Справа № 752/4976/15-к
Провадження № 1-кп/752/75/16
І м е н е м У к р а ї н и
25.04.2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
- 13.03.1997 р. за вироком Каменнобродського районного суду м. Луганська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 46-1 КК України відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- 16.04.1999 р. за вироком Каменнобродського районного суду м. Луганська за ч. 1 ст. 229-6, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна;
- 21.11.2002 р. за вироком Каменнобродського районного суду м. Луганська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 24.11.2004 р. за постановою Коростенського міського суду Житомирської обл. звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів;
- 03.03.2011 р. за вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі;
- 16.07.2013 р. за постановою Ірпінського міського суду Київської області звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 10 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
секретарів судових засідань ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ФОП « ОСОБА_12 » ОСОБА_13 ,
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 суд
Обвинувачений ОСОБА_2 попередньо домовившись із невстановленою судом особою, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, проникнувши у приміщення, що належить ФОП « ОСОБА_12 ».
27.01.2016 р., приблизно о 01-50 год., перебуваючи біля магазину «Немо», який розташований по вул. Ломоносова № 60/5 в м. Києві, реалізуючи свій умисел, завчасно підготовувавши для злочину металевий лом, та розподіливши між собою ролі, згідно яких вони повинні проникнути до приміщення, один із них буде таємно викрадати майно, а інший залишиться спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі можливого їх викриття повідомити іншого.
Після чого, згідно відведених ролей, обвинувачений ОСОБА_2 забрав із собою металевий лом, а невстановлена судом особа забрала сумку із викраденими речами. В подальшому, впевнившись, що біля магазину «Немо» сторонніх осіб немає, обвинувачений ОСОБА_2 та невстановлена судом особа розійшлись.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 невдовзі був затриманий співробітниками міліції, а невстановлена судом особа з місця злочину зникла.
Таким чином, ОСОБА_2 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням до приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав повністю та не визнав пред`явленого до нього цивільного позову, показавши суду про те, що 27.01.2015 р., уночі, він приїхав на ОСОБА_16 , там живе дівчина на ім`я ОСОБА_17 , яка торгує наркотичними засобами. Він чекав цю дівчину, підходив до смітника, про який казав свідок. Мав інструменти для вживання наркотичних засобів: папіроси, пластикову пляшку. Дочекався дівчину, забрав у неї «травку», приїхала міліція, він цю травку і папіроси скинув, викинув перед аркою, і його затримали. До магазину, де сталась крадіжка, він не підходив, до середини не проникав. Смітник на відстані від магазину, приблизно 30 метрів. У нього вилучили пластикову пляшку, перчатки матерчаті, сумку, картку Києва, цигарки. Блокнота із записами адрес та назв магазину не було у нього, на його думку це працівники міліції підкинули. Лому у нього не було, на вулиці був лом, також повідка у його сумці не було, чи був скотч не пам`ятає. У дворі будинку його оглядали, при цьому нічого не вилучалось, речі вилучали у міліції. Він особисто давав речі для огляду у міліції. Протокол огляду він не підписував. Зазначив, що він нічого не вчиняв, вважає, що крадіжка була вчинена до нього. Йому міліція казала, що там камери, що є запис, він від них не тікав, бо знав, що запису із ним не має. Вважає, що відбитки були зняті із його особистих речей. З приводу свідка зазначив, що для того, щоб той його бачив заходячим чи виходячим із магазину, тому треба було висовуватись та наполовину перекидуватись через балкон.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_2 на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, представник потерпілого ФОП « ОСОБА_12 » ОСОБА_13 показала суду про те, що у сусідньому магазині спрацювала сигналізація, крадії намагались вскрити інший магазин. Міліція викликала ту хазяйку, яка дала її номер телефону. Їй телефонували усю ніч, але у неї тоді були хворі діти, тому вимкнений звук, лише вранці вона відповіла, та їй сказали, що пограбували її магазин. Із міліцією зайшли до нього, а там все було розкидано, касова зона перевернута, забрали все, що будо в упаковках, двері були відчинені та виламані ломом. Інвентаризація у магазині була за 3 дні до пограбування. Перерахували магазин у той же день та дали інформацію після обіду про суму заподіяної шкоди. Вона знає, що є свідок події, особисто із ним не знайома, відомо, що той живе поруч із магазином. Камер спостереження в магазині не має. Поводок із сумки обвинуваченого був із їхнього магазину. При ній його із сумки обвинуваченого не діставали, це їй повідомила міліція. Цивільний позов просила задовольнити.
Свідок ОСОБА_18 показав суду про те, що він працює інспектором патрульної служби, у той день був на добовому чергуванні, територія патрулювання Теремки 1 та Теремки 2. Приблизно біля 2-ї години ночі їм прийшло повідомлення по «102», що невідомі ламають двері у зоомагазин. Інформація прийшла на планшет, він зв`язався із заявником та весь час поки їхали на виклик, він із ним спілкувався. Заявник казав, може їх декілька, але бачив той одного чоловіка у чорній одежі із сумкою. Повідомив, що цей чоловік пішов по вул. Конєва, потім по вул. Ломоносова та зайшов в арку. Відстань від дороги до арки приблизно 50 метрів. Вони повернули в арку, і в арці знаходився обвинувачений, який кинув якусь палку, а сам продовжив рух, провернув у двір, там паркова. Його колеги затримали ОСОБА_2 .. Він повернувся на місце, де той щось викинув, посвітив ліхтариком і в цій арці помітив на землі лом. Йому як раз телефонував заявник, який сказав, що це саме та людина яку він бачив біля магазину, що скоювала крадіжку. Встановили його особу, викликали слідчу групу, при понятих, за його згодою оглянули сумку, що була при ньому. Там був якийсь блокнотик, у якому містилась інформація щодо магазинів, якийсь ремінь, перчатки. Зазначив, що саме обвинувачений, якого затримали кинув лом у арці, освітлення було добре у дворі. Заявник казав, що на його думку було декілька осіб, оскільки чув розмову, бачив як сумки кидали у смітник, потім забирали їх. Людина, що їх по телефону проводила, чітко казала куди направлятися, вони не блукали у пошуках підозрюваного.
Свідок ОСОБА_19 показала суду про те, що ввечері потерпіла попросила її змінити на роботі, оскільки у неї захворіли діти. Наступного ранку та подзвонила, щоб вона прийшла із ключами. Коли вона прийшла вже була міліція та потерпіла. Магазин був відкритий, двері пошкоджені ломом, в середині усе перевернуто. Запевнила, що ввечері магазин закривала.
Свідок ОСОБА_20 показав суду про те, що обвинуваченого бачив під час вчинення крадіжки, у зв`язку із чим являється свідком. В ході судового розгляду чітко впізнав обвинуваченого ОСОБА_2 та прямо вказав, що він являється особою, що вчинила крадіжку. Число він не пам`ятає, у 2015 році, за адресою якою він проживає, приблизно о 02-00 год. ночі побачив, як обвинувачений вийшов із сумкою з зоомагазину, в 5-ти метрах поклав у мусорне відро пакет (чорний мусорний), при собі той мав барсетку, обійшов навколо будинку забрав пакунок, в цей момент він викликав міліцію. Вихід із магазину на одному рівні із його балконом, смітник прямо від його балкону. Саме обвинувачений був у магазині, він виходив коли міліція того взяла, та повідомив, що це саме та людина. Він бачив як обвинувачений заходив до магазину та із нього виходив. Він не бачив як той ламав двері магазину. Скільки осіб було не бачив, бачив одного, який один раз зайшов та вийшов із магазину. Він в телефонному режимі вів міліцію куди і коли пішов чоловік, на секунд 20-30 той зник із його поля зору оскільки зайшов в арку, де того і було затримано. Він ствердив, що впізнав в обвинуваченому особу, що вчиняла крадіжку, оскільки той був у таких же чорних курточці та штанах, із барсеткою, він бачив його тілобудову, силует, частину обличчя. Освітлення по вулиці було гарне, щоб бачити обвинуваченого, світив ліхтар. Чи були поняті під час впізнанні за фотознімками він не пам`ятає, він впізнав обвинуваченого по очах, формі носа, переніссям. Усі фото були чорно-білі однаковими за розмірами. Вважає, що обвинувачений був не один, оскільки чув розмови. Було б дивно щоб до 3-х ночі працювати у магазині, він проживає за своєю адресою 7 років, і скільки там живе магазин працює до 22-00 год. вечора. Він розумів, що у магазині був ще один чоловік, оскільки іншого він бачив до того як заходив у парадне. Повертався він близько 2-ї год. ночі, зайшов додому, присів на балконі і побачивши обвинуваченого почав спостерігати. В арці він бачив людину, яка стрибає, щось діставала, скоріш за все вона діставала лом, там потім показувала міліція були пакети чи сумка знайдені. Інший не був схожий на обвинуваченого, він був одягнений у спортивні штани та дуту чорну куртку.
Свідок ОСОБА_21 показав суду про те, що не пам`ятає, як проводилось за його участі впізнання за фотокартками. Йому давали щось підписувати, це було більше року назад. Хто був присутній не пам`ятає. Давали на підпис папери, що він був понятим.
Свідок ОСОБА_22 показала суду про те, що вона була у якості понятого, щось підписувала, що саме не пам`ятає. Однак просто підписала, бо нічого не оглядала як понята, лише підписала якісь папери.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.01.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_13 звернулась до Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві з приводу того, що 27.01.2015 р, близько 08-05 год. по вул. Ломоносова, 60/5 в м. Києві виявлено двоє зламаних дверей в магазині «Немо» та відсутність товару з грошовими коштами (т. 1 а.с. 8);
- видаткові накладні та рахунки фактури, відповідно до яких встановлена вартість викраденого товару (т. 1 а.с. 18-67);
- протокол огляду місця події від 27.01.2015 р. із фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення магазину зоотоварів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , у якому пошкоджено вхідні двері, на підлозі розкиданий товар, обстановка на прилавку та за ним порушена, шухляди відчинені, на прилавку та підлозі лежать розкидані залишки товару та інші предмети, та в ході огляду було вилучено з зовнішньої пластини вхідних дверей у районі дверної ручки, з упаковки корму та блокноту коричневого кольору, що розташований на прилавку сліди папілярних узорів пальців рук та із зали на підлозі один фрагмент сліду взуття (т. 1 а.с. 68-76);
- протокол огляду місця події від 27.01.2015 р. із фото таблицею до нього відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості, що по АДРЕСА_3 , яка з боку та згори обмежена стінами житлового будинку та знаходиться в арці, біля якої з лівої сторони знаходяться східці до підвального приміщення, що обнесені залізобетонною конструкцією, та в ході огляду сходів виявлено металевий лом та дорожню сумку чорного кольору (т. 1 а.с. 72-83);
- протокол огляду місця події від 27.01.2015 р. відповідно до якого у приміщенні службового кабінету № 2 ТУМ Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Ю.Смолича, 6, гр. ОСОБА_2 , який одягнений у туфлі коричневого кольору, светр, куртку та штани чорного кольору та має при собі сумку чорного кольору для ноутбука «НР», на пропозицію слідчого власноручно дістав із сумки чорного кольору наступні предмети: собачий поводок коричневого кольору, пару чорних рукавичок, які мають гумові вставки, ліхтарик металевий, паперовий блокнот на аркуші А7 із записами, мобільний телефон «Нокіа 1100» ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон «Нокіа 2610» ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-карткою «Київстар» номер НОМЕР_4 , ніж складний із руків`ям зеленого кольору, також пляшку від води «Моршинська», яка знаходилась у сумці ОСОБА_2 , та вилучено фрагмент сліду папілярного візерунка пальця руки (т. 1 а.с. 84-86);
- протокол огляду предметів від 11.03.2015 р. із фото таблицею до нього, відповідно до якого у приміщенні службового кабінету № 322 Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, об`єктом огляду є поліетиленовий спец пакет «Експертної служби МВС» № 3283491, у якому містились вилучені у ОСОБА_2 речі, зокрема поводок для тварин "Collar" коричневого кольору, що був повернутий на відповідальне зберігання представнику потерпілого, та блокнот жовто-синього кольору, у якому містяться рукописні написи «все для офісу Axent», «Гардіни Ломоносова 54», «магазін детскіх товаров mimi без», «Зоо магазин Немо без», «студія штор 2 бука окно-? Рыжый кот», «Дытячий магазин пінокіо без», «мережа сервісний центр ремонт бук-телефон TEHALOMAST 932717837 рома» поміщено до поліетиленового файлу горловина якого зав`язана та скріплена печаткою «Для пакетів Голосіївського РУ» (т. 1 а.с. 103-116);
- протокол огляду предметів від 11.03.2015 р. із фото таблицею до нього, відповідно до якого у приміщенні службового кабінету № 322 Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, об`єктом огляду є поліетиленовий пакет опечатаний печаткою «Для пакетів» Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві, у якому містився вилучений у ОСОБА_2 мобільний телефон із сім-картою, під час огляду якого встановлено, що останній виклик здійснювався контакту « ОСОБА_23 » (т. 1 а.с. 117-121);
- висновок експерта № 88 від 29.01.2015 р., відповідно до якого із вилучених під час огляду місця події 27.01.2015 р. за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова , 60/5 із зоомагазину «Немо» 4 сліди папілярного узорів, 3 придатні для ідентифікації, 1 непридатний, 3 сліди належать ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 139-145);
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 27.01.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_2 27.01.2015 р. о 20-00 год. було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та у присутності понятих та захисника проведено обшук затриманого ОСОБА_2 , під час якого виявлено та вилучено у нього мобільний телефон «Нокіа 2610» ІМЕІ НОМЕР_5 із сім карткою «Київстар» та поміщено до поліетиленового файл-пакету (т. 1 а.с. 180-182).
