Справа № 414/510/16-к
Провадження № 11-кп/782/274/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 26.07.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рубіжне Луганської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у кв. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.126 КК України до ста годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишено у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 84 гривні, на користь ОСОБА_11 84 гривні, на користь ОСОБА_12 335 гривень 94 копійки, на користь ОСОБА_13 84 гривні, на користь ОСОБА_14 70 гривень 60 копійок, на користь ОСОБА_15 88 гривень 70 копійок.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 визнано винним в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_8 за наступних обставин.

26 квітня 2015 року близько 16-00 години під час проведення зборів сільських мешканців біля зупинки громадського транспорту по вул. Івашкіна у с.Скаргівка Кремінського району Луганської області ОСОБА_9 став висловлюватися на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, а потім штовхнув в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_16 перечепився через велосипед та впав на землю. Захищаючись, ОСОБА_16 застосував до ОСОБА_17 газовий балон, шляхом розпилення речовини в обличчя. Після завершення зборів ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_16 і наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого останній впав на землю, а потім наніс удар ногою в живіт потерпілого.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 просять скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 .

Посилаються на упередженість суду щодо ОСОБА_9 , про що свідчить надання прокурору і потерпілому часу, аби підготовитися до судових дебатів. Після проголошення вироку головуючий не виконав вимоги ч.3 ст. 376 КПК України і не роз`яснив обвинуваченому, його захисникам, потерпілому право на ознайомлення з журналом судового засідання та право подати на нього письмові зауваження, що є істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону.

Перекваліфікувавши дії ОСОБА_17 з ч.1 ст.125 на ч.1 ст.126 КК України, суд порушив норми кримінально-процесуального закону, оскільки його висновки щодо необхідності перекваліфікації не були предметом розгляду у судовому засіданні. Крім того, така перекваліфікація можлива лише за наявності скарги потерпілого про притягнення до відповідальності обвинуваченого саме за ч.1 ст.126 КК України, а така скарга відсутня. Прокурор не надавав згоди на зміну кваліфікації, а потерпілий не відмовлявся від скарги за ч.1 ст.125 КК України.

Не зважаючи на те, що захисники не приймали раніше участі в судовому провадженні, їм не було надано відповідно до вимог ч.4 ст.324 КПК України для ознайомлення матеріали досудового розслідування.

Слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 проведено з порушенням ч.7 ст.223 КПК України, оскільки проведений за участю понятих ОСОБА_14 і ОСОБА_18 , які є свідками обвинувачення і зацікавлені в результатах кримінального провадження, до того ж не містить підписів ОСОБА_18 , яка не була допитана і в судовому засіданні. Показання потерпілого в судовому засіданні і під час проведення слідчого експерименту щодо нанесення йому ударів, відрізняються.

Суд безпідставно послався на висновки судово-медичної експертизи, які не були внесені до реєстру досудового розслідування і не були відкриті стороні захисту.

Після завершення підготовчого провадження суд не направив учасникам судового провадження копій ухвали про призначення судового розгляду, що негативно вплинуло на підготовку стороною захисту побудування стратегії і тактики від обвинувачення.

Крім того, суд безпідставно стягнув витрати, пов`язані із залученням свідків, з обвинуваченого, в той час, коли відповідно до вимог ч.1 ст.118 КПК України їх повинна була нести сторона обвинувачення або потерпілий.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та надали аналогічні її змісту пояснення; прокурора і потерпілого ОСОБА_8 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_9 в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 доведена сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 26.04.2015 року близько 16 години він на велосипеді під`їхав до зупинки громадського транспорту по вулиці Івашкіна у с.Скаргівка Кремінського району, де в той час проводилися збори мешканців села. ОСОБА_17 почав сваритися з ним, кричати, а потім вдарив його рукою в область серця, від чого він впав, перечепившись через велосипед. Через деякий час ОСОБА_17 знову підійшов до нього та вдарив рукою по голові, від чого він знов впав и втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що під час проведення зборів селян ОСОБА_17 двічі вдарив ОСОБА_16 .

Під час проведення слідчих експериментів свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_14 засвідчили, що в ході конфлікту ОСОБА_17 двічі вдарив ОСОБА_16 , а також показали, яким чином це відбувалося (а.с.115-121, 122-128).

Свідчення про те, що між ОСОБА_17 і ОСОБА_16 відбувалася сварка, під час якої ОСОБА_17 бив чи штовхав ОСОБА_16 , а той падав на землю, надали суду також свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Суд обґрунтовано прийняв у якості доказів показання даних свідків, оскільки відсутні підстави для сумніву у їх неупередженості.

Кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч.1ст.126 КК України колегія суддів вважає правильною, оскільки він умисно завдав побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_8 .

На думку колегії суддів, перекваліфікувавши дії ОСОБА_17 з ч.1 ст.125 на ч.1 ст.126 КК України, суд не порушив норми кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ст.478 КПК України, яка регламентує початок кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, потерпілий має право подати до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, така заява від потерпілого про вчинення щодо нього кримінального правопорушення з боку ОСОБА_17 надійшла протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому стаття закону, за якою потерпілий просив притягти ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності в ній не зазначалася (а.с.140).

Аналіз об`єктивних сторін кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України свідчить про те, що вони є ідентичними і відрізняються наслідками протиправних дій: відповідальність за ч.1 ст.125 КК України настає за спричинення легких тілесних ушкоджень, в той час як за ч.1 ст. 126 КК України вона настає за завдання побоїв, які хоч і завдали фізичного болю, але тілесних ушкоджень не спричинили. Досудове слідство за кожною із зазначених статей, відповідно до вимог ст.477 КПК України проводиться у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, об`єктивна сторона кримінального правопорушення була предметом дослідження у судовому засіданні.

Санкції ч.1 ст.125 і ч.1 ст.126 КК України є абсолютно ідентичними, тобто засудження ОСОБА_9 за ч.1 ст. 126 КК України не погіршило його становища у порівнянні з можливим засудженням за ч.1 ст. 125 КК України, тим самим суд не вийшов за межі обвинувачення і не припустив порушення вимог ст. 337 КПК України.

Всупереч доводам апеляції, надання судом прокурору і потерпілому часу, аби підготовитися до судових дебатів, не суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства і, відповідно, не свідчить про упередженість суду щодо ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Невиконання головуючим вимог ч.3 ст.376 КПК України, який після проголошення вироку не роз`яснив обвинуваченому, його захисникам, потерпілому право на ознайомлення з журналом судового засідання та право подати на нього письмові зауваження, не перешкодило і не могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, тобто не є істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону відповідно до змісту ст. 412 КПК України, і не є таким порушенням кримінально-процесуального закону, яке тягне за собою скасування вироку.

Відповідно до ч.4 ст. 324 КПК України прокурору та захисникові, які раніше не брали участі у кримінальному провадженні, суд зобов`язаний надати час, достатній для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підготовки до участі в судовому засіданні.

Всупереч доводам апеляції, вимоги ч.4 ст.324 КПК України були виконані в повному обсязі.

Так, запис в журналі судового засідання від 21.06.2016 року свідчить про те, що в цей день судове засідання було відкладене на 8 липня 2016 року у зв`язку із задоволенням клопотання захисту про надання їм можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, після чого було знов відкладено на 20 липня 2016 року через неявку захисника ОСОБА_7 (а.с.104-105, 107-109).

У відповіді на адвокатський запит від 18.07.2016 року прокурор зазначив про можливість адвокатів ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у приміщенні прокуратури у погоджений за телефоном час (а.с.149). Звукозапис судового засідання від 20.07.2016 року свідчить про те, що захисники вважали за можливе закінчити дослідження доказів і перейти до судових дебатів, клопотань про продовження терміну для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від них не надходило. Запис про ознайомлення захисту з матеріалами судового провадження також міститься в матеріалах кримінального провадження (а.с.163а).

Доводи апеляції про те, що суд не направив учасникам судового провадження копій ухвали про призначення судового розгляду і це негативно вплинуло на підготовку стороною захисту побудування стратегії і тактики від обвинувачення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки підготовче судове провадження проводилося за участю іншого захисника, а саме ОСОБА_19 , за участі якої і почався безпосередньо судовий розгляд. Після вступу захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до участі в судовому провадженні, суд відклав судовий розгляд, надавши можливість захисникам побудувати стратегію і тактику захисту від обвинувачення.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляції про те, що слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 проведено з порушенням ч.7 ст.223 КПК України, оскільки у якості понятих були запрошені ОСОБА_14 і ОСОБА_18 , які є свідками обвинувачення.

Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

До жодної з наведених у даній статі категорій осіб свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 не відносяться, будь-яких даних про заінтересованість даних свідків у доведеності вини ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження не містять.

Всупереч доводам апеляції показання потерпілого в судовому засіданні і під час проведення слідчого експерименту щодо нанесення йому ударів, не містять суттєвих відмінностей.

Суд обґрунтовано послався на висновки судово-медичної експертизи, яка хоч і не була внесена до реєстру досудового розслідування, але була відкрита стороні захисту, про що свідчать записи підозрюваного і його захисника у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.с.241 матеріалів кримінального провадження №0000348).

Призначене ОСОБА_9 покарання колегія суддів вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду в частині визнання винуватості ОСОБА_9 та призначення йому покарання.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляції щодо безпідставності стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням свідків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків повинна нести сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про їх виклик, в нашому випадку це сторона обвинувачення або потерпілий.

В даній частині апеляційні вимоги слід задовольнити, вирок суду змінити, виключивши з нього вказівку про стягнення з ОСОБА_9 на користь свідків обвинувачення витрат, пов`язаних із їх прибуттям до місця судового провадження.

Керуючись статтями 407, 408 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Виключити з вироку Кремінського районного суду Луганської області від 26.07.2016 року вказівку про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 84 гривні, на користь ОСОБА_11 84 гривні, на користь ОСОБА_12 335 гривень 94 копійки, на користь ОСОБА_13 84 гривні, на користь ОСОБА_14 70 гривень 60 копійок, на користь ОСОБА_15 88 гривень 70 копійок.

В іншій частині вирок Кремінського районного суду Луганської області від 26.07.2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
_____________ ____________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3