АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 766/2417/16-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/251/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, з повною вищою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 14 - ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року ОСОБА_7 призначене покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 14 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з поміщенням для відбування покарання до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбування покарання обчислюється з 29 березня 2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Зарахувано у строк відбування покарання відповідно до ч 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 29.03.2016 року по 14.12.2016 року.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у тому, що він:

В другій декаді березня 2016 р. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), переслідуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу офіційних документів, підробив паспорт громадянина України, а саме: власноручно вклеїв свою фотокартку до паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 виданого 12.01.2010 р. Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

В період часу з 11-55 год. 28.03.2016 р. до 01-40 год. 29.03.2016 р. ОСОБА_7 , представившись іншою особою, отримав ключі від квартири АДРЕСА_2 під приводом оренди, на підтвердження чого надав ОСОБА_9 завідомо підроблений документ, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи умисел направлений на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення вищевказаної квартири, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: телевізор марки «ЕргоLE32V6», вартістю 4200 гривень, мікрохвильову піч «Самсунг МЕ711KR/BWT», вартістю 800 гривень, Wi-Fi роутер «Tenda W311R+», вартістю 300 гривень. Таким чином своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5300 грн.

В період часу з 12-30 год. 28.03.2016 р. до 01-40 год. 29.03.2016 р., повторно, представившись іншою особою, отримав ключі від квартири АДРЕСА_3 під приводом оренди, на підтвердження чого надав ОСОБА_11 завідомо підроблений документ, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи умисел направлений на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення вищевказаної квартири, звідки намагався таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: телевізор марки «Phillips 42PFL3606H/58» вартістю 6000 грн., проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, зокрема не зміг демонтувати телевізор зі стіни квартири.

В період часу з 16-00 год. 28.03.2016 р. до 01-40 год. 29.03.2016 р., повторно, представившись іншою особою, отримав ключі від квартири АДРЕСА_4 під приводом оренди, на підтвердження чого надав ОСОБА_12 завідомо підроблений документ, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи умисел направлений на викрадення чужого майна,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення вищевказаної квартири, звідки намагався таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: телевізор марки «Самсунг LE32C350D1W» вартістю 4200 гривень, фен «Magitec MT-7172», рожевого кольору, вартістю 70 гривень, проте свій злочинний намір не довів до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , під час спроби залишити місце вчинення злочину.

В період часу з 15-00 год. 28.03.2016 р. до 01-40 год. 29.03.2016 р., з метою умисного створення умов для вчинення злочину, а саме: повторно, з умислом, направленим на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 , звідки мав намір таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_13 , а саме: телевізор марки «Самсунг LE32R82BX/WT66623HIPC00616W» вартістю 5000 гривень, для чого представився іншою особою та отримав ключі від вищевказаної квартири під приводом її оренди, на підтвердження чого надав ОСОБА_13 завідомо підроблений документ, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте свій злочинний намір не реалізував, оскільки був затриманий працівниками поліції на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , під час спроби залишити місце вчинення попереднього злочину.

В період часу з 11-30 год. 28.03.2016 р. до 01-40 год. 29.03.2016 р., з метою умисного створення умов для вчинення злочину, а саме: повторно, з умислом, направленим на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення квартири АДРЕСА_7 , звідки мав намір таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_14 , а саме: телевізор марки «Бравіс LED3268» вартістю 3300 грн., для чого представився іншою особою та отримав ключі від вищевказаної квартири під приводом її оренди, на підтвердження чого надав ОСОБА_14 завідомо підроблений документ, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте свій злочинний намір не реалізував, оскільки був затриманий працівниками поліції на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , під час спроби залишити місце вчинення попереднього злочину.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається організацією, яка має право видавати такі документи з метою його використання підроблювачем; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у житло, не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у житло, не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі; за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 185 КК України як готування шляхом створення умов для вчинення злочину до таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується із вироком суду через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та неправильне застосування судом ч. 5 ст. 72 КК України.

Вказує, що суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: скоєння правопорушення вперше, визнання ним своєї вини, щире каяття, яке виражається не тільки у відношенні до скоєного, а і у визнанні вини щодо тих обставин, які не мали судової перспективи, а також те, що його діями не було завдано матеріальної шкоди.

Наведені обставини, на думку апелянта, дають підстави для призначення йому більш м`якого покарання.

Крім того обвинувачений стверджує, що суд допустив порушення вимог ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки у строк попереднього ув`язнення зарахував йому період із дня затримання до дня проголошення судового рішення, тоді як строк його попереднього ув`язнення має закінчитися моментом набрання вироком законної сили.

Просить змінити вирок та призначити йому більш м`яке покарання, зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили.

Інші учасники кримінального провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав заявлені апеляційні вимоги, думку прокурора, який вказав на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються. Вирок колегією суддів в апеляційному порядку переглядається лише в частині призначеного обвинуваченому покарання в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вбачається, що визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахував суд і ступінь здійснення злочинного наміру і причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця та положення , що містяться у ст. 68 КК України щодо максимального розміру покарання за незакінчений злочин.

На думку колегії суддів, призначене судом покаання відповідає вимогам ст.ст. 65, 50 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і не має підстав вважати призначене покарання несправедливим через його суворість, як про те вказує в апеляційній скарзі обвинувачений.

Із матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого не встановлено обставин, які б істотно знизили ступінь тяжкості вчинених злочинів та дали б законні підстави для пом`якшення призначеного покарання.

Кількість епізодів злочинної діяльності у вчиненні яких визнаний винуватим ОСОБА_7 за цим вироком , а також те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений вперше скоїв правопорушення спростовуються матеріалами провадження.

Безпідставними колегія суддів визнає і твердження апелянта про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

Вбачається, що в суді ОСОБА_7 визнав вину та не спростовував встановлених обставин вчинення кримінальних правопорушень. Підстав вважати, що обвинувачений щиро жалкує про скоєне, засуджує свою поведінку, вчинив будь-які дії по усуненню наслідків скоєних ним кримінальних правопорушень суд першої інстанції не встановив. Не встановлено таких обставин і в ході апеляційного перегляду .

Твердження апелянта про те, що його діями не завдано потерпілим матеріальної шкоди також суперечать встановленим судом обставинам.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, а отже і не вбачається підстав для зміни вироку, як про те просить обвинувачений.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, якім б стали безумовною підставою для скасування оскарженого вироку не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення із 29 березня 2016 року по 28 березня 2017 року належить зарахувати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення із 29 березня 2016 року по 28 березня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим у той же строк із дня отримання копії цієї ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 28.03.2017 року

Суддя: ОСОБА_2