23.12.2016 Єдиний унікальний № 371/1596/16-к
Провадження № 1-кс/371/226/16
У Х В А Л А
про арешт майна

23 грудня 2016 року м. Миронівка
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
слідчого ОСОБА_2 ,
з секретарем ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В :
Клопотання подано до суду 21 грудня 2016 року.
Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання.
Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що наприкінці листопада 2016 року на вулиці Залізнична села Яхни Миронівського району Київської області ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nomi і240».
Вказана річ вилучена у ОСОБА_7 в ході огляду місця події і за позицією слідчого має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінальних дій, може бути речовим доказом у справі.
За положеннями ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та долучені до матеріалів клопотання документи, виклав обставини кримінального правопорушення, вказав на майно, яке підлягає арешту.
Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлена телефонограмою, в судове засідання не з`явилась. Її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Оцінка наданих матеріалів та доводи слідчого вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 даної норми встановлено, що увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено наступні обставини.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява ОСОБА_8 про те, що житель села Микитяни Миронівського району Київської області ОСОБА_5 в селі Яхни Миронівського району Київської області протиправно заволодів мобільним телефоном.
В ході досудового розслідування встановлено, що мобільний телефон «Nomi і240» з імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , перебував у користуванні ОСОБА_6 .. У листопаді 2016 року телефоном протиправно заволодів ОСОБА_5 , який розрахувався ним з таксистом, який віз його до села Микитяни Миронівського району Київської області.
Такі обставини підтверджені показаннями свідка ОСОБА_6 від 16.12.2016, свідка ОСОБА_7 від 15.12.2016.
Мобільний телефон марки «Nomi і240» був виявлений слідчим 15 грудня 2016 року в приміщенні службового кабінету слідчого у особи, якій вказану річ передав ОСОБА_5 . Факт вилучення майна зафіксовано протоколом огляду місця події від 15 грудня 2016 року.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб".
Річ, яка вилучена при огляді місця події, має статус тимчасово вилученого майна, є такою, щодо якої існують достатні підстави вважати, що вона є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказане тимчасово вилучене майно ймовірно належить ОСОБА_8 . В ході досудового розслідування ОСОБА_8 має статус потерпілої у кримінальному провадженні. Дані обставини підтверджені протоколом допиту потерпілої від 13 грудня 2016 року.
Завданням арешту майна у кримінальному провадженні є запобігання можливості його псування, зникнення, втрати, знищення чи відчуження.
Вказані з`ясовані обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на виявлений та вилучений в ході огляду місця події 15 грудня 2016 року мобільний телефон марки «Nomi і240».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1