Справа № 465/5567/15-к
пр.№ 1-кс/464/1453/16
У Х В А Л А
31.08.2016 року суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ст. 246 КК України,
встановив:
У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ст. 246 КК України. Вказане кримінальне провадження автоматизованою системою документообігу суду розподілене головуючому судді ОСОБА_3 .

Обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено відвід головуючому у кримінальному провадженні, який мотивовано тим, що суддя ОСОБА_3 фактично переглянула рішення судді, під головуванням якого раніше здійснювався розгляд кримінального провадження, щодо участі в розгляді захисників обвинуваченого, що суперечить процесуальним нормам та унеможливлює реалізацію ОСОБА_4 права на захист. Крім цього, в заяві про відвід зазначено, що суддя ОСОБА_3 зверталася до представника Національного лісотехнічного університету ОСОБА_5 виключно „представник потерпілого, незважаючи на те, що Франківським відділом поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження щодо вказаного працівника університету та ректора цього навчального закладу, в якому ОСОБА_6 визнано потерпілою. Такими діями суддею, з метою приниження честі і гідності, діючи упереджено, в присутності свідків визнано винуватість ОСОБА_4 .

В судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід обвинувачений ОСОБА_4 не виявив бажання додатково обґрунтовувати чи доповнювати таку заяву.

Інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_3 про час та місце розгляду заяви повідомлені.

Оглянувши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Заявляючи відвід обвинувачений ОСОБА_4 покликався на пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України, згідно з яким суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 55 Закону України „Про судоустрій і статус суддів суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року „Про незалежність судової влади передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що зазначені в заяві про відвід обставини не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості головуючого у кримінальному провадженні.

Процесуальні рішення суду не є підставою для відводу головуючого у кримінальному провадженні та можуть бути оскаржені у передбаченому процесуальним законом порядку. Покликання заявника на те, що суддя ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала винуватість ОСОБА_4 не є обґрунтованим, оскільки винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення може бути визнана відповідним судовим рішенням за наслідками розгляду кримінального провадження. Звертання судді до представника Національного лісотехнічного університету як до представника потерпілого відповідає нормам КПК України, оскільки вказана юридична особа визнана потерпілим саме у цьому кримінальному провадженні та статус представника потерпілого у конкретному кримінальному провадженні не залежить від можливого статусу цієї особи в інших провадженнях.

Інших конкретних обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді, в заяві про відвід не наведено.

За таких обставин у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 75, 81 КПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ст. 246 КК України, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1