Справа№751/1668/16-к
Провадження №1-в/751/405/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2016 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_2 пояснила, що прізвище

« ОСОБА_7 » змінила після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_8 ». Клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що вона працює, до роботи відноситься добре, має високі відсотки виконання робіт. У скоєному злочині розкаюється. Просить врахувати стан її здоров`я та звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення, вважає, що засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, має два непогашені та не зняті стягнення.

Прокурор висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що засуджена характеризується негативно, поведінка засудженої не є сумлінною, допускала порушення установленого порядку відбування покарання, останні два стягнення не зняті та не погашені.

Заслухавши пояснення засудженої, представника ЧВК № 44, думку прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 183-П-12, суд дійшов наступного висновку:

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києві від 16.08.2012 року, ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2, 71 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно повідомлення начальника Чернігівської ВК № 44 , наявного в матеріалах особової справи засудженої, 04.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції проведена реєстрація шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 актовий запис № 109 від 04.02.2014 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєне прізвище « ОСОБА_8 » ( арк..особової справи 70).

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.01.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.08.2012 року по 28.11.2012 року включно з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання - 16.08.2012 року.

Кінець строку покарання 04.05.2017 року.

Згідно характеристики, засуджена ОСОБА_2 в Чернігівській виправній колонії № 44 утримується з 28.12.2012 року. Розподілена до відділення № 1, яке реорганізоване у відділення № 3. Працевлаштована до швейного виробництва. До праці відноситься добре. За час відбування покарання засуджена харакеризується негативно, вимоги встановленого порядку відбування покарання, правила внутрішнього розпорядку та правила протипожежної безпеки порушувала, за що на неї було накладено чотири стягнення, два з яких не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Заохочення не оголошувались. За характером особа емоційна, прагне активного спілкування, не залежна від думки оточення. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктна. До ОСОБА_2 застосовувався іспитовий строк, умовно-дострокове звільнення, але засуджена висновків для себе не зробила, та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись.

19.02.2015 року комісією установи розглядалось питання застосування зміни умов тримання згідно ст.ст. 100, 101 КВК України відмовлено, не стала на шлях виправлення.

24.12.2015 року комісією установи розглядалось питання застосування заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України - відмовлено, не стала на шлях виправлення.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що засуджена відбула встановлену ч.3 ст.81 КК Україну частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.08.2012 року, та на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.01.2016 року, станом на 29.02.2016 року залишилось відбувати 1 рік 2 місяці 5 днів. До ОСОБА_2 застосовувався іспитовий строк, умовно-дострокове звільнення, але засуджена висновків для себе не зробила, та в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись. За час відбування покарання засуджена не зарекомедувала себе з позитивної сторони, має не зняті та не погашені стягнення.

Тому, суд дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1