Справа №490/6337/16-к 04.07.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/223/16 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: п.2 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2,3,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2016 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 серпня 2016 року включно.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що ухвалу постановлено необґрунтовано, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотно порушено кримінальний процесуальний закон.
Зазначає, що слідчий суддя, порушуючи принципи змагальності сторін та неупередженості суду, відмовив у долучені до матеріалів справи медичні документи підозрюваного та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на підтвердження наявності у них тілесних ушкоджень.
Вказує, що стороною обвинувачення не доведено обставини, які свідчать про умисел підозрюваного на умисне вбивство двох осіб. Вважає, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ст. 124 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони.
Вважає неналежним і обґрунтування ризиків. Наявність у ОСОБА_6 постійного місця реєстрації та проживання, відсутність судимостей, позитивні характеристики, наявність цивільної дружини, на думку апелянта, вказують на відсутність підстав, які б свідчили про можливість його переховування від органів досудового розслідування.
На думку апелянта, є надуманим ризик знищення знаряддя злочину, оскільки, таке вилучено.
Вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 19 червня 2016 року, близько 02.30 годин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись перед входом до нічного клубу «Шторм», розташованого за адресою: вул. Садова, 4 «А», м. Миколаїв, в ході раптово виниклої сварки з потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які працюють охоронцями у нічному клубі «Шторм», використовуючи малозначний привід, реалізовуючи намір на умисне вбивство останніх, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, дістав ніж з барсетки, яка знаходилась при ньому, і завдав удар в область грудної клітини ОСОБА_13 , спричинивши проникаюче поранення грудної клітини, перикарду з лівостороннім гемотораксом, а також наніс удар в область грудної клітини ОСОБА_14 , спричинивши останньому непроникаюче поранення грудної клітини, однак свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки був затриманий охоронцями нічного клубу «Шторм».
19 червня 2016 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2016 року включно, послався на те, що, з урахуванням усіх обставин по кримінальному провадженню, в тому числі, намагання знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, за наявності підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею додержані вимоги ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження, зокрема, показання потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , дані протоколів огляду місця події, дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину на момент його повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Крім того, в матеріалах судового провадження містяться дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує, передбачений ст. 177 КПК України, ризик. А саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення ним злочину.
Як слідує із матеріалів судового провадження, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким, санкція статті передбачає найсуворіший вид покарання, а саме довічне позбавлення волі, зазначені дії було вчинено підозрюваним ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, з використанням ножа, який підозрюваний викинув, витерши кров з нього, припинено злочинні дії в силу його затримання охоронцями клубу, що дає можливість припускати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховую наведене, є безпідставними доводи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та відсутності доказів існування вказаного ризику.
З урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вагомості наявних доказів їх вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаному ризику.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що просить апелянт.
Доводи апелянта про наявність у підозрюваного місця проживання, роботи, позитивної характеристики, відсутність судимості, наявності цивільної дружини, є не суттєвими, тому як ці факти істотно не знижують ступінь наявного щодо ОСОБА_6 ризику.
Доводи апелянта на необґрунтоване посилання слідчого судді на існування ризику, а саме, знищення знаряддя злочину, є безпідставними, оскільки, слідчим суддею дана обставина не визнавалась підставою для існування вказаного ризику, а лише обумовлювалась, як обґрунтування поведінки підозрюваного, який після вчинення ним суспільно-небезпечних дій, з метою знищення слідів злочину та знаряддя злочину, витер кров з ножа та викинув його.
Порушень положень КПК України при вирішення слідчим суддею клопотання захисника судом апеляційної інстанції не встановлено.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування, ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої зобов`язання, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: