Справа № 373/957/16-к
У Х В А Л А

15 липня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 , у період з 30.11.2015 по 25.05.2016 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду.

25.05.2016 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.05.2016 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків вчинення кримінального правопорушення.. Також вказує на те, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу в ході досудового розслідування не припинилися.

Обвинувачений погодився з даним клопотанням, не висловив жодних заперечень щодо цього, відмовився від захисту його інтересів адвокатом.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Суд вважає, що відповідно до п.1. ч.1 ст. 194 КПК України, стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою (п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України), та зазначені прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що особі притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, судове провадження тільки розпочинається, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків наявний.

Прокурором доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан тощо.

В силу ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд розглядає клопотання учасників судового провадження, які стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження строку тримання особи під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому на строк, визначений кримінальним процесуальним законом, є доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити розмір грошової застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим, обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 182 КПК відносно ОСОБА_4 слід визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27 560 грн. 00 коп., а також покласти на нього обов`язки, що передбачені ст. 194 КПК.

Керуючись ст.ст. 177, 314, 315, 331 КПК України, суд,
ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 15 липня 2016 року по 12 вересня 2016 року, утримуючи його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити для ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27 560 грн. 00 коп.

Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_4 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;

2) не відлучатися із місця служби чи проживання, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби (роботи);

4) утримуватися від спілкування з свідками вчинення даного кримінального правопорушення.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.
Суддя ОСОБА_1