Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1646/16-к
Номер рядка звіту 18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2016 м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, -
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
03 квітня 2016 року, приблизно о 03:00 годині, ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, відчинив залишеним з середини ключем, двері воріт на дворогосподарстві за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , після чого через незачинені вхідні двері проник до будинку, звідки із вітальної кімнати таємно викрав ноутбук марки "HP ProBook 4535s", вартість якого згідно висновку експерта від 14.04.2016 року становить 3470 грн. та мобільний телефон марки "Samsung Galaxy Ace", вартість якого згідно висновку експерта від 14.04.2016 року становить 2650 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 6120 грн.
В подальшому, близько 06.00 год. 03.04.2016 року ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на особисте збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, продав викрадені ним речі продавцю магазина "АВС", що розташований за адресою м. Виноградів, вул. Тюльпанів, Дорогій Вероні Миколаївні за 200 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано за ч.3 ст.185 КК України, пояснив, що дійсно викрав телефон та ноутбук, які в подальшому продав, однак обставин справи зазначити не може, оскільки не пам`ятає. Просив не поміщати його до психіатричної лікарні, бо зобов`язується в подальшому подібне не вчиняти, щиро кається.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, поєднана з проникненням у житло.
Згідно ч. 2 ст.19 КК України, - не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №111 від 09 червня 2016 року, ОСОБА_7 , 1987 року народження, виявляє ознаки недоумства у формі легкої розумової відсталості (вираженої дебільності) поєднаної з глухонімотою, що підтверджується анамнестичними відомостями про відставання у розумовому розвитку від однолітків, спостереженням у психіатра, неодноразовими стаціонарними лікуваннями у психіатричних лікарнях, визнанням інвалідом ІІ групи по даному захворюванню, клінічними ознаками (конкретність мислення, недорозвиток критики та інтелекту у вираженому ступені, соціальна дезадаптація та інше). Вищевказана хвороба позбавляє ОСОБА_7 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння та позбавляє в даний час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування у психіатричній лікарні із загальним наглядом. (а.п. 115-120).
Згідно п. 1 ст. 93 КК України, - примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, в тому числі і госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України,- визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши думку прокурора та захисника, які вважали за потрібне застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_7 , думку самої особи, щодо якої розглядається питання, яка заперечувала проти поміщення її до психіатричної лікарні, суд вважає, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України у стані неосудності, про що свідчить висновок судово-психіатричної експертизи №111 від 09 червня 2016 року, тому з урахуванням характеру та тяжкості захворювання ОСОБА_7 , тяжкості вчиненого діяння, ступеня небезпечності хворого для інших осіб, суд приходить до висновку про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із загальним наглядом, що буде достатнім для його лікування і попередження вчинення ним нових суспільно небезпечних діянь.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.
На підставі ст.ст. 93, 94 КК України, керуючись ст.513 КПК України, суд,-
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із загальним наглядом
- ноутбук марки "HP ProBook 4535s", з орієнтовною вартістю 3470 грн., з коробкою до нього, та мобільний телефон марки "Samsung Galaxy Ace", з орієнтовною вартістю 2650 грн., з коробкою до нього, які знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 (а.п. 20, 24, 29-32, 69-71) передати потерпілому ОСОБА_10 , як законному власнику;
- DVD-диск із відеозаписом камери відео спостереження по вул. Слов`янська, м. Виноградів, приєднаний до матеріалів кримінального провадження (а.п.41), залишити у справі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1