УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/2765/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 296 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №286/2765/16-к за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року, -
В апеляційній обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, призначити йому покарання у вигляді штрафу з застосуванням ст. 69 КК України в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає призначене покарання надто суворим, таким, що не відповідає особі обвинуваченого. Вказує на пом`якшуючі покарання обставини та на відсутність обставин, що обтяжують покарання.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , яке надійшло від державного обвинувача прокурора ОСОБА_9 йдеться про обґрунтованість вироку суду та залишення апеляційної скарги без задоволення.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , яке надійшло від потерпілого ОСОБА_10 , останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану, а вирок суду без зміни.
Вироком суду

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, 2006 та 2016 року народження, працюючого різноробочим в ПП „ ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
засуджено за ст. 296 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 вирішено не обирати.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Згідно вироку суду, 10 липня 2016 року близько 20 годин 15 хвилин в м. Овруч, біля перехрестя вулиць Тараса Шевченка-Героїв Майдану, ОСОБА_8 , в ході розмови, використовуючи малозначний привід, а саме нібито колишній конфлікт між ним та ОСОБА_10 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні тілесних ушкоджень, в присутності сторонніх осіб, наніс один удар ребром долоні руки в область обличчя ОСОБА_10 , декілька ударів кулаками в область грудей та кісті рук, після чого в продовження свого злочинного наміру, наніс удар ногою в область грудей ОСОБА_10 , від чого останній впав на землю та при падінні головою вдарився об металеву хвіртку.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин та дрібного садна лівої тім`яної ділянки волосяної частини голови, садна правого ліктьового суглобу, площина осаднення шкіри в ділянці правого кульшового суглобу, площина осаднення шкіри по зовнішній поверхні правого колінного суглобу з переходом на зовнішню поверхню верхньої та середньої третин правої гомілки, садна на долонній поверхні правої кисті на рівні підвищення м`язів 1-го пальця, садна на тильній поверхні основних фаланг 4-го та 5-го пальців правої кисті, садна по зовнішній поверхні правого гомілковостопного суглобу, забою м`яких тканин грудної клітки зліва на рівні 3-4-5 ребер та справа на рівні 3-4 ребер, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я.
Обвинувачений та потерпілий в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, просили розглянути провадження у їх відсутності.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості без короткочасного розладу здоров`я відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 296 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено, також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 досить молодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, 2006 та 2016 років народження, працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи позитивно, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого, який спочатку просив покарати на розсуд суду, а в дебатах суворого покарання, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого, призначив останньому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
З наведеним висновком місцевого суду погоджується і апеляційний суд та вважає, що призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не можна визнати несправедливим внаслідок суворості.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про неврахування судом обставин, що пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки судом було враховано щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, для застосування ст. 69 КК України необхідна наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України.
Таким чином, колегією суддів за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не встановлено підстав для застосування до призначеного останньому покарання ст. 69 КК України.
На підставі викладеного вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року щодо нього - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: