Номер провадження 11-сс/775/304/2016

УХВАЛА
Іменем України
10 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Артемівка, Чутівського району Полтавської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніш не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2016 р., приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення людини та отримання незаконної грошової винагороди у якості викупу, знаходячись біля будинку № 60 по вул. Г. Батюка, м. Слов`янська, застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно позбавили її волі, при цьому спричинили останній фізичну біль та тілесні ушкодження, утримуючи ОСОБА_12 у вантажопасажирському автомобілі марки «ГАЗ» моделлю «2705-434» («Газель»), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_9 .
Після скоєння вищевказаних дій, з`ясувавши, що у потерпілої ОСОБА_12 та її близьких родичів немає грошових коштів, які б можливо було незаконно отримати у якості викупу, відпустили останню.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.05.2016 р., приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою захвату заручника та отримання у подальшому незаконної грошової винагороди у якості викупу, знаходячись біля будинку № 60 по вул. Г. Батюка, м. Слов`янська, застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , захватили у якості заручника останню, при цьому спричинили їй фізичну біль та тілесні ушкодження. Після чого у вантажопасажирському автомобіль марки «ГАЗ» моделлю «2705-434» («Газель»), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_9 перевезли ОСОБА_13 за місцем мешкання ОСОБА_9 та незаконно утримували у підвалі будинку АДРЕСА_3 , вимагаючи у близьких родичів потерпілої ОСОБА_13 за її повернення незаконну грошову винагороду на загальну суму від 30 000 до 40 000 доларів США.
22 травня 2016 року ОСОБА_14 затриманий правоохоронними органами, у порядку ст. 208 КПК України.
22 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України.
25 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайнного суду Донецької області до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
12 липня 2016 року в.о. прокурора Донецької області ОСОБА_15 , строк досудового розслідування продовжено до 4-х місяців, тобто до 20.09.2016 року.
19 липня 2016 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області підозрюваному ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16 вересня 2016 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, які свідчать про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та врахував те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
На дану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 липня 2016 року, якою продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та обрати відносно підозрюваного інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обґрунтовуючи апеляцію, захисник підозрюваного ОСОБА_6 вказує на те, що на його погляд слідчим не вірно було кваліфіковано правопорушення за ч. 2 ст. 147 КК України, вважає, що це правопорушення слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 146 КК України, як аналогічне від 13.05.2016 року. Крім того, зазначає, що підозрюваний являється хворою людиною, у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки - має на утриманні двох дітей, одна з котрих є малолітньою, не судимий, є приватним підприємцем. Зазначає, що ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 146 КК України та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція захисника підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 22 травня 2016 року був повідомлений про підозру в тому, що він вчинив захоплення заручників, що потягло тяжкі наслідки.
В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
22 травня 2016 року ОСОБА_14 затриманий правоохоронними органами, у порядку ст. 208 КПК України.
22 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України.
25 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайнного суду Донецької області до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
12 липня 2016 року в.о. прокурора Донецької області ОСОБА_15 , строк досудового розслідування продовжено до 4-х місяців, тобто до 20.09.2016 року.
19 липня 2016 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області підозрюваному ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16 вересня 2016 року включно.
Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким і за яке санкцією ч. 2 ст. 147 КК України передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі.
Крім того, суд взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , врахував наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, які свідчать про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та враховує те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Також, колегією суддів встановлено, що на теперішній час, відповідно до копії повідомлення про підозру від 31 липня 2016 року, ОСОБА_7 було повідомлено про зміну підозри, відповідно до якої, останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 146 ч. 3, 189 ч. 4, 187 ч. 4 КК України, що на думку колегії суддів значно збільшує на теперішній час ризики щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів вважає, що оцінюючи в сукупності всі обставини, з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 60 діб, тобто до 16 вересня 2016 року, включно.
Доводи захисника підозрюваного про можливість застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є безпідставними, оскільки ризики передбачені у п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки зазначені в апеляційній скарзі захисника, підстави, з яких він вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний с триманням під вартою не зменшує вказаних ризиків та слідчим суддею враховувались при вирішенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .
Також, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку неможливе, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , дає всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (Справа «Буглов проти України» від 10.07.2014 року) виправдовує продовження тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.
На думку колегії суддів не заслуговують на увагу і посилання підозрюваного, висловлені ним в судовому засіданні, на те що слідчим суддею не оголошувалась йому ухвала про продовження строку тримання його під вартою, оскільки дане висловлення протиречить журналу судового засідання (а.к.п. 97), відповідно до якого 19.07.2016 року о 16.00 годині було оголошено ухвалу за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є такою, що відповідає нормам КПК України, та повинна бути залишена без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 199, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 липня 2016 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 16 вересня 2016 року включно - залишити без змін.
Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: