Єдиний унікальний номер 233/452/16-к
Номер провадження 11-кп/775/949/2016

У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів

судової палати з розгляду кримінальних справ

та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі

обвинуваченого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

16 серпня 2016 року у відкритому судовому в засіданні м. Бахмуті розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Костянтинівського міськрайоного суду Донецької області від 10 червня 2016 року яким, -

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світле Приморського краю РФ, громадянина України, раніше судимого: 14 серпня 2008 року Кіровським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 04 лютого 2009 року Кіровським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 роки 3 місяців позбавлення волі;

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 6 (шести) місяців з відбуванням покарання у кримінально-виправної колонії закритого типу, -

в с т а н о в и л а :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 , засуджено за те що, 07 липня 2015 року приблизно з 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , разом вживали спиртні напої за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 . 08 липня 2015 року приблизно о 1 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 і раніше засуджений ОСОБА_7 , після вживання спиртних напоїв та виходячи з будинку ОСОБА_8 , побачили у дворі моторолер ZN 150 Т-16, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить останньому, та у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння вказаним моторолером, про що він розповів ОСОБА_7 та запропонував йому скоїти незаконне заволодіння зазначеним майном, на що останній відповів згодою. Надалі, 08 липня 2015 року, приблизно о 2 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за попередньою між собою змовою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій спільний злочинний намір, повернулися до домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , де, розподілили злочинні ролі, згідно чого ОСОБА_5 переліз через огорожу та проник до двору вище вказаного домоволодіння, а ОСОБА_7 залишився біля будинку щоб вразі небезпеки подати сигнал. Після цього ОСОБА_5 відкрив хвіртку та разом з ОСОБА_7 , шляхом штовхання вивели з двору моторолер, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом вартістю 7023 грн. 33 коп., після чого з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

В принесеній апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 посилаючись на те, що моторолер він взяв лише покататися, моторолер у подальшому було ним повернуто потерпілому та працівники поліції його не вилучали, потерпілий ОСОБА_10 претензій до обвинуваченого не має, просить вирок в частині призначення покарання змінити, призначивши більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи принесеної ним апеляційної скарги та просив про перекваліфікацію його дій на ст. 185 ч. 2 КК України та пом`якшення міри кримінального покарання, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив про залишення вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів находить доводи апеляційної скарги не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в незаконному заволодінні транспортним засобом визнав в повному обсязі.

В засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив в повному обсязі дані ним свідчення.

Заволодіння транспортним засобом за багатьма ознаками має схожість з викраденням чужого майна. Відмінність цих злочинів можна провести за їх об`єктом і предметом.

Об`єктом викрадення чужого майна є відносини власності, а об`єктом цього злочину є відносини, які забезпечують безпеку руху та експлуатації механічного транспорту. Предметом викрадення є будь-яке чуже майно. Предметом цього злочину є транспортні засоби, які згідно з чинним законодавством визнаються джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , який за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів транспортним засобом підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 289 КК України, а доводи апеляційної скарги про те, що вказані дії необхідно кваліфікувати як вчинення крадіжк, тобто за ч. ст. 185 КК України є безпідставні.

Міра кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк призначена обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу наявність двох судимостей за злочини проти власності, обставини яка обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначені розміру міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом належним чином враховано обставина, яка пом`якшує покарання щире каяття. Та покарання призначено в межах санкції статті, ближче до мінімального.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченому ОСОБА_5 , про суворість призначеного покарання безпідставні.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк переднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано 10 червня 2016 року.

Інші апеляційні підстави для скасування або зміни вироку відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайоного суду Донецької області від 10 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк переднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з дня його фактичного затримання, тобто з 10 червня 2016 року по набрання вироком законної сили, тобто по 16 серпня 2016 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії ухвали обвинуваченим, а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: