Єдиний унікальний номер 234/378/15-к
Номер провадження 11-кп/775/9/2016

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25.02.2016 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 на вирок судді Краматорського міського суду Донецької області від 28 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, який не працює, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою : АДРЕСА_2

визнано винним за ч.1 ст. 258? КК України та призначено покарання у вигляді строком 8 років позбавлення волі; за ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку Краматорського міського суду Донецької області, від 28 травня 2015 року, ОСОБА_7 , працюючи оперуповноваженим сектору кримінального розшуку Куйбишевського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, а в подальшому, згідно наказу начальника ГУМВС України в Донецькій області № 242о/с від 26.06.2014, оперуповноваженим ВКР Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, являвся працівником правоохоронного органу, представником влади та посадовою особою і відповідно до ст.2 Закону України «Про міліцію» був зобов`язаний запобігати та припиняти правопорушення, забезпечувати особисту безпеку громадян, захищати їх права і свободи, законні інтереси, а також згідно присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися зі злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог ОСОБА_7 , в середині травня 2014 року, більш точну дату не встановлено, вступив у позаслужбові відносини з Особою -1, членом терористичної організації «ДНР», матеріали у відношенні якого на досудового слідстві виділені в окреме провадження. Особу-1 29.04.2014р. від імені вказаної організації призначено начальником Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області. Обвинувачений домовився з Особою -1 про свою участь та роль у зазначеній терористичній організації.

В подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи в актовій залі Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області за адресою: м. Краматорськ, вул. Шкадінова, 25, в присутності особового складу міськвідділу погодився з усним наказом Особи -1 про призначення його на посаду начальника відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області та участь у діяльності терористичної організації «ДНР», надавши вказаній організації можливість розраховувати на використання себе згідно з її планами.

Будучи членом терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 , не забезпечив виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, вчинених її учасниками та притягнення їх до кримінальної відповідальності, тим самим сприяючи діяльності вказаної організації на території м. Краматорська.

Окрім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливим мотивом, вступив у попередню злочинну змову з Особою -2, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження на досудовому слідстві, спрямовану на викрадення чужого майна.

19 травня 2014 приблизно о 20 годині ОСОБА_7 , реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб разом із Особою -2, приїхав до території ПП «Талисман», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, 3-А.

Після чого ОСОБА_7 , та Особа-2, скориставшись присутністю на території підприємства невстановлених озброєних представників терористичної організації «ДНР» безперешкодно проникли у приміщення автосалону ПП «Талисман».

Перебуваючи у приміщенні автосалону, ОСОБА_7 , та Особа-2, розуміючи, що їх дії помічені охоронцями підприємства та останні не будуть чинити їм перешкод, керуючись корисним мотивом, відкрито викрали 2 двигуни до човнів, які належать ПП «Талисман», а саме: двигун Parsun T3.6 BMS 05024123 вартістю 36 192,60 гривень та двигун Mercury НОМЕР_1 вартістю 16 912,33 гривень, заподіявши підприємству шкоду на загальну суму 53 104,93 гривень.

Окрім цього, 23 липня 2014 року у дачному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 , проведено обшук, в ході якого останній добровільно видав зброю та боєприпаси, які незаконно зберігав ОСОБА_7 , - автомат „Калашникова" «АКС-74у» заводський номер НОМЕР_2 , який є стандартною бойовою нарізною вогнепальною зброєю калібру 5,45 мм, 30 бойових автоматних патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами, а також 5 патронів калібру 9 мм, що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які ОСОБА_7 , умисно, незаконно зберігав за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

На вказаний вирок, були подані чотири апеляційні скарги: прокурором ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_8 , захисником ОСОБА_9 , та підозрюваним ОСОБА_7 ..

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 прохає:

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 28.05.2015 року стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 374 КПК України.

В мотивувальній частині вироку прохає зазначити, що обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено, а в регулятивній частині вироку зазначити про стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта та додати слово «статті» перед «186 ч. 3 КК України».

- зазначає, що призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, однак, не зазначив обставини, що обтяжують покарання, чи встановлені ці обставини взагалі.

- вважає, що зазначені судом обставини що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме відсутність судимості у ОСОБА_7 та його позитивну характеристику не можуть вважатись обставинами що пом`якшують покарання.

- вказує, що в резолютивній частині вироку, судом не зазначено про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 , на користь держави витрат на залучення експерта та те що в регулятивній частині вироку відсутнє слово «статті» перед «186 ч. 3 КК України».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 прохає закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7

- вважає, що судом допущена неповнота судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущені суттєві порушення вимог кримінального процесуального закону та суд невірно застосував Закон України «Про кримінальну відповідальність», а саме:

- ст. 9 КПК України - в ході кримінального провадження суд, прокурор, слідчий та інщі посадові особи мають виконувати вимоги Конституції України, цього кодексу;

- ст. ст. 85, 86, 87, 91, 92, 93, 94, 216 КПК України.

- зазначає, що в справі по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 187 ч. 3 КК України, при проведенні впізнання по фотографіям, слідчим були порушенні вимоги ст. 228 КПК України, які виявились в тому що слідчий міліції знав про те що ОСОБА_7 є старшим оперуповноваженим співробітником розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, як і сам слідчий. Перед впізнанням по фотографії проводився огляд відео файлів за участю свідка ОСОБА_11 , де було зображення ОСОБА_12 , в ході якого слідчий мав можливість ідентифікувати працівника міліції ОСОБА_12 , а свідок пройшов репетицію майбутнього впізнання підозрюваного.

- вказує, що при проведенні досудового слідства за ст. 258? ч.1 КК України, порушенні вимоги ст. 216 КПК України. Підозру та обвинувальний акт склав прокурор, проте провадження за цим обвинуваченням віднесено КПК України до Служби безпеки України.

- звертає увагу суду на те що у вироку немає оцінки показань свідка ОСОБА_13 , яка була допитана в судовому засіданні.

- вказує на те що слідчим були порушенні вимоги ст. 278 КПК України, які полягали в порушенні двадцятичотирьохгодинному строку вручення підозрюваному підозри у скоєнні злочину що тягне за собою звільнення підозрюваної особи.

- зазначає, що в вироку суд не дає оцінку якості ряду процесуальних дій. Також в справі відсутній відеозапис обшуку, який міг би об`єктивно допомогти розібратися в ролі кожного при обшуку та в достовірності індивідуальних номерів кожного човнового двигуна які знайдені при обшуку.

- звертає увагу на те, що по епізоду з пограбуванням ПП «Талісман», свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 дають різні показання та свідчення. Плутаються в свідченнях щодо часу перебування ОСОБА_12 на території підприємства та в опису процесу викрадення майна підприємства та ролі і ступені участі обвинуваченого ОСОБА_12 у цьому злочині.

- вказує, що свідками обвинувачення ОСОБА_14 і ОСОБА_15 при досудовому розслідуванні жоден з трьох слідчих не пред`явив ОСОБА_12 їм на впізнання, оскільки вказані свідки не казали про те що можуть впізнати підозрюваного.

- зазначає, що у вироку суду не має жодних свідчень про допит свідка ОСОБА_16 і не надається оцінка її показанням. В той же час, свідок ОСОБА_16 підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_12 в частині проведення обшуку, а саме, що його за день до слідчих дій привозили в селище і він вказував правоохоронцям місцезнаходження зброї. Також суд не зазначив у вироку свідчення ОСОБА_12 про те що за день до обшуку у нього були вилучені ключі від дачі, він розповів про місце зберігання зброї а також показав дорогу на дачу та саму дачу, що і підтвердила свідок ОСОБА_17 . Крім того ОСОБА_12 в першому своєму допиті повідомив що раніше спілкувався з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та іноді вони разом відпочивали на дачі а іноді ОСОБА_18 знаходився там самостійно тому що мав у розпорядженні ключі від дачі. Можливо без його участі, човнові двигуни помістив в гаражі на дачі ОСОБА_18 чи вони були туди доставлені невідомими йому особами, після того як він вказав працівникам міліції саму дачу та які вилучили у нього ключі за день до проведення обшуку. Оцінки цим обставинам в рішенні суду теж немає.

- вважає, що суд необґрунтовано прийшов до висновку про те що ОСОБА_20 та Коростилєви дають надумані свідчення з метою звільнити ОСОБА_12 від відповідальності, при цьому не розкриває у вироку повідомлені ними обставини та не ініціює питання про залучення до відповідальності осіб які дали неправдиві показання.

- підкреслює, що речові докази в епізоді пограбування в справі неможливо ідентифікувати через відсутність у деяких човнових моторів номеру або неспівпадіння номеру з тим номером що вказаний в документах.

- також, захисник в своїй скарзі вказує на те, що при обшуку було вилучено зброю та вважає що дії ОСОБА_12 відносно вилученої зброї неможна кваліфікувати за ознаками ст. 263 ч. 1 КК України, оскільки дії ОСОБА_12 щодо зброї проходили в умовах реальної загрози для його життя, в час коли м. Краматорськ було окуповано незаконними збройними формуваннями, коли на території міста велись військові дії, та на момент подій не було документа який регламентував порядок поводження зі зброєю в умовах крайньої необхідності окупації, АТО, крім присяги робітника міліції та КК України.

