АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши матеріали кримінального провадження №0001560 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня 2016 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дядьково Брянської обл. Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Ленінградського районного суду м. Києва від 22 червня 2001 року за ч. 3 ст. 142 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; звільнений 12 червня 2008 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 березня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; звільнений 19 вересня 2011 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 9 квітня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі; звільнений 17 липня 2014 року на підставі п. в ст..1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року більш суворим покаранням за даним вироком, і остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Цим же вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів та судових витрат,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що він, маючи непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, 8 лютого 2015 року близько 17 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Комфі», що знаходиться в ТЦ «Альта Центр», за адресою: м. Київ, просп. Московський, 11-А, побачив на прилавках з товаром плеєр марки «iPod Apple» вартістю 4416, 73 грн. (без урахування ПДВ). В той час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавка магазину «Комфі» плеєр марки «iPod Apple» вартістю 4416 грн. 73 коп. (без урахування ПДВ), поклавши його до зовнішньої кишені своєї куртки, в яку був одягнений. Після цього ОСОБА_11 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 спричинив ТОВ «Комфі Трейд», якому належить викрадене майно, майнову шкоду на загальну суму 4416,73 грн.
Крім того, 16 лютого 2015 року близько 16.30 год. ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні магазину «Комфі», що знаходиться в ТЦ «Альта Центр», за адресою: м. Київ, просп. Московський, 11-А, побачив на прилавках з товаром GPS-навігатор марки «Garmin Nuvi 52» вартістю 2974,14 грн. (без урахування ПДВ). В той час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , перебуваючи в магазині «Комфі», впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавка магазину «Комфі» GPS-навігатор марки «Garmin Nuvi 52», вартістю 2974,17 грн. (без урахування ПДВ), поклавши його до зовнішньої кишені своїх спортивних штанів, в які був одягнений. Після цього ОСОБА_11 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 спричинив ТОВ «Комфі Трейд», якому належить викрадене майно, майнову шкоду на загальну суму 2974,17 грн.
Крім того, 5 червня 2015 року близько 14.20 год. ОСОБА_11 , перебуваючи на першому поверсі в приміщенні ТРЦ «Метрополіс», за адресою: м. Київ, вул. М. Малиновського, 12, побачив жінку, якою в подальшому виявилася ОСОБА_12 . Поруч із ОСОБА_13 , яка перебувала за своїм робочим місцем, а саме за столом, знаходився її мобільний телефон марки «LG-D285»ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2700 грн., який на праві приватної власності належить останній. В той час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 підійшов до вітрини, за якою знаходилася ОСОБА_13 , та, дочекавшись моменту, доки за ним не будуть спостерігати, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_13 мобільний телефон марки «LG-D285» вартістю 2700 грн., який знаходився на столі. Після цього ОСОБА_11 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_13 , майнову шкоду на загальну суму 2700 грн..
Крім того, 5 червня 2015 року близько 15.30 год. ОСОБА_11 , перебуваючи на другому поверсі ТЦ «Макрос», за адресою: м. Київ, просп. Московський, 16-Б, в магазині «OGGI» побачив жінку, якою у подальшому виявилася ОСОБА_14 . Поруч з ОСОБА_15 , яка сиділа за своїм робочим столом в магазині «OGGI», ОСОБА_11 побачив належній їй мобільний телефон марки «Lenovo А706» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вартістю 1999, 86 грн. В той час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 підійшов до столу, за яким знаходилася ОСОБА_15 , та дочекавшись моменту, доки за ним не будуть спостерігати сторонні особи, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_15 мобільний телефон марки «Lenovo А706» вартістю 1999,86 грн., який знаходився на столі. Після цього ОСОБА_11 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1999 грн. 86 коп.
Крім цього, 12 червня 2015 року, близько 13.30 год., ОСОБА_11 , перебуваючи на другому поверсі ТЦ «Городок» за адресою: м. Київ, просп. Московський, 23-А, побачив в магазині «Digital Photo» чоловіка, яким у подальшому виявився ОСОБА_16 . Поруч з ОСОБА_16 , який знаходився за своїм робочим столом, ОСОБА_11 побачив мобільний телефон марки «JIAYU G3», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 вартістю 1600 грн., який належить на праві приватної власності ОСОБА_16 . В той час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 підійшов до столу, поруч з яким знаходився ОСОБА_16 , та, дочекавшись моменту, доки за ним не будуть спостерігати сторонні особи, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_16 мобільний телефон марки «JIAYU G3», вартістю 1600 грн.. Після цього ОСОБА_11 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 1600 грн..
Крім цього, 16 червня 2015 року, близько 18.15 год., ОСОБА_11 , перебуваючи у приміщенні магазину «Спортмастер», що розташований в ТЦ «Альта Центр» за адресою: м. Київ, просп. Московський, 11-А, на прилавках з товаром побачив бінокль 8x21, артикул N3636, вартістю 332,50 грн.(без урахування ПДВ). В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Спортмастер-Україна». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, взяв з прилавку зазначений вище бінокль, помістив його за резинку своїх шортів, в які був одягнений, та направився до виходу з магазину «Спортмастер». Виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_11 пройшов повз лінію контролю вищевказаного магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як спрацювала сигналізація і він був затриманий працівниками охорони магазину «Спортмастер».

