Провадження №1-кп/639/444/16
Справа №639/7380/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. суд Жовтневого району м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002041 внесене в ЄРДР 06 серпня 2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, раніше не судимого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Харкова 12 вересня 2010 р. винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь його колишньої дружини, ОСОБА_5 , аліментів на утримання доньки, ОСОБА_6 2004 року народження, у розмірі 1000 грв. що місяця, починаючи з 11 червня 2010 р. до досягнення повноліття дитини. Надалі 12 липня 2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2-1621/10 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , починаючи з 11 червня 2010 р. до досягнення повноліття дитиною. При цьому ОСОБА_4 у період з червня 2010 р. по липень 2016 р. неофіційно працював на різноманітних тимчасових роботах та отримував грошові кошти за виконану ним роботу і мав можливість частину їх сплачувати на утримання неповнолітньої доньки. Однак, ОСОБА_4 , з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , у період з 01 грудня 2013 р. по 01.08.2016 р., маючи виниклу заборгованість за попередній період з урахуванням часткових виплат по аліментам з 01 травня 2011 р. по 01 грудня 2013 р., свідомо не здійснював їх виплати та участі у вихованні доньки не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу доньці не надавав, обмежуючи її в праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. Крім того, ОСОБА_4 з метою ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу колишній дружині, ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки, офіційно ніде не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не ставав. Таким чином, ОСОБА_4 , маючи заборгованість по аліментам у період з 11 липня 2010 р. по 01.05.2011 р. та з 01.12.2013 р. по 01.08.2016 р. злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , що виразилось в їх невиплаті, а саме: за 2010 р. червень 666.6 грв., липень 1000 грв., серпень 1000 грв., вересень 1000 грв., жовтень 1000 грв., листопад 1000 грв., грудень 1000 грв.; за 2011 р., лютий 1000 грв., березень 1000 грв., квітень 1000 грв., листопад 1000 грв., грудень 2013 р. 1000 грв..; за 2014 р., лютий 1000 грв., березень 1000 грв., квітень 1000 грв., травень 1000 грв., червень 1000 грв., липень 1000 грв., серпень 1000 грв., вересень 1000 грв., жовтень 1000 грв., листопад 1000 грв., грудень 1000 грв.; за січень 2015 р., лютий 1000 грв., березень 100 грв., квітень 1000 грв., травень 1000 грв., червень 1000 грв., липень 1000 грв., серпень 1000 грв., вересень 1000 грв., жовтень 1000 грв., листопад 1000 грв., грудень 1000 грв.; за 2016 р., січень 1000 грв., лютий 1000 грв., березень 1000 грв., квітень 1000 грв., травень 1000 грв., червень 1000 грв., липень 1000 грв. Всього без урахування сумісного проживання 57476 грв. 60 коп., не дивлячись на те, що офіційно працював, отримував грошові кошти і мав можливість частину їх сплачувати на утримання неповнолітньої доньки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Також обвинувачений додав, що в ході досудового слідства показання давав добровільно без будь-якого фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції та інших осіб. Дійсно він мав можливість виплачувати аліменти, але цього не робив, оскільки вважав, що гроші витрачає його колишня дружина на себе.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченого та вказала, що останній ніколи не цікавився донькою, гроші на її утримання не перераховував.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції обвинуваченого, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 пояснили, що їм відомо про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку відповідно ст. 349 КПК України.

Частиною 1 ст. 164 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , саме до такого висновку приходить суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

В судовому засіданні були вивченні дані про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане с позбавленням волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1