11-сс/775/115/2017(м)
263/4070/17

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.03.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2017 року у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На зазначену ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. ОСОБА_7 маючи не зняту і не погашену судимість на шлях виправлення не став, скоїв злочин в період іспитового строку, продовжує вчиняти тяжкі злочини. Підозрюваний ніде не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років, що доводить існування ризиків та достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає вимогам ст.ст. 176-178 КПК України.
ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Слідчий суддя, правильно встановивши наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, врахувавши дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь його соціальних та сімейних зв`язків, які є досить слабкими, прийшов до правильного висновку, що ці дані не можуть свідчити на користь зменшення ризику переховування, врахувавши практику Європейського суду, згідно якої вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Правильно врахувавши всі вищенаведені обставини, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так підозрюваний раніше судимий вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.10.2014 р. за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням. Але під час іспитового строку підозрюваний на шлях виправлення не став, скоїв новий злочин, передбачений ст. 121 ч. 1 КК України, в даний час кримінальне провадження за цим злочином знаходиться на розгляді в Жовтневому районному суді м. Маріуполя. Проте ОСОБА_7 продовжує вчиняти тяжкі злочини, за місцем мешкання характеризується негативно, ніде не працює, на утриманні малолітніх дітей, неповнолітніх осіб чи осіб похилого віку не має, зареєстрований та мешкає за різними адресами.
Однією з загальних засад кримінального провадження є верховенство права. Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді необґрунтована і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно задовольнити клопотання слідчого, обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою і визначити розмір застави відповідно до ст. 183 ч. 3 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Розмір застави визначається згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, колегія суддів виходить з конкретних обставин даного провадження, даних про особу підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і вважає необхідним визначити заставу у розмірі, передбаченому ст. 182 ч. 5 КПК України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтовані, ухвала слідчого судді про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою необхідно задовольнити клопотання слідчого та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 182, 183, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.03.2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з 5 квітня 2017 року по 2 червня 2017 року включно.
Визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду і органу досудового слідства; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 02 червня 2017 року.
Судді: