Провадження № 1-кп/200/487/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002076 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 липня 2016 року до Бабушкінського районого суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 КК України.

У підготовчому судовому засідання прокурор ОСОБА_6 вказав, що зазначене кримінальне провадження підсудне Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, сторони на стадії досудового слідства та у підготовчому судовому засіданні не заключили угоду, кримінальне провадження може бути призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив суд призначити кримінальне провадження у відкрите судове засідання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вважала за необхідне призначити справу у відкрите судове засідання.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, на підставі чого він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п.5 та п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, в наданому до суду обвинувальному акті не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Так, спочатку в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами за період з липня 2011 року по березень 2014 року, а потім описано, що остання шляхом корегування даних розрахунково-платіжних відомостей під час виплати заробітної плати працівникам підприємства, здійснила їх виплату собі, замість ОСОБА_5 , а саме: за період з липня по грудень 2011 року в сумі 1630,14 грн.; за період з січня по грудень 2012 року в сумі 540,14 грн.; за період з січня по грудень 2013 року в сумі 12353, 77 грн.; за період з січня по березень 2014 року в сумі 5887,73 грн., а в цілому за період з липня 2011 року по березень 2014 року, на загальну суму 20 411,78 грн.
Тобто, зміст обвинувального акту містить дані про вчинення ОСОБА_4 злочинів, які вона скоювала в різні періоди часу, а фактичні обставини їх вчинення описані загально, при цьому не вказано, як все ж таки діяла ОСОБА_4 , з єдиним умислом на вчинення інкримінованих їй злочинів, чи кожен раз окремо (так само у разі повторності цих злочинів, не містить такої кваліфікуючої ознаки), в зв`язку з чим суд вважає, що не встановлена суб`єктивна сторона злочину інкримінованого обвинуваченій.
Також, обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин правопорушення із зазначенням події злочину, обставин їх вчинення, місця та способу його вчинення, які прокурор вважає встановленими за вказані ним періоди заволодіння коштами з липня по грудень 2011 року в сумі 1630,14 грн.; за період з січня по грудень 2012 року в сумі 540,14 грн.; за період з січня по грудень 2013 року в сумі 12353, 77 грн.; за період з січня по березень 2014 року в сумі 5887,73 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що направлений до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки як би не вбачав прокурор фактичні обставини справи, викладаючи їх в обвинувальному акті, він повинен формулювати обвинувачення керуючись і положеннями КК України, тобто і матеріальним законом, не допускаючи спрощень та суперечностей у викладенні цих обставин, а тому, суд приходить до висновку, що таке обвинувачення є неконкретним й свідчить про істотне порушенням вимог кримінального процесуального законодавства в частині права обвинуваченої на захист, у зв`язку із чим обвинувальний акт підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 376, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 обвинувальний акт та додатки у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002076 відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у скоєнні злочину за ч.2 ст.191 КК України, у зв`язку із невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Головуючий суддя ОСОБА_1