Справа №492/499/16-к
Провадження №1-кп/492/89/16
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000135, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 27.02.2016 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
27.02.2016 р. приблизно о 10 годині 45 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Элен», що розташований за адресою: вул. Будівельників, буд. №3 м. Арциз Одеська область, в ході виниклої сварки, на ґрунті неприязнених відносин, що склалися між ним та потерпілою ОСОБА_4 , тримаючи ніж в правій руці, який ОСОБА_5 узяв з прилавку зазначеного магазину, та притискаючи його вістрям вперед до животу потерпілої та далі притискаючи його лезом вперед до горла потерпілої ОСОБА_4 , яка в силу фізичної переваги ОСОБА_5 не могла захистити себе від злочинного посягання останнього і припинити його протиправну діяльність. ОСОБА_5 умисно висловлював загрозу позбавлення життя ОСОБА_4 , яку вона сприйняла як реальну дійсну загрозу позбавлення її життя, виходячи з обстановки, способу її здійснення та агресивності ОСОБА_5 .

Крім того, 27.02.2016 р. приблизно о 10 годині 45 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Элен», що розташований за адресою: вул. Будівельників, буд. №3, м. Арциз Одеська область, в ході виниклої сварки, на ґрунті неприязнених відносин, що склалися між ним та потерпілою ОСОБА_4 , тримаючи ніж в правій руці, який ОСОБА_5 узяв з прилавку зазначеного магазину та притискаючи його до тіла потерпілої наніс один удар своєю головою по голові потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: рани правої надбрівної дуги, синця на верхній повіці правого ока, синця нище пупку зліва, які згідно висновку експерта №40 від 03.03.2016 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які привели до короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні зазначила, що до обвинуваченого в рамках цього обвинувального акту не має претензії матеріального або морального характеру.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів обвинуваченого ОСОБА_5 ; допитом потерпілої ОСОБА_4 , дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваного.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України (далі КК України), як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини невеликої тяжкості, будучи повнолітнім; характеризується за місцем проживання та місцем роботи позитивно; на обліку в наркологічному кабінеті, а також на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті не знаходиться; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Крім того, судом враховано, що потерпіла до обвинуваченого ОСОБА_5 , в рамках цього обвинувального акту претензій матеріального та морального характеру не має.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним злочинів, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що винному ОСОБА_5 для його виправлення та запобігання скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням до нього дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши остаточний йому строк покарання у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід, відносно ОСОБА_5 не обирати.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів, у даному кримінальному проваджені.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
В силу ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 25.08.2016 р.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку, негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1