Єдиний унікальний номер справи 185/4991/16-к
провадження 1 кп/185/304/16
У Х В А Л А
іменем України
14 липня 2016 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Павлограда обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та Угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 від 26 травня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, з середньою технічною освітою, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
06.06.2016 року у провадження судді надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та Угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_4 , та підозрюваною за ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_5 .

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року було призначено підготовче судове засідання по данному кримінальному провадженню на 15 червня 2016 року, з викликом обвинуваченної, прокурора, потерпілої, за допомогою судових повідомлень, направлених на їх адреси.

15 червня 2016 року обвинувачена та потерпіла не з`явилися, в підготовчому судовому засідані оголошено перерву на 05 липня 2016 року, з викликом прокурора, обвинуваченої, та потерпілої.

05 липня 2016 року у судове засідання обвинувачена не з`явилася. На адресу суду повернувся поштовий конверт, з відміткою про повернення, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

В підготовчому судовому засідані було оголошено перерву на 14 липня 2016 року, з викликом прокурора, потерпілої, та примусового приводу обвинуваченої за адресою зазначеною в обвинувальному акті : Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки, вул. Фрунзе, буд.100.
14 липня 2016 року в підготовче судове засідання обвинувачена не з`явилася. Згідно повідомлення майора Павлоградського ВП ГУРП ОСОБА_6 , виконати ухвалу суду про привід від 05 липня 2016 року не доводиться можливим, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на теперішній час за даною адресою не проживає і встановити її місце знаходження не надається можливим.
Прокурор в судовому засідані заявив клопотання про оголошення ОСОБА_5 у розшук.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт з додатками та Угоду про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 26 травня 2016 року, повідомлення про неможливість встановлення місце проживання ОСОБА_5 , суд приходить висновку, що в затвердженні Угоди про примирення слід відмовити та повернути обвинувальний акт прокурору, для продовження досудового раслідування з наступних підстав.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
У відповідності до вимог статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону. Суд забов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Справа до розгляду в підготовчому засіданні призначалася тричі : 15 червня 2016 року, 05 липня 2016 року, та 14 липня 2016 року, ОСОБА_5 не з`явилася, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про привід від 05 липня 2016 року, яка Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області не виконанна.
ОСОБА_5 в судові засідання не з`являлася, що свідчить про небажання останьої затверження судом Угоди про примирення, укладенної з потерпілою.
Відповідно до ст.65 КК України передчачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного, та обставини, що обтжують та помякшуть покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить висновку, що узгоджене сторонами в Угоді про примирення покарання, не відповідає вимогам закону України, ст. 65 КК України, оскільки при визначені міри покарання не враховано, що ОСОБА_5 ніде не працює, а тому позбавлена можливості виконати покарання у виді штрафу.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

В обвинувального акті зазначене місце проживання обвинуваченої ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 .

Однак згідно повідомлення майора Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про привід від 05 липня 2016 року, не доводиться можливим виконати ухвалу суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на теперішній час за даною адресою не проживає і встановити її місце знаходження не надається можливим.
Таким чином, впродовж трьох судових засідань суд позбавлений можливості провести підготовче судове засідання, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо фактичного місця проживання обвинуваченої, що унеможливлює виклик її до суду.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт не містить відомостей про місце проживання обвинуваченої, що робить не можливим її виклик в установленому законом порядку до суду. Виключається законна можливість оголошення обвинуваченої у розшук за правилами ст. 335 КПК України, в якій зазначається, що розшук обвинуваченого можливий лише у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні. Проте, згідно вищевикладених обставин у суду відсутні будь-які відомості про те, що обвинувачена повідомлена про знаходження кримінального провадження у Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області, а отже відсутні законні підстави вважати, що вона ухилилася від суду або захворіла на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу.
Виконавши усі можливі заходи для виклику обвинуваченої за адресою, яка вказана державним обвинуваченням і зазначена в обвинувальному акті, як адреса проживання обвинуваченої, проте обвинувальний акт не містить відомостей про дійсне місце проживання обвинуваченої, розгляд справи у її відсутність не можливий, оголошення її в розшук за законом також не можливий, отже суд позбавлений можливості розглянути дане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в обвинувальному акті відомостей про місце проживання обвинуваченої.
Відповідно до п.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити, та повернути обвинувальний акт прокурору, для продовження досудового раслідування.
Частиною 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст. 314 КПК України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Оскарження ухвали суду про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу, КПК не передбачено.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 291,п. 3 ч. 3 ст. 314 , 474 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання прокурора про оголошення у розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Відмовити в затвердженні Угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 від 26 травня 2016 року.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001223 від 13 травня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України, повернути прокурору Павлоградської місцевої прокуратури для продовження досудового раслідування.
Ухвала може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Павлоградського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1