Справа № 359/3997/17
Провадження № 1-кс/359/935/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 червня 2017 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000407, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2016 року, -

в с т а н о в и в :
19.05.2017 року до суду надійшло зазначене клопотання про скасування арешту на майно, згідно якого представник заявника вказує, що 29.12.2016 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 виніс ухвалу, якою задовольнив клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна. Так, даною ухвалою було накладено арешт на приміщення колишнього банно-прального комбінату «Лотос», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме щодо торгового центру (групи приміщень №2, №3, №5, №6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105), площею 373,3 кв.м. та офісного центру (групи приміщень №1, №4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105), площею 352,5 кв.м.; встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно вищевказаних приміщень; а також позбавлено ОСОБА_4 права на відчуження, розпорядження та користування вказаними приміщеннями.

Вказану ухвалу представник заявника вважає такою, що винесена без достатніх на це підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК України. Так, прокурором не доведено, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, оскільки фактично арештоване майно і так знаходиться із 28.12.2016р. під забороною відчуження, а тому слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області 29.12.2016р. передчасно прийшов до висновків, щодо необхідності накладення арешту на майно.

Також представник заявника зазначив, що Бориспільська місцева прокуратура не повинна була накладати арешт на дане майно в межах кримінального провадження, а повинна була це зробити в межах цивільного судочинства. В клопотанні прокурора ОСОБА_6 від 28.12.2016 р. не обґрунтовано необхідність накладення арешту майна, а саме на майно громадянина ОСОБА_4 . Жодна із зазначених в ч. 2. ст. 167 КПК України підстав не підпадає під вилучене у ОСОБА_4 майно.

Наявний арешт на майно та документи ОСОБА_4 , який накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 29.12.2016 р. перешкоджає в повному обсязі здійснювати основоположні права власника та розпорядження в повному обсязі таким майном, здійснювати господарську діяльність, що є підставою для скасування арешту.

З огляду на вказане заявник просить скасувати арешт вказаного майна.
В судове засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав письмове клопотання про перенесення розгляду справи.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Проти скасування арешту майна заперечував, оскільки дане питання вже було розглянуте апеляційною інстанцією.
В силу вимог ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
З урахуванням вказаних положень, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання у відсутність представника заявника, з огляду на те що обов`язкова участь його в розгляді клопотання не передбачена, а клопотання про скасування арешту майна подане 19.05.2017 року.
Ознайомившись із матеріалами клопотання, та матеріалами справи № 359/10419/16-к, клопотаннями представника заявника та прокурора, вважаю, що в даному випадку підстави для задоволення клопотання про скасування арешту відсутні з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3.ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що вказане приміщення постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури від 20.12.2016 р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Представник заявника не надав належних доказів того, що на теперішній момент у кримінальному провадженні № 0000407 від 19.12.2016 року, в межах якого накладено арешт, відсутня можливість використання арешту на вказане майно, як доказу у розумінні ст. 98 КПК України.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 03.04.2017 року ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2016 року про накладення арешту на майно залишено без змін.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000407 від 19.12.2016 року триває та у даному кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі дії, а тому в судовому засіданні не встановлено беззаперечних обставин, які б свідчили про те, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку із чим клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 170, 171, 173, 174, 309 КПК України слідчий суддя -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000407, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2016 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 09.06.2017 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1