Справа № 487/2397/17
Провадження № 1-кп/487/298/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 28.03.2017 року близько 22.00 год., реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 зайшов до супермаркету «АТБ» розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Крилова 38/2.

Перебуваючи у вказаний час у вказаному місці ОСОБА_5 , викрав 2 пачки драже ОСОБА_6 , потім підійшов до полиць з алкогольними напоями, де взяв дві пляшки алкогольного напою «Somersby груша». В подальшому, утримуючи майно при собі, попрямував у напрямку каси з метою незаконного заволодіння майном ТОВ «АТБ-Маркет». Проходячи повз касу незаконні дії ОСОБА_5 стали відкритими, оскільки він був помічений охоронцями супермаркету ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Один із охоронців, а саме ОСОБА_7 висловив вимогу до ОСОБА_5 , щоб останній зупинився та припинив свої незаконні дії, а саме заволодіння чужим майном, але ОСОБА_5 проігнорував вимогу охоронця, щодо повернення товару належного ТОВ «АТБ-Маркет» та вийшов з супермаркету.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальний збиток, на загальну суму 55,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В ході досудового слідства в кримінальному провадженні №0001319 від 04.04.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення, з підстав того, що вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 примирилися, враховуючи щире розкаяння ОСОБА_5 , його активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування заподіяної шкоди, сторони угоди узгодили покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 і представник потерпілого ОСОБА_4 досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 25.04.2017 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001319 від 04.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 25.04.2017 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_1