УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/5408/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
В ухвалі слідчого судді зазначено, що 04.10.2013 року внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 240 КК України, а саме про те, що невстановлені особи 03.10.2013 року біля с. Ульянівка Житомирського району за допомогою екскаватора та автомобіля незаконно видобувають пісок.Як вбачається з державних актів, земельні ділянки на яких незаконно видобувають пісок мають цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та належать на праві власності ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.Приймаючи до уваги, що зазначені земельні ділянки та пісок являються матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину, є безпосереднім предметом вчинення злочину, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України та будучи речовим доказом, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На ухвалу слідчого судді подані апеляційні скарги.
Власник земельної ділянки ОСОБА_9 ухвалу просить скасувати. Вказує на те, що по кримінальному провадженню нікому не повідомлено про підозру, а посилання слідчого судді на те, що земельна ділянка використовується не за призначенням не відповідає фактичним обставинам справи, у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно та в ухвалі слідчого судду не зазначені підстави у зв`язку з якими накладено арешт на земельну ділянку.
Захисник ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_10 .Вказує на те, що що дії невстановлених досудовим слідством осіб, які за допомогою екскаватора та автомобіля незаконно видобувають пісок, його думку, не утворюють склад злочину, передбачений ст. 240 ч.2 КК України.Апелянт вважає, що органом досудового розслідування земельні ділянки та грунто-піскові суміші безпідставно визнані речовими доказами. Крім цього,захисник вказує на те, що прокурор та слідчий умисно приховали від суду документи, які підтверджують про законність проведення робіт по будівництву ставу на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , про задоволення апеляційних скарг, прокурора, який вважав, ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КК України.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статтей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з?ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи незаконно видобувають грунтосуміш, яка вивозиться в невідомому напрямку на земельних ділянках, які належать на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2016 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на земельні ділянки, які належать ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та тимчасово позбавлено їх власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчудження, розпорядження використання, проведення будь-яких робіт в тому числі зняття верхнього рослинно-грутового шару, видобування корисних копалин-піску, грутосуміші на вказаних земельних ділянках з метою забезпечення збереження речових доказів та припинення незаконного псування земель, видобутку, вивезення копалин та грунтосуміші.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджувались матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, а також з?ясовувались обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Так, досліджуючи матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, слідчим суддею, як вважає колегія суддів, правильно встановлено наявність достатніх даних, які свідчать про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував вищезазначені обставини кримінального провадження, те, що земельні ділянки на які просить накласти арешт слідчий та грунтосуміш, яку видобувають являються матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину, є безпосереднім предметом вчинення злочину, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України та будучи речовим доказом, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з метою позбавити їх власників, можливості відчудження, розпорядження використання, проведення будь-яких робіт в тому числі зняття верхнього рослинно-грутового шару, видобування корисних копалин-піску, грутосуміші на вказаних земельних ділянках.
Доводи апеляційних скарг ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в них обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з?ясував всі обставини, з якими закон пов?язує можливість накладення арешту на земельні ділянки, які належать ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 421 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 про накладення арешту на земельні ділянки, які належать ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді :