Справа №-613/481/17 Провадження №-1-кп/613/113/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000206 від 04 квітня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сковородинівка Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 04 лютого 2017 близько 10 год. 00 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, шляхом відчинення вхідних дверей, незаконно проник до приміщення сараю ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки скоїв крадіжку бензопили марки «ТІСА БП-45-2,9», б/в, вартістю 842 грн., що належить останньому, після чого з місця пригоди зник, а викрадене обернув на свою користь, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно 04 лютого цього року із приміщення сараю ОСОБА_5 ,розташованого по АДРЕСА_2 , скоїв крадіжку бензопили,яку в подальшому продав за 300 гривень. Уточнив, що викрадену ним бензопилу було повернуто потерпілому працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився надав заяву, згідно змісту якої просив справу слухати у його відсутність. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Не заперечував проти розгляду справи в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудним ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення і кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 3 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості підсудного, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, матеріальну шкоду відшкодовано.

Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши підсудному ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 КК України. При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.

Речовий доказ по справі: бензопилу марки «ТІСА БП-45-2,9», яка знаходиться на зберіганні ОСОБА_5 вважати повернутою власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя