16.08.2017 Справа № 756/1623/17
Унікальний № 756/1623/17
Провадження № 1-кп/756/386/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Окіп Лубенського району Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжної, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої прибиральницею у ФОП ломбард «Скабниця», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
14.01.2017 року приблизно о 15:30 годині перебуваючи в середині ТРЦ «Караван» ОСОБА_3 направилась до магазину «Zara», де в приміщені вищевказаного магазину побачила потерпілу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка тримала в руках мобільний телефон марки «Iphone 7+». В цей момент у неї винник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_3 , бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, діючи умисно, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає підійшла до потерпілої ОСОБА_6 та таємно, шляхом вільного доступу викрала з правої зовнішньої кишені куртки, в яку була вдягнута ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Iphone7+», після чого вийшла за межі магазину «Zara» з таємно викраденим телефоном марки «Iphone7+» та розпорядилась ним на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 30610 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та повністю підтвердила обставини вказані вище. Вона показала, що 14.01.2017 року близько 15 години вона перебувала в середині ТРЦ «Караван», а саме в магазині «Zara», де вона побачила молоду жінку, яка тримала в руках мобільний телефон марки «Iphone 7+», а потім поклала його у праву зовнішню кишеню куртки. Саме в той момент у неї виникло бажання вкрасти вказаний мобільний телефон. В приміщенні магазину була тільки вона та потерпіла. Вона підійшла до потерпілої ОСОБА_6 та таємно викрала з її правої зовнішньої кишені куртки мобільний телефон, вийшла за межі магазину «Zara» і попрямувала до виходу з ТРЦ «Караван». Згодом її догнала потерпіла та спитала чи не бачила вона її мобільного телефону. І тоді вона їй телефон повернула. Однак, з`явився чоловік потерпілої, який викликав охорону магазину та поліцію.

Вартості, марки та моделі вкраденого нею мобільного телефону обвинувачена не спростовує.

ОСОБА_3 стверджує, що крадіжку вчинила з метою подальшого виручення коштів на харчування двох малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні. На той момент вона була завсім одна і їй нікому було допомагати: з батьками вона посварилася та поїхала від них, стосунки між нею та батьками до цього часу не відновлено. Крім того, від неї пішов співмешканець, батько дітей, тому іншого шляху для ут римання дітей, окрім як вчинити крадіжку чужого майна вона на той час не бачила. Наразі вона працює прибиральницею, до неї повернувся батько дітей, їй допомагають батьки співмешканця, тому вона наразі підтримує клопотання свого захисника та просить закрити щодо неї кримінальне провадження на підставі ст. 48 КК України, оскільки на час розгляду кримінального провадження вона перестала бути суспільно-небезпечною особою, вона самостійно виправилася без застосування до неї заходів кримінального примусу, не потребує застосування кримінального покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачена розуміє зміст тих обставин, які вона не оспорює, чи є добровільною та істинною її позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченої.

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, характеристики з місця роботи не надано, хоча відповідно до єдиного апису в трудовій книжці вона працює прибиральницею у ФОП ломбард «Скабниця» з 07.11.2014 року. На обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває,не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей: 18.06.2014 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою.

Проте, з копії вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2015 року видно, що ОСОБА_3 вже вчиняла аналогічний злочин, за який була засуджена до покарання в виді штрафу у розмірі 850 грн. З копії ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2016 року видно, що ОСОБА_3 знову 07.07.2016 року вчинила аналогічний злочин, вкравши «Iphone 6S», і за результатами судового розгляду кримінальне провадження щодо неї було закрите у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності в порядку ст. 48 КК України з тих самих підстав, обгрунтувань та доводів, які і нині захисник поклав в основу заявленого ним клопотання у даному кримінальному провадженні про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності з підстав ст. 48 КК України.

За викладених вище обставин, суд не знаходить доводи сторони захисту переконливими та не вбачає достатніх підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, а тому вона їй має бути призначене кримінальне покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_3 ступінь тяжкості злочину, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, з призначенням покарання у вигляді штрафу, який вона здатка сплатити.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1