29.02.2016 Єдиний унікальний № 371/92/16-к
Провадження №1-кп/371/19/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 року Миронівський районний суд Київської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

ОСОБА_5 , (ід.н. НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Солікамськ, Пермської області, РФ, українця, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-
за ст. ст.15 ч.3, 186 ч.2 КК України
01 грудня 2015 року близько 16.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння по вулиці Леваневського, 51 в м.Миронівка Київської області, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою відкритого викрадення чужого майна шляхом грабежу, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , застосовуючи до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, ударив його один раз кулаком правої руки в нижню частину обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 упав на дорогу. Разом з ним упав і обвинувачений, на дорозі між ними виникла бійка, під час якої обвинувачений словесно вимагав від потерпілого віддати наявні у нього грошові кошти. Захищаючись, потерпілий став чинити опір обвинуваченому та шляхом загинання рук за спину останньому припинив злочинні дії обвинуваченого, внаслідок чого ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 22 січня 2015 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця шкіри нижньої губи з переходом на надборідочну ділянку; саден слизової нижньої губи, правого ліктьового суглобу, правого колінного суглобу; струсу головного мозку, перелому пятої запясткової кістки правої кисті.
Тілесне ушкодження у вигляді перелому пятої запясткової кістки правої кисті викликало розлад здоровя більше 21-го дня і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості; тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку викликало розлад здоровя більше 6, але менше 21 дня і відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя; тілесні ушкодження у вигляді синця та саден відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю та пояснив, що 1 грудня 2015 року прогулювався по вулиці Леваневського в м.Миронівка, там побачив біля автомобіля потерпілого. Будучи у нетверезому стані, підійшов до нього та став вимагати гроші, в процесі ударив потерпілого кулаком в обличчя, потім вони вдвох впали на землю, де продовжували боротися. У подальшому потерпілий звязав його та викликав поліцію, у звязку з чим він не довів свого умислу до кінця.
У вчиненому щиро кається, просить його суворо не карати, заявлений прокурором цивільний позов визнав повністю.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України як незакінчений замах на умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.
Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що як помякшують, так і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стан алкогольного спяніння.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.75 КК України.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Заявлений прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Миронівської районної державної адміністрації, Миронівської центральної районної лікарні цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 714 грн. 36 коп. підлягає задоволенню.
Судом установлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 отримав різного ступеню тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Миронівської центральної районної лікарні з 03 грудня 2015 року по 14 грудня 2015 року - всього 11 ліжко-днів. Згідно довідки Миронівської ЦРЛ № 47 від 15 січня 2016 року вартість одного ліжко-дня складає 64 грн. 94 коп., а всього на лікування потерпілого витрачено 714 грн. 36 коп. (64,94 грн. х 11днів ).
Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно зі ст.89 Бюджетного Кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, якою є Миронівська центральна районна лікарня, здійснюються за рахунок місцевого бюджету.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
засудив :
Визнати винним ОСОБА_5 за ст.ст.15 ч.3, 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на два роки.
На підставі п.2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 статті 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1