Справа № 456/1586/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1074/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Романюка

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руськінськіє, Сургутського району, Тюменської області, Російської Федерації, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, останній раз 11.01.2016 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту терміном на 2 місяці, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України ,-

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим, останній раз за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 395 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а повторно вчинив кримінальне правопорушення. Так, 22.05.2016 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи біля будинку № 19 по вул. Грабовецька в м. Стрию Львівської області, повторно, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом ривка правою рукою із шиї ОСОБА_9 відкрито викрав особисте майно потерпілої, а саме золотий ланцюжок на якому були золотий кулон у вигляді «серця» та золотий хрестик, спричинивши їй матеріальну шкоду в розмірі 5 439, 51 грн., яку в ході досудового розслідування усунуто. Однак, ОСОБА_6 викраденим майном не зміг розпорядитися, оскільки даний злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки в момент викрадення золотий ланцюжок залишився розірваним на грудній клітці потерпілої, а золотий кулон та золотий хрестик, які знаходилися на ланцюжку впали на землю.

Не погоджуючись з даним вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2016 року змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 ст.69 КК України, обравши йому міру покарання менше меншої межі, передбаченої санкцією статті 186 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі. В обґрунтуванні вимог зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив всі обставини по даній кримінальній справі, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 , однак обрав відносно нього сувору міру покарання, оскільки не знайшов можливості застосувати ст.69 КК України. Також зазнає, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування і суду вину свою визнав, щиро розкаявся, сприяв встановленню істини у справі та те, що потерпіла ОСОБА_9 09.06.2016р. написала заву, що немає претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 , майно їй повернуто і просила його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити йому покарання призначене вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2016 року. Також просить врахувати те, що він сприяв досудовому слідству в розкритті скоєного ним злочину, вину визнав, щиро розкаявся та те, що потерпіла ОСОБА_9 немає до нього жодних претензій, відшкодовано їй матеріальну шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив апеляційні скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційних скаргах не заперечується. Кваліфікація дій обвинуваченого також ніким не оспорюється.

Посилання захисника та обвинуваченого у апеляційних скаргах на те, що суд призначив обвинуваченому ОСОБА_6 надто суворе покарання є безпідставним і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, зокрема за корисливі злочини 13.04.2007р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Крім того, судом першої інстанції враховано те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, а потерпіла ОСОБА_9 жодних претензій матеріального характеру до нього не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочину.

Фактично суд врахував всі обставини, на які посилається захисник та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України у межах встановлених у санкції статті найнижчої межі, яке є необхідним й достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому, з врахуванням вищенаведеного, не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначення більш м`якого покарання обвинуваченому.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2016 року без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: