Справа № 343/2283/16-к
Провадження № 11-кп/779/56/2017
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
26 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника

Долинського ВЦ №118 ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційну скаргу (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 , на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2016 року про задоволення спільного клопотання адміністрації Долинського ВЦ №118, погодженого зі спостережною комісією Долинської РДА про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою задовольненно спільне клопотання адміністрації Долинського ВЦ №118, погодженого зі спостережною комісією Долинської РДА та умовно-достроково звільнено від відбування подальшого покарання засудженого ОСОБА_8 на невідбутий термін 1 рік 8 місяців 29 днів.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що за час відбування покарання ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду.

У своїй АС прокурор зазначає, про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, оскільки засудженому під час відбування не оголошено жодного заохочення, що не дає підстави вважати про його виправлення. Засуджений Філе не критично відноситься до скоєного ним злочину. Крім того, психологічна характеристика засудженого не дає підстав вважати, що він готовий до самокерованої право слухняної поведінки.

Просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання Долинського ВЦ №118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи поданої АС та просить задовольнити з наведених у ній підстав, пояснення засудженого ОСОБА_8 та представника Долинської ВЦ №118 ОСОБА_7 , які заперечили доводи поданої АС прокурора, вважають ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, просять залишити її без змін; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви АС прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи в повній мірі дотримався таких вимог закону.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Судом встановлено, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області 13.11.2013 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.185 із застосуванням ч.4 70 цього Кодексу на 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15.02.2016 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м"яким у виді 02 років 10 місяців 11 днів обмеження волі. В строк відбуття покарання у виді обмеження волі зараховано час перебування під вартою з 15.02.2016 року по день переведення із розрахунком один день знаходження під вартою до двох днів обмеження волі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.02.2016 року засудженому ОСОБА_8 в строк відбування покарання за правилами ст.72 ч.5 КК зараховано час його попереднього ув`язнення з 04.04.2013 року по 07.05.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок відбуття покарання засудженому рахується з 04.04.2013 року, а кінець терміну 14.09.2018 року.

Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 15.12.2016 року становить 01 рік 8 місяців 29 днів.

З характеристики на засудженого від 08.11.2016 року (а.с.2) вбачається, що ОСОБА_10 прибув в Долинський ВЦ №118. 04.03.2016 року, на даний час працевлаштований на дільниці МПП "Таля" та отримує заробітну плату, про що свідчать довідки про працевикористання засудженого, а також довідка про наявність та погашення позовів та аліментів за виконавчим листом. (а.с. 3).

Окрім цього, як правильно встановлено судом першої інстанції, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошувалось заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Приймав участь в реалізації програми диференційованого виховання впливу засуджених за напрямком "Духовне відродження".

Крім того, представник адміністрації Долинського ВЦ №118 в судовому засіданні місцевого суду, так і в апеляційному суді ствердив, що засуджений довів своє виправлення своєю працею та сумлінною поведінкою.

Таким чином, враховуючи зазначену вище позитивну характеристику, а також те, що за час відбування покарання на ОСОБА_8 дисциплінарні стягнення не накладались, натомість за добросовісне відношення до праці він тричі заохочувався начальником відділення СПС, позитивно характеризується з місця роботи, що свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення, відбув 2/3 частини покарання за вироком суду, погашає заборгованість по аліментах, тому колегія суддів вважає, що відповідно до ст.81 КК він має право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що переконливих доводів про скасування судового рішення, в апеляційній скарзі прокурора не наведено, а тому її слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2016 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2