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Наступний доказ: висновок експерта № 89 від 29.01.2015 р., відповідно до якого вилучений під час огляду місця події 27.01.2015 р. з сумки ОСОБА_2 слід папілярного узору придатний для ідентифікації, та не належить ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 149-152) суд не приймає до уваги, враховуючи, що він не має доказового значення, тому, що ані підтверджує фактичні обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, ані спростовує їх.
Беручи до уваги покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , що зазначені понятими у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2015 р., суд вважає необхідним визнати цей документ, як недопустимий доказ,через те, що він отриманий із порушенням норм КПК України, оскільки вказані свідки фактично були присутніми при проведенні якоїсь процесуальної дії, проте стверджувати, що це було пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неможливо, крім того одне фото має різкі відмінності за формою та іншими особливостями від інших трьох фото пред`явлених для впізнання, що суттєво впливає на сприйняття зображення (т. 1 а.с. 129-131).
Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_2 , суд розцінює їх критично, як намагання створити видимість своєї непричетності до вчиненого кримінального правопорушення та будь-яким чином зменшити чи взагалі уникнути відповідальності за вчинені ним суспільно небезпечні винні діяння, через те, що вони неправдиві, не послідовні, такі, що не узгоджуються із показами представника потерпілого, свідків, та іншими доказами, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
Дійсно, враховуючи принцип презумпції невинуватості, обвинувачений не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а усі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитись на його користь, а у відповідності до принципу свободи від самовикриття та права не свідчити проти себе та близьких родичів ОСОБА_2 мав право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти нього, у будь-який момент відмовитись відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленим про ці права.
Разом із тим, кримінальне провадження, здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Так, враховуючи, що ані захисники обвинуваченого ОСОБА_2 , ані він сам, не надали суду жодних доказів на підтвердження своїх показань, як то скарги на дії працівників міліції за порушення його прав, свобод та законних інтересів під час досудового розслідування, оскільки блокнот, що визнаний речовим доказом, йому ніби підкинули під час огляду місця події, а сам цей протокол він не підписував, начебто відбитки були зняті з його особистих речей, а не під час огляду місця події у магазині, де була вчинена крадіжка, крім того не забезпечили присутність під час судового розгляду свідків захисту ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , суд розцінює його покази як версію захисту.
Обвинувачений жодним чином не обстоював свою правову позицію щодо своєї невинуватості, не надавши суду жодного доказу на підтверження свого алібі, зокрема не забезпечивши участь особи на ім"я ОСОБА_17 як свідка сторони захисту.
Крім того, твердження обвинуваченого, про те, що міліція казала, що там камери, і є запис, та він від них не тікав, бо знав, що запису із ним не має, свідчить про те, що обвинувачений достовірно знав, що у зоомагазині в якому він вчинив крадіжку відсутні відеокамери, тому такого запису фізично не могло існувати.
Зауваження обвинуваченого ОСОБА_2 з приводу того, що для того, щоб свідок міг його бачити заходячим чи виходячим із магазину, тому треба було висовуватись та наполовину перекидуватись через балкон, свідчить про намагання будь-яким чином піддати під сумнів покази свідка ОСОБА_26 , який безпосередньо у судовому засіданні вказав на ОСОБА_2 як на особу, що вчиняла таємну крадіжку із зоомагазину, що підстав оговорювати обвинуваченого у нього не має, він був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України та приведений судом до присяги.
Посилання захисту, що в ході судового розгляду не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України вчинено ОСОБА_2 , оскільки обвинувачення ґрунтувалось на недопустимих доказах не відповідає фактичним обставинам та не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Так, твердження сторони захисту про те, що в супереч нормам КПК України, протокол огляду місця події 27.01.2015 р. не підписаний обвинуваченим, у ньому не зазначено, що той відмовився від його підписання у присутності понятих, спростовується тим, що предметом огляду був не сам ОСОБА_2 як затримана особа, бо він під час вказаного огляду місця події ще не був стороною кримінального провадження, не був підозрюваним, йому не було надано захисника, а його особисті речі, які як убачається із його показів та самого протоколу обвинувачений добровільно надавав для огляду.
Внаслідок цих обставин, того, що сторона захисту не була позбавлена права самостійно звернутись до експерта із клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи рукописних записів, що містились у вилученому в ОСОБА_2 блокноті, із поставленням відповідного питання чи виконані ці записи обвинуваченим, у задоволенні такого клопотання захиснику було відмовлено, тому що це лише б призвело до затягування судового розгляду та порушення такої загальної засади кримінального провадження, як розумність строків.
Більше того, питання щодо того, чи виконані рукописні записи, серед яких «Зоо магазин Немо без», у блокноті виявленому та вилученому в обвинуваченого, саме ним, ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не ставилось під час досудового слідства, та навіть негативна відповідь на нього в ході судового розгляду, жодним чином не підтвердила б факт того, що зазначений блокнот не належить ОСОБА_2 ..
Крім того, як зазначалось вище, будь-якого оскарження вказаного протоколу огляду місця події не було, зауважень та доповнень на нього не надходило, скарг на дії працівників міліції за підкидання речових доказів не писалось та відповідної заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_2 не подавалось.
За таких обставин, суд вважає, що власноручна видача ОСОБА_2 особистих речей для огляду, серед яких у присутності понятих було виявлено та вилучено блокнот синьо-жовтого кольору із зображенням вітряка із рукописними записами, свідчить про те, що вказаний блокнот знаходився у сумці обвинуваченого, був наданий для огляду ним власноручно, та є непрямим доказом його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, бо аналізуючи вказані рукописні написи, серед яких «Зоо магазин Немо без» можна дійти до висновку, що до вказаної крадіжки готувались, вона була попередньо спланована та вчинена за попередньою змовою групою осіб, тоді як назви магазинів це цілі для здійснення крадіжок, а примітка «без» означає відсутність сигналізації чи/або камер спостереження.
При обранні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який працює (т. 2 а.с. 37), за місцем роботи характеризується позитивно (т. 2 а.с. 38), згідно відповіді ТОВ «Кийградсервіс» щодо надання побутової характеристики на обвинуваченого, повідомлено, що ОСОБА_2 за вказаною у запиті адресою: АДРЕСА_1 проживати не може, так як даний будинок не є житловим і не обслуговується їхньою організацією (т. 1 а.с. 159), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т. 1 а.с. 157-158), має на утриманні матір інваліда 3-ї групи (т. 1 а.с. 169), раніше неодноразово судимий (т. 1 а.с. 160-161), останній раз за ч. 3 ст. 186 КК України, а саме вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у приміщення (т. 1 а.с. 162-168).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст.ст. 66-67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, оцінивши конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу ОСОБА_2 , який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив, так як вчинив кримінальне правопорушення на наступний день після закінчення умовно дострокового звільнення за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2011 р., що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 обраховувати, починаючи з дня його фактичного затримання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон «Нокіа 1100» ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон «Нокіа 2610» ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-карткою «Київстар» номер НОМЕР_4 , зв`язка ключів із шкіряним брелком чорного кольору, пара господарських рукавиць синього кольору, ліхтарик металевий, ніж перочинний темно зеленого кольору, сумка матерчата чорного кольору з написом «НР», зв`язка ключів з магнітом для домофону, дві запальнички чорного та чорно-жовтого кольору, пачка із під сигарет «Rothmans», щітка та крем для взуття, настінний календар з написом «Олексій Шевчук 2015», 6 згортків паперу рекламного характеру, пляшка від води «Моршинська», карта міста Києва, скотч білого кольору, краплі «нафтизин», пластинка «анальгіну», металевий ланцюжок, картка для проїзду в метрополітені, серветки, рукавичка медична синього кольору, що повернуті під зберігальну розписку ОСОБА_2 , залишити йому за належністю (т. 1 а.с. 122-123);
- шкіряний поводок для тварин "Collar" коричневого кольору з плетінням у формі косички, що повернутий під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_13 залишити їй за належністю (т. 1 а.с. 122-123);
- паперовий блокнот жовто-синього кольору з зображенням вітряка та написом «Travel», дорожня сумка чорного кольору, металевий лом, що поміщенні до камери зберігання речових доказів Голосіївського РУГУ МВС України, - знищити (т. 1 а.с. 122-123).
Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 88 від 29.01.2015 р. у розмірі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп.
Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 89 від 29.01.2015 р. у розмірі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_2 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 27.01.2015 р. (день затримання) по 19.02.2015 р. (звільнення після внесення застави) включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1