Справа № 159/3273/15-к
Провадження № 1-кп/159/107/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000105 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, використав своє службове становище в корисливих цілях та всупереч інтересам служби.

У своїй службовій діяльності ОСОБА_4 , як працівник міліції, повинен був керуватися Законом України Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ, яким передбачено таке: ст. 2 основними завданнями міліції є: запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; ст. 3 діяльність міліції будується на принципах законності; ст. 4 правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, Закон України «Про міліцію», інші законодавчі акти України, … нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України.
Під час здійснення повноважень слідчого при провадження досудового слідства по кримінальній справі ОСОБА_4 повинен був керуватися положеннями Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року), зокрема: ст. 22 прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 2 ч. 1 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", працівник міліції ОСОБА_4 був службовою особою, оскільки постійно виконував функції представника влади, був працівником правоохоронного органу, на якого, відповідно до функціональних обов`язків слідчого СВ Волинського ЛВ УМВС України на Львівській залізниці, затверджених 03.01.2011 начальником СВ Волинського ЛВ УМВСУ на Львівській залізниці підполковником міліції ОСОБА_8 були покладені такі обов`язки: п.1 - при розслідуванні кримінальних справ, перевірці заяв та повідомлень про злочини дотримуватися вимог Конституції та Законів України; п.2 - забезпечувати повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінальних справ у межах встановлених законом строків; п.3 - забезпечувати реалізацію у повному обсязі прав і законних інтересів всіх учасників кримінального судочинства; п.5 - не допускати вчинків та будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості; п.8 при провадженні досудового слідства самостійно приймати всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання вмотивованого рішення суду або згоди прокурора, і несе повну відповідальність за їх своєчасне виконання.
Обвинувачений ОСОБА_4 при розслідуванні кримінальної справи, порушеної ним 15.02.2011 року відносно потерпілого ОСОБА_6 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України в лютому місяці 2011 року, в своєму службовому кабінеті № 9, що знаходився в приміщенні Волинського ЛВ УМВС України на Львівській залізниці, яке розташоване за адресою м. Ковель, вул. Драгоманова, 17, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті єдиний умисел шляхом обману заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 , на загальну суму 1000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 21.02.2011 становило 7940 гривень, усвідомлюючи, що він не має можливості будь-яким чином вплинути на подальший рух кримінальної справи, оскільки з 26.02.2011 вказана справа у провадженні його не знаходилась, та вплинути на призначення судом покарання, шляхом обману, створював враження у ОСОБА_6 , що може допомогти у вирішенні даного питання, який звернувся до останнього з пропозицією сприяти у зібранні матеріалів, що позитивно його характеризують, долучити до матеріалів документи, які пом`якшують відповідальність, що в подальшому могло сприяти у призначенні судом ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
В свою чергу ОСОБА_6 , не усвідомлюючи протиправних дій ОСОБА_4 , прийняв від нього пропозицію та добровільно погодився (зобов`язався) сплатити вказану суму коштів частинами: 1000 грн., 4000 грн. та 3000 грн.
У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, 15.03.2011 року, близько 16 год. ОСОБА_4 , в центральному парку м. Ковель, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_6 у розмірі 1000 гривень.
У продовження свого єдиного умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , 21.03.2011 року, приблизно о 12 годині, поблизу магазину «Ажур», що знаходиться на привокзальній площі м. Ковеля, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_6 у розмірі 4000 гривень.
Отримавши вказані кошти, діючи умисно, з корисливих мотивів, у продовження свого єдиного умислу на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 загальною сумою 8000 гривень, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_6 про передачу йому останньої частини грошових коштів в сумі 3000 гривень в подальшому.
Після отримання від ОСОБА_6 4000 гривень ОСОБА_4 був затриманий працівниками УСБ України у Волинській області.
Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом обману намагався заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 8000 гривень, однак не довів свої дії до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та відмовився давати будь-які показання.
Незважаючи на повне невизнання вини самим підсудним, його винуватість у встановлених судом протиправних діяннях повністю підтверджується зібраними в судовому засіданні доказами та дослідженими матеріалами справи.
Так, допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 категорично ствердив, що в лютому 2011 року в провадженні обвинуваченого перебувала кримінальна справа по обвинуваченні його в скоєнні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.
Помилково вважаючи, що ОСОБА_4 може допомогти у вирішенні його справи судом, так як боявся призначення покарання у виді позбавлення волі, а тому звернувся до останнього за допомогою. ОСОБА_4 у свою чергу погодився на цю пропозицію та написав на аркуші паперу «1000 доларів США».
Маючи 15.03.2011 року гроші в сумі 1000 грн., домовились про зустріч з обвинуваченим в центральному парку м. Ковеля, де він передав останньому вказану суму.
Через деякий час зрозумів неправомірність дій, звернувся із заявою в органи Служби безпеки.
Тоді ж, 21.03.2011 року, маючи власні кошти в сумі 4000 грн., під контролем працівників СБУ в ході зустрічі з ОСОБА_4 передав останньому 4000 грн. та в подальшому мав передати ще 3000 грн. на вимогу останнього.
Зважаючи на ту обставину, що з часу скоєння злочину пройшло багато часу, інших обставин не пригадує, проте категорично стверджує, що ОСОБА_4 намагався заволодіти його коштами в сумі 8000 грн., передавши останньому 5000 грн. та отримав вимогу про передачу обвинуваченому в подальшому 3000 грн.
На даний час будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має.
Показання потерпілого в судовому засіданні підтвердив і свідок ОСОБА_9 , який також в категоричній формі підтвердив, що він є співробітником УСБУ України у Волинській області. До органів СБУ звернувся ОСОБА_6 , з приводу того, що в нього співробітник лінійного відділу міліції ОСОБА_4 вимагає грошові кошти. В зв`язку з цим він прибув 21 березня 2011 року в м. Ковель, де в ОСОБА_6 було відібрано протокол усної заяви про злочин, яка була зареєстрована у відповідному журналі. Після цього в присутності понятих спецзасобом "Промінь" було помічено грошові кошти, про що було складено відповідний протокол. ОСОБА_6 було вручено спецзасоби для фіксування розмови та помічені грошові кошти. В цей день потерпілим було передано обвинуваченому 4000 грн. та останній був затриманий.
Зазначені вище показання потерпілого та свідка повністю узгоджуються з наступними об`єктивними доказами, які були предметом дослідження в судовому засіданні і зокрема.
З протоколу усної заяви ОСОБА_6 про злочин від 21 березня 2011 року, прийнятою від нього в Ковельському МРВ УСБ України у Волинській області, вбачається, що останній повідомив про те, що слідчий СВ Волинського ЛВ УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_4 вимагає в нього грошові кошти.
З протоколу огляду та вручення грошових коштів від 21 березня 2011 року вбачається, що співробітниками УСБ України у Волинській області було вручено ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4 000 грн. (купюрами номінальною вартістю по 200 грн. кожна), які належать останньому, для передачі ОСОБА_4 , із зазначенням серій і номерів купюр та долученням їх копій до протоколу огляду, зокрема: ВЖ 3469918, ЕЦ 9010779, ЕФ 0722403, ВЗ 5504991, ЕЦ 6780905, АГ 4267026, ЕЮ 9557007, ВФ 9414110, ЕЖ 1181863, ЕЮ 5823564, АГ 2550202, ВА 7134234, ВЧ 2607059, АГ0922041, АЖ 8990201, АЕ 4238425, ЕЩ 2843321, ЕЮ9804019, ВХ7384636, ВЗ 1636175. Вказані грошові кошти в ході огляду були оброблені препаратом "Промінь 1", зразок якого був відібраний на ватний тампон, який поміщено в паперовий пакет та опечатано печаткою "Для пакетів № 12" УСБ України у Волинській області з пояснюючим написом та підписами присутніх. На купюрі номіналом 200 грн. серії ВЖ № 3469918 по центру купюри, на лицевій стороні, люмінесцентним фломастером зроблено напис "ХАБАР". В результаті помічення при освітленні джерелом ультрафіолетового випромінювання встановлено, що нашарування препарату на купюрах люмінесціюють фіолетовим кольором.
Протоколом огляду місця події від 21 березня 2011 року підтверджується та обставина, що в м. Ковель, біля магазину "Ажур", в ОСОБА_4 в лівій кишені чорної балонової куртки було виявлено 20 купюр номіналом 200 грн. кожна. При підсвічуванні вказаних купюр ультрафіолетовою лампою, вони випромінювали нашарування світло-зеленого кольору. Купюри мають такі серії та номери: ВЖ 3469918, ЕЦ 9010779, ЕФ 0722403, ВЗ 5504991, ЕЦ 6780905, АГ 4267026, ЕЮ 9557007, ВФ 9414110, ЕЖ 1181863, ЕЮ 5823564, АГ 2550202, ВА 7134234, ВЧ 2607059, АГ0922041, АЖ 8990201, АЕ 4238425, ЕЩ 2843321, ЕЮ9804019, ВХ7384636, ВЗ 1636175. Всього купюр на суму 4 000 грн. Вказані купюри поміщені в прозорий поліетиленовий пакет, опечатаний печаткою "№12 Для пакетів. УСБ України у Волинській області" та скріплено підписами понятих. З рук ОСОБА_4 відібрано змиви. Огляд фіксувався за допомогою