Справа № 211/3456/17
Провадження № 1-кс/211/676/17
У Х В А Л А
іменем України
В судове засідання представник скаржника Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області ОСОБА_3 не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги за її відсутністю, скаргу підтримала та посилаючись на обставини викладені в ній, просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, від начальника СВ Довгинцівського ВП КВП ГУНП надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду.
В судовому засіданні встановлено, що 12.01.2017 року скаржник звернувся з письмовою заявою до Довгинцівського ВП про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яка була внесена до ЄРДР.
Стаття 91 КПК України містить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог ст. 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилася не перевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
В ч. 1 ст. 92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчим вимоги ст. 91 КПК України не виконані, оскільки досудове розслідування проведено неповно, а постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження є передчасною, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, розслідування по даному кримінальному провадженню не проведене в повному обсязі.
Водночас, у мотивувальній частині вказаної постанови слідчими не встановлено, підстав встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування не допитаний жоден свідок по даному кримінальному провадження.
Слідчим не зроблено запит до ПАТ КБ "Приватбанк з метою встановлення способу, у який кошти були зняті з рахунку або факту перерахунку грошових коштів на інший рахунок, також слідчим не встановлено дату та час знімання або перерахунку грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_7 . Слідчий не звертався із клопотанням до суду про надання тимчасового доступу до документів ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі яких можливо встановити вказані факти.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обґрунтування закриття кримінального провадження слідчим не відповідає матеріалам, що маються в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91-93, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1