- вказує, що правомірність заволодіння зброєю, шляхом його таємного вилучення у незаконних формувань ОСОБА_12 не спростовується жодним доказом по справі. Зброя яку зберігав ОСОБА_12 , не мала кримінального минулого та була зброєю Краматорської міліції. ОСОБА_12 діяв у відповідності до присяги та реальних умов крайньої необхідності. Про факт наявності у нього зброї ОСОБА_12 повідомив керівництво.

- вважає, що дії ОСОБА_12 у вироку оцінені невірно, до нього не було застосовано вимоги ст. 39 КК України.

- вважає, що показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 у вироку викладені не відповідно їх показанням в судовому засіданні. Так само як і показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 прохає:

Вирок Краматорського міського суду від 28.05.2015 року, відносно ОСОБА_7 скасувати повністю. Постановити новий вирок, згідно якого ОСОБА_7 виправдати за ст. ст. 258? ч.1, ч. 3 ст. 186 КК України, за ч. 1 ст. 263 КК України, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, обмежившись строком знаходження ОСОБА_7 під вартою.

- вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_12 у злочинах передбачених ч.1 ст. 258?, ч.3 ст. 186 КК України не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

- вказує не те, що ні в обвинувальному акті, ні в вироку суду не вказано як саме ОСОБА_12 сприяв діяльності терористичної організації «ДНР» в місті Краматорську. В судовому засіданні не було надано жодних документів, де б стояла резолюція, підпис ОСОБА_12 , що він як керівник заборонив порушувати кримінальне провадження, або давав вказівки порушити їх.

- зазначає, що в акті та вироку суду вказано, що ОСОБА_12 не працював офіційно в травні 2014 року в Краматорському МВ, це було встановлено показаннями свідків-працівників міліції Краматорського МВ: Ковтеби, ОСОБА_26 , ОСОБА_22 та іншими, а був на посаді о/у СКР Краматорського МВ наказом начальника ГУ УМВС України в Донецькій області від 26.06.2014 року. Суд не встановив, чому, коли ОСОБА_12 працював з «ДНР», то керівництво обласного УВС перевело його на роботу в м. Краматорськ, а не звільнило з посади. Суд в вироку не вказав, після призначення ОСОБА_12 на посаду в м. Краматорську яку роботу він виконував, які віддавав розпорядження до звільнення міста Краматорська. Захисник вважає це порушенням вимог ст. 411 КПК України.

- підкреслює те, що на час затримання обвинуваченого ОСОБА_12 , організації «ДНР» та «ЛНР» не були встановлені в законному порядку як терористичні організації. Захисник вважає, що досудове слідство та суд порушили вимоги ст. 58 Конституції України.

- вважає, що відносно обвинувачення ОСОБА_12 за ч.3 ст. 186 КК України, суд не встановив всіх обставин злочину і не встановив час злочину

- вказує на те, що суд не встановив яким чином ОСОБА_12 виніс два двигуни для човнів з території ПП «Талісман».

- зазначає, що суд не взяв до уваги показання ОСОБА_12 про те, що 19 травня 2014 року, приблизно в 19:30 він був в іншому місті, що підтвердили свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які дали пояснення що в той день ОСОБА_7 приблизно о 20:00 знаходився у кафе «Ріо піца».

- вказує на те, що суд не провів одночасний допит між допитами між допитаними свідками працівниками ПП «Талісман» та ОСОБА_28 і Коростильовими.

- зазначає, що номер човнового двигуна який вилучили при обшуку у ОСОБА_12 не співпадає з номером двигуна який вказано при проведенні інвентаризації на ПП «Талісман».

- Захисник вважає, що відносно обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 приховував зброю, щоб нею не скористались злочинці про що ОСОБА_12 написав рапорт.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 прохає:

Вирок Краматорського міського суду від 28.05.2015 року, скасувати. Постановити новий вирок, згідно якого ОСОБА_7 виправдати за ст. ст. 258? ч.1, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України.

- вважає, що суд в ході кримінального провадження діяв упереджено та не об`єктивно.

- вказує на те що судом були відхилені клопотання про проведення дактилоскопічної експертизи човнових двигунів, клопотання про витребування мобільного телефону ОСОБА_12 , клопотання про допит слідчого, який проводив обшук та огляд човнових двигунів.

- зазначає, що показання свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 розходяться з показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_33 .

- вказує на те, що під час окупації міста Краматорськ незаконними збройними формуваннями, ним не було підписано жодних документів і права підпису він не мав.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, захисника та підозрюваного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора, захисників та підозрюваного підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Так органами досудового слідства та судом першої інстанції ОСОБА_7 був обвинувачений у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме в тому, що він, працюючи оперуповноваженим сектору кримінального розшуку Куйбишевського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, а в подальшому, згідно наказу начальника ГУМВС України в Донецькій області № 242о/с від 26.06.2014, оперуповноваженим ВКР Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, являвся працівником правоохоронного органу, представником влади та посадовою особою і відповідно до ст.2 Закону України «Про міліцію» був зобов`язаний запобігати та припиняти правопорушення, забезпечувати особисту безпеку громадян, захищати їх права і свободи, законні інтереси, а також згідно присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися зі злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог ОСОБА_7 , в середині травня 2014 року, більш точну дату не встановлено, вступив у позаслужбові відносини з Особою -1, членом терористичної організації «ДНР», матеріали у відношенні якого на досудового слідстві виділені в окреме провадження. Особу-1 29.04.2014р. від імені вказаної організації призначено начальником Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області. Обвинувачений домовився з Особою -1 про свою участь та роль у зазначеній терористичній організації.

В подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи в актовій залі Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області за адресою: м. Краматорськ, вул. Шкадінова, 25, в присутності особового складу міськвідділу погодився з усним наказом Особи -1 про призначення його на посаду начальника відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області та участь у діяльності терористичної організації «ДНР», надавши вказаній організації можливість розраховувати на використання себе згідно з її планами.

Будучи членом терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 , не забезпечив виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, вчинених її учасниками та притягнення їх до кримінальної відповідальності, тим самим сприяючи діяльності вказаної організації на території м. Краматорська.

Оцінивши докази, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 , в цій частині слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 260 КК України, як участь у діяльності створеного, не передбаченого законом України збройного формування.

Такий висновок колегія обґрунтовує тим, що національним законодавством України, а ні Законом України « Про боротьбу з тероризмом», ні будь яким іншим законодавчим актом не визначено послідовність визнання організацією терористичною, компетентних органів, які повинні звертатися з клопотанням, про визнання терористичною організацію того чи іншого угрупування.

На даний час відсутній законодавчий акт чи відповідне судове рішення про визнання терористичною організацією самопроголошену так звану «Донецьку народну республіку».

Враховуючи наведене колегія судді не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_7 даною органом досудового слідства та судом першої інстанції, за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як участь у терористичній організації самопроголошеної «ДНР», а також сприянню в її діяльності.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 260 КК України, в редакції кримінального закону, що діяла до 7 жовтня 2014 року, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який віднесений до тяжкого, конкретні обставини його скоєння, ступінь участі особи у збройному формуванні, те що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Що стосується інших доводів, викладених в апеляціях, то колегія вважає їх безпідставними оскільки суд першої інстанції, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотиви.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені у судовому засіданні докази, а саме на пояснення з цього приводу представника потерпілого ПП « Талісман» Третякова, свідків: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , та інших, які вказані у вироку, протоколом огляду вилученої карти пам`яті від 17.07. 2014 року, де записані події, що відбувалися на теріторіі ПП 19 травня 2014 року, протоколом вилучення зброї, та висновками судових експертиз, стосовно вилученої зброї, матеріалами інвентаризації , проведеної у ПП «Талісман», протоколом вилучення викраденого двигуна.

За таких обставин, як вважає колегія суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність провини обвинуваченого саме у відкритому заволодінні чужого майна, з проникнення у приміщення та в не законом зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, є цілком обґрунтованими, оскільки підтверджуються як встановленими фактичними обставинами справи так і дослідженими у судовому засіданні доказами, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників, в цій частині, не підлягає задоволенню.

Всім зібраним по справі доказам суд дав належну оцінку, зробив обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186 та ч.1 ст. 263 КК України, за які він засуджений, правильно кваліфікував дію засудженого.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 405 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги: прокурора у кримінальному провадженні, старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Донецької області ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 28.05.2015 року, стосовно ОСОБА_7 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 258? КК України на ч. 2 ст. 260 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 260 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вважати ОСОБА_7 засудженим, за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Зарахувати підозрюваному ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 26 липня 2014 року по 25 лютого 2016 року із розрахунку один день календарного ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, а саме 1160 (тисяча сто шістдесят ) днів.

В іншій частині цей же вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів апеляційного суду

Донецької області