ухвала
13 березня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на судові рішення, постановлені щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на незаконність судових рішень щодо ОСОБА_5 , порушує питання про їх перевірку у касаційному порядку.
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути зазначено судове рішення, що оскаржується.

Так, касаційна скарга захисника є суперечливою.

Зокрема, захисник ОСОБА_4 , зазначаючи, що оскаржуваним є вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 30 липня 2014 року, який був скасований ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року, одночасно за змістом скарги посилається на незаконність вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_5 . При цьому, у вимогах своєї скарги просить суд касаційної інстанції скасувати вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області щодо ОСОБА_5 .

Тобто із касаційної скарги не убачається конкретно, які судові рішення, постановлені щодо ОСОБА_5 , мають бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги не додано копії ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 , завіреної належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Також, на порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_4 викладено без урахування положень статей 433, 438 КПК України.
Так, у скарзі захисник не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, вказує на їх недопустимість, надає їм власну оцінку, по суті стверджує про однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на що вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в силу вимог ст. 438 КПК України не є підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції.

Окрім того, у скарзі ОСОБА_4 не посилається на наявність таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_5 судом касаційної інстанції, як про це просить захисник у скарзі.
З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3