В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2016 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/43/16 (справа № 308/766/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 22.12.2015 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стужиця Великоберезнянського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
21 грудня 2015 року о 22:00 годин, гр. ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та їх кримінально карані наслідки, проник на подвір`я дворогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить гр. ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_3 , де шляхом проникнення через розбите вікно до вище вказаного будинку, проник в середину, звідки викрав масляний радіатор марки «Віркос», білого кольору, бувшого у використанні, після чого виніс його з будинку, де на подвір`ї дворогосподарства його зустріли гр. ОСОБА_6 мешк. АДРЕСА_1 та гр. ОСОБА_7 мешк. АДРЕСА_2 , які відібрали вище вказаний масляний радіатор та повернули до будинку, після чого повідомили про дану крадіжку власників будинку.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті.

Обвинувачений та потерпіла пояснили про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , допитом потерпілої та дослідженням висновку експерта та даних про його особу.

Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла.

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стужиця Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, з середньою освітою, тимчасово не працює, раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, на утриманні має неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується нейтрально. Відповідно до довідок на обліку у фтизіатра та психіатра не перебуває, під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, та вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 достатньо призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, в межах санкції статті.

Враховуючи тяжкість злочину, наявність двох пом`якшуючих обставин та особу винного, який вважається раніше не судимим згідно ст. 89 КК України, має на утриманні неповнолітню дочку, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Матеріальна шкода вказаним кримінальним правопорушенням не заподіяна, цивільного позову не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 306,90 гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: вилучені під час огляду місця події масляний радіатор марки «Віркос», який під розписку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - вважати повернутими законному володільцю.

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 306,90 гривень (триста шість гривень 90 копійок) стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1