Справа № 174/387/16-к
п/с№ 1-кп/174/44/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський мський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000225 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, по національності українця, освіта професійно-технічна, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.04.2016 року Вільногірським міським судом, за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт;

в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2016 року, ОСОБА_4 , було засуджено Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Вирок вступив у законну силу 13.05.2016 року.

Згідно ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, є обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному проваджені, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Особа, засуджена до покарання у виді громадських робіт, виконує ряд обов`язків, а саме: 1) вона повинна сумлінно працювати на тих об`єктах і роботах, які будуть призначені інспекцією і повністю відпрацювати призначений судом строк; 2) періодично з`являтися на реєстрацію; 3) повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; 4) за порушення порядку і умов, ухилення від відбуття покарання, вчинення адміністративного проступку вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності, що також передбачено «Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю», а саме: Розділ ІІ п.1.12. ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, має наслідком відповідальність, передбачену статтею 389 Кримінального кодексу України.

Так, 18 травня 2016 року ОСОБА_4 , було поставлено на облік у Вільногірський МВ КВІ УДПтС в Дніпропетровській області, розташований по вул. Центральній, 8, в м. Вільногірську Дніпропетровської області.

23 травня 2016 року ОСОБА_4 , знаходився у Вільногірському МВ КВІ УДПтС в Дніпропетровській області, розташованого за вищевказаною адресою, де йому під підпис роз`яснено порядок та умови відбуття покарання призначеного за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, у вигляді громадських робіт, та вручено направлення до КЗ «Спортивний комплекс «Авангард» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 28, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, для прибуття на підприємство та початку відбування громадських робіт з 24 травня 2016 року. Цього ж дня, 23 травня 2016 року, ОСОБА_4 , було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої останній мав з`являтися на реєстрацію до Вільногірського МВ КВІ УДПтС в Дніпропетровській області, 1-й, 2-й, 3-й та 4-й понеділок кожного місяця, з якою ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис, та заведено листок реєстрації.

24 травня 2016 року ОСОБА_4 , прибув до КЗ «Спортивний комплекс «Авангард» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, який розташований за вищевказаною адресою, де його було ознайомлено з графіком виходу на відпрацювання громадських робіт, а саме з 08.00 год. до 12.00 год. кожного робочого дня підприємства загальною кількістю 24 години. З графіком виходу на відпрацювання громадських робіт ОСОБА_4 ознайомлений під підпис.

Проте, будучи належним чином повідомленим про зобов`язання з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції та відпрацювати визначене вироком суду покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від відбуття покарання 01.06.2016 року, 02.06.2016 року, 03.06.2016 року, 06.06.2016 року, 07.06.2016 року, 08.06.2016 року, 09.06.2016 року та 10.06.2016 року не з`явився до КЗ «Спортивний комплекс «Авангард» для відпрацювання за графіком громадських робіт, тобто свідомо з прямим умислом, без поважних причин не вийшов на громадські роботи, після чого 13.06.2016 року був письмово попереджений інспектором Вільногірського МВ КВІ УДПтС в Дніпропетровській області, про кримінальну відповідальність за порушення умов відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, 06 червня 2016 року, в порушення умов та порядку відбування покарання ОСОБА_4 , без поважних причин, не з`явився на реєстрацію до Вільногірського МВ КВІ УДПтС в Дніпропетровській області, а також продовжуючи умисне ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, у цьому ж місяці, а саме: 16.06.2016 року, 17.06.2016 року, 21.06.2016 року, 22.06.2016 року, 23.06.2016 року, 24.06.2016 року та 27.06.2016 року ОСОБА_4 , повторно без поважних причин не з`являвся до КЗ «Спортивний комплекс «Авангард» для відпрацювання громадських робіт, тобто таким чином за червень місяць 2016 року останній відпрацював за графіком 16 год., та не відпрацював 60 год. чим не виконав покладені на нього обов`язки, й порушив порядок та умови відбуття покарання у вигляді громадських робіт, чим завдав шкоди інтересам правосуддя в частині забезпечення покарання, тобто можливості держави реалізувати кримінально правову санкцію і тим самим захистити особу, суспільство й державу від злочинних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Тобто невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин і є порушення умов та порядку відбування покарання у вигляді громадських робіт та являє злочин проти правосуддя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєнні даного кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що з 01.06.2016 р. по 10.06.2016 р., не з`являвся для відпрацювання громадських робіт, так як хворів, однак до лікаря не звертався, через що підтвердження цього факту у нього не має та свідомо не телефонував до КВІ, так як хотів ухилитися від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Потім знову з 16.06.2016р. по 24.06.2016р., періодично не з`являвся для відпрацювання громадських робіт, через те, що знову захворів, однак до лікаря не звертався, представникам КВІ не телефонував, так як проігнорував їхні неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за невиконання покарання, при цьому чітко усвідомлював, що своїми діями вчиняє злочин. На даний момент покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, виконав повністю.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженого до цього покарання і його дії за цією статтею кваліфіковано вірно .

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання ним своє вини та усунення заподіяної злочином шкоди, оскільки покарання, призначене обвинуваченому вироком суду у виді громадських робіт, відбуто ним повністю.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 , характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.
Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, суд прийшов до висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_4 , на підставі ч.1 ст. 69 КК України, слід перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 389 КК України та призначити ОСОБА_4 , покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки на час постановлення вироку покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2016 р. у виді 100 годин громадських робіт, ОСОБА_4 , відбув повністю, то при призначенні покарання ст.71 КК України застосуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу, у розмірі 510 грн.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1