г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/793/16-к
Номер провадження 1-кп/213/118/16
В И Р О К
Іменем України
22 червня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за №0001110 у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Барда, Республіка Азербайджан, особи без громадянства, постійної реєстрації місця проживання не має, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на цей час тимчасово перебуває в КУВП №3 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла,2, освіта середня, неодруженого, ніде не працює та не навчається, щодо цього кримінального правопорушення не судимого, після його вчинення був засуджений:

- 03.09.2015 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75,104 КК України іспитовим строком -1 рік;

- 29.03.2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання остаточно визначено покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі, строк покарання рахувати з 30.10.2015 року,

за ст.185 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

-з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,

-з боку захисту захисника ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого, представника Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, 17 липня 2015 року, близько 16 год. 30 хвил., знаходячись біля церкви, розташованої по вул. Обручева, 14, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, побачив автомобіль «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік від церкви, та у якого були незачинені пасажирські двері. Після чого у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, користуючись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, через незачинені пасажирські двері проник до салону вищевказаного автомобіля, та повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Asus Zenfone 4», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №196 від 11.02.2016 року становить 1650 гривень та гроші в сумі 900 гривень. Після чого, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 2550,00 гривень.

Своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що 17 липня 2015 року, близько 16год. 30хвил., він зі своїми знайомими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та іншими хлопцями та дівчатами, повертався з річки, та вони зайшли у двір церкви, щоб попити води. Там вони побачили автомобіль «Ford Kuga» білого кольору, підійшли до нього та стали фотографуватися з цим автомобілем. Потім хлопці та дівчата пішли, а він, помітивши, що передні пасажирські двері автомобіля відчинені, відкрив двері, та проник до салону автомобіля. Побачивши гроші та мобільний телефон, він взяв їх та поклав до кишені своїх шортів, після чого вийшов з автомобіля, та побіг доганяти своїх знайомих. На викрадені гроші він пригощав знайомих морозивом, кокаколою, решту грошей, точну суму він не пам`ятає, витратив на особисті потреби. Пізніше він розповів хлопцям, що з автомобіля, що стояв біля церкви, він викрав мобільний телефон та гроші. В подальшому, викрадений мобільний телефон він продав. Коли його затримали працівники поліції, він щиросердечно у всьому зізнався, вказав де знаходиться мобільний телефон. У скоєному щиросердечно розкаюється, та просить суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_11 про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, з`являтися до суду не побажала, надала суду письмову заяву, та просить суд розглянути справу за її відсутності, викрадений мобільний телефон їй повернули, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні йому покарання покладається на розсуд суду /а.с.87, т.1/.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується також зібраними у справі належними та допустимими доказами: поясненнями свідків, висновками експертів, іншими письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так, допитаний в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 17.07.2015 року приблизно о 16.30 год. він з друзями, в тому числі і ОСОБА_15 поверталися з річки, та зайшли на подвір`я церкви, щоб попити води. Там вони побачили великий автомобіль типу «Джип» білого кольору, з яким вони стали фотографуватися. Після цього він відволікся, і почув, що стукнули двері автомобілю, а потім вони всі побігли, оскільки злякалися. Коли вони добігли до магазину, ОСОБА_16 купив їм морозиво. В подальшому від працівників міліції, та від самого ОСОБА_17 він дізнавався, що той викрав з автомобіля грошові кошти та мобільний телефон. Як ОСОБА_18 скоював крадіжку він не бачив, точну суму викрадених коштів він не знає.

Неповнолітній свідок ОСОБА_13 , допитаний в присутності педагога суду пояснив, що ОСОБА_16 його приятель. Підтвердив, що 17.07.2015 року близько 16год.30хвил., коли вони з ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та іншими хлопцями та дівчатами проходили біля церкви на житловому масиві «ПівдГЗК», вони побачили автомобіль марки «Джип» білого кольору та стали біля нього фотографуватися. Потім він побачив, що хтось відкрив пасажирські двері, та було видно тільки чиїсь ноги. Коли двері зачинилися, він побачив ОСОБА_17 , після чого вони стали бігти в сторону магазину. Потім ОСОБА_16 купив йому кока-колу, морозиво. Він також бачив , що у ОСОБА_17 з`явився новий мобільний телефон. ОСОБА_18 сказав, що його йому купив батько. Вже після того, як була подана заява до міліції, ОСОБА_16 розповів їм про те, що він викрав гроші та мобільний телефон з автомобіля. Яку суму коштів викрав ОСОБА_18 , йому не відомо, оскільки останній цього не говорив.

Неповнолітні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , допитані у присутності своїх законних представників та педагога, підтвердили, що 17.07.2015 року, у другій половині дня, вони з іншими хлопцями та дівчатами проходили неподалік церкви на житловому масиві «ПівдГЗК». Біля церкви дійсно стояв автомобіль білого кольору. ОСОБА_16 , ОСОБА_22 і ще хтось з хлопців, затримались біля церкви, а вони пішли до магазину. Що сталося біля церкви їм не відомо. Про те, що ОСОБА_16 викрав гроші з салону автомобіля та мобільний телефон, вони дізналися від працівників міліції.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.185ч.2 КК України підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження:

-протоколом про прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_11 від 17.07.2015 року, в якому зазначено, що з її автомобіля викрадено гроші в сумі 900 грн. та мобільний телефон (а.п. 12-13,т.2);
- документами, які підтверджують належність транспортного засобу «Ford Kuga» білого кольору та мобільного телефону «Asus Zenfone 4» потерпілій ОСОБА_11 (а.п.8-10,т.2);
-протоколом огляду місця події від 17.07.2015 року (а.п.15,т.2);
-розпискою свідка ОСОБА_23 про добровільну видачу мобільного телефону«Asus Zenfone 4» чорного кольору (а.п. 27,т.2);
-протоколом огляду та вилучення речейдобровільно виданого телефону«Asus Zenfone 4» від 15.09.2015 року (а.п. 28-29,т.2), розпискою потерпілої ОСОБА_11 про повернення їй викраденого мобільного телефону (а.п.48,т.2);
-постановами про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів ( а.с.49, 78,104,108,112,т.2);
- висновком судово-товарознавчої експертизи №196 від 11.02.2016 року, яким визначена вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_11 мобільного телефону (а.п. 97-100, т.2);
-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_11 від 22.02.2016 року та диском з відеозаписом цієї процесуальної дії (а.п.101-103, т.2); протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 22.02.2016 року та диском з відеозаписом слідчого експерименту (а.п. 105-107, т.2); протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 та диском з відеозаписом слідчого експерименту (а.п. 109-111,т.2), в ході проведення яких потерпіла ОСОБА_11 та свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розповіли та показали на місці, як відбувалися події.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає доведеною в судовому засіданні повністю вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно. Кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ст.185 ч.2 КК України, суд вважає правильною.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не виявлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить, те, що він щиросердечно розкаюється у скоєному, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці.

Суд також враховує, що ОСОБА_8 на час скоєння кримінального правопорушення закінчив середню загально-освітню школу №92, отримав атестат. Під час навчання перебував на внутрішньо-шкільному обліку, як дитина, схильна до правопорушень, характеризувався негативно, легко підпадає під сторонній негативний вплив, батьки впливу на його поведінку не мали. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував.

Враховуючи особу обвинуваченого, який скоїв корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості, раніше скоїв правопорушення за ст.185 ч.3 КК України, за що його було засуджено вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 03.09.2015 року до покарання у виді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком - 1 рік, а вироком того ж суду від 29.03.2016 року його засуджено за ст.ст.186ч.2, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, - суд вважає, що з метою його виправлення та перевиховання йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд не вбачає підстав для призначення йому менш суворого покарання, або для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст.ст.75 чи 69 КК України.

Враховуючи щиросердечне каяття обвинуваченого ОСОБА_8 , те, що на час вчинення кримінального правопорушення він був неповнолітнім, суд вважає, що при призначенні йому покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст.70ч.4 КК України, можливо застосувати принцип поглинання покарань.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили обирати, тримання під вартою, враховуючи його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та те, що він на цей час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Строк перебування ОСОБА_8 , який відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення, де він тимчасово залишений на період судового розгляду згідно ухвали Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 04.04.2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. При цьому суд враховує, що вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 29.03.2016 року строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України у вищезазначеному порядку ОСОБА_8 зарахований з 30.10. 2015 року до набрання вищезазначеним вироком законної сили, тобто до 29.04.2016 року.

Витрати за проведені в ході досудового розслідування дактилоскопічні експертизи не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки вони не мають доказового значення для викриття обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому їх необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.4 КК України призначене цим вироком покарання поглинути більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_8 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року, та остаточно шляхом поглинання визначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 /чотирьох/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 за цим вироком відраховувати з 22.06.2016 року.

Зарахувати в строк відбутого ОСОБА_8 покарання, покарання відбуте ним за вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2016 року з 30.10.2015 року по 21.06.2016 року включно.

Взяти до уваги, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2016 року ОСОБА_8 відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбутого покарання період з 30.10.2015року та до набрання вироком законної сили ( до 29.04.2016 року) , з розрахунку один день знаходження в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 ч.5 п.ґ) КК України зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_8 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 29.04.2016 року та по день проголошення вироку 22.06.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
-мобільний телефон«AsusZenfone4» ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , який зберігається у потерпілої ОСОБА_11 , залишити ОСОБА_11 ;
- вилучений слід пальця руки з первинною упаковкою, вилучений 17.07.2015 року в ході огляду місця події, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;
- оптичний диск формату CD-R, на якому міститься відео файл формату Protracker Module, розміром 159 мегабайт, під назвою « MOV002» на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 , та який зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний диск формату CD-R, на якому міститься відео файл формату Protracker Module, розміром 368 мегабайт, під назвою « MOV003», на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , та який зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний диск формату DVD-R, на якому міститься відео файл формату Protracker Module, розміром 418 мегабайт, під назвою « MOV001», на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , та який зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання нею копії вироку.

Суддя ОСОБА_1