а його виправлення і перевиховання вважає є можливим без ізоляції від суспільства та з врахуванням заявленого прокурором клопотання, проти якого не заперечувалося стороною захисту захисником і обвинуваченим, про зарахування, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, Закону України № 838-УІІІ від 26.11. 2015 року, який набрав чинності з 24.12. 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вважає слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього його ув`язнення в строк призначеного йому покарання до набрання чинності вироком суду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважає за можливе обмежитися відбутим строком.

Міру запобіжного заходу, яка була застосовану у вигляді тримання під вартою (протокол про затримання ОСОБА_7 від 27.11. 2015 року) слід змінити на домашній арешт без застосування електронного засобу з зобов`язанням не покидати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 08.00 год. наступного дня, звільнивши ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_9 не заявлений. Процесуальні витрати (згідно вимог п. 3 ст. 118, ст.122, ч.2 ст.124 КПК України); речові докази (згідно вимог ст. 100 КПК України) в рамках кримінального провадження №0003251 від 28 жовтня 2015 рокувідсутні.

Керуючись ст.ст. 331, 369-371, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому за даною статтею покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 27.11. 2015 року 09.00 годин.

На підставі п.5 ст. 72 КК України, Закону України № 838-УІІІ від 26.11. 2015 року, який набрав чинності з 24.12. 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк попереднього ув`язнення, початок строку 27.11. 2015 року до набрання чинності даним вироком суду, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, яка була застосована у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронного засобу із зобов`язанням засудженого ОСОБА_7 не покидати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 08.00 год. наступного дня, до вступу вироку в законну силу, з покладенням виконання на працівників Національної поліції за місцем проживання засудженого.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з під варти негайно, в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1