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність змінити, посилаючись на суворість призначеного покарання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, матеріали, які його характеризують,те, що він не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, на утриманні знаходиться малолітня дитина, обставини, що пом`якшують покарання, щиросердне зізнання. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Однак, на думку апелянта, судом не взято до уваги те, що причиною крадіжок було важке матеріальне становище, оскільки, на утриманні у нього знаходиться малолітня дитина.
Наявність обставини, яка пом`якшує покарання, на думку обвинуваченого, є підтвердженням того, що суд першої інстанції неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, а тому просить суд апеляційної інстанції прийняти до уваги та врахувати при винесенні рішення:
- наявність обставини, яка пом`якшує покарання, щиросердне зізнання;
- відсутність обставин, які обтяжують покарання;
- визнати обставину, яка відповідно до п.5 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання, злочин вчинений у зв`язку з важким матеріальним становищем та утримання малолітньої дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, провівши дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, дослідивши матеріали кримінального провадження та додаткові надані стороною захисту докази на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та розглянувши провадження в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорювалися і докази відносно них, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, які не оспорюються і в апеляційних скаргах, перевірці апеляційним судом не підлягають.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за визнаних судом першої інстанції встановленими фактичних обставин кримінального правопорушення правильно кваліфіковані:
- по епізодах викрадення майна ТОВ «Комфі Трейд», потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно;

- по епізоду викрадення майна ТОВ «Спортмастер України» за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викраденого чужого майна (крадіжка).

Що стосується доводів обвинуваченого та його захисника про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання та неврахування судом при призначенні покарання обвинуваченому інших даних, які пом`якшують його покарання, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції дотримався вище вказаних вимог закону. Так, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме, те, що він не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, є особою неодноразово судимою, до затримання не працював, має на утриманні малолітню дитину, обставина, що пом`якшує покарання, - щире каяття обвинуваченого, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінальних правопорушень, характер дій обвинуваченого та спосіб вчинення злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, та інші наявні у провадженні дані, які характеризують особу обвинуваченого, вмотивовано обрав ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, місцевим судом, з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого, не встановлено підстав для застосування ст.. 69, 75 КК України, і з таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення до винесення вироку Деснянським районним судом м. Києва від 24 грудня 2015 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, суд першої інстанції остаточно за сукупністю злочинів призначив обвинуваченому остаточне покарання відповідно до вимог ст. 70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, і дане покарання, на думку колегії суддів, з урахуванням всіх обставин справи, за своїм видом і розміром, згідно зі ст. 65 КК України, відповідає вимогам закону, тобто, є обґрунтованим, справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів про неврахування судом першої інстанції інших обставин, а саме те, що судом не враховано стан здоров`я ОСОБА_5 , що обвинувачений вдівець, то колегія суддів вважає зазначені доводи не є такими, що можуть вплинути на строк призначеного за вироком покарання з урахуванням обставин, встановлених судом першої інстанції, та даних про особу обвинуваченого, а та обставина, що у обвинуваченого ОСОБА_5 на утриманні перебуває малолітня дитина, як вбачається з вироку, була врахована судом першої інстанції при призначенні покарання, що підтверджується змістом самого вироку.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

___________________________ ____________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3