Єдиний унікальний номер (справа №) 216/3805/16-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/481/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Інгулець Інгулецького району Дніпропетровської області, є громадянином України, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має неповну вищу освіту, працює машиністом екскаватору в ПАТ «Криворіжіндустрбуд», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:
В ході судового розгляду було встановлено, що 17.03.2016 приблизно о 23.30 год., знаходячись за місцем мешкання своєї тітки ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю свідків-очевидців, з підвіконня, яке знаходиться в кімнаті вказаного будинку, таємно викрав мобільний телефон «SAMSUNG» Galaxy Grand Prime G531H Gold золотистого кольору вартістю 4000 грн., який належить ОСОБА_5 . Після чого, з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, тим самим спричинивши матеріальні збитки ОСОБА_5 на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку вчинив кримінальне правопорушення, а саме, 17.03.2016 він перебував в гостях у своєї тітки ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та, зайшовши в приміщення будинку приблизно о 23.30 годині, коли потерпілої не було вдома, побачив у кімнаті на підвіконні телефон «SAMSUNG» Galaxy, який належав потерпілій, та вирішив його викрасти, оскільки обвинуваченому були потрібні гроші. Після чого він взяв телефон із собою та вийшов з будинку й поїхав до ломбарду, розташованого в Інгулецькому районі, де продав викрадений телефон за 1000 грн., які витратив на власні потреби. Також обвинувачений зазначив, що заподіяну ним шкоду потерпілій ОСОБА_5 ним відшкодовано не було. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчиненого злочину.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо нього з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як таємне викрадення майна (крадіжка), у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше не судимий, офіційно працевлаштований, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а також не перебуває на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер».

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені у даній кримінальній справі.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого і обставину, яка пом`якшує його покарання, наведену судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, вважає що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, та, враховуючи санкцію частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України, вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з встановленням останньому випробувального терміну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 66, 75, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 349, 369-376, 392, 395, 532-533 КПК України, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, встановленого судом в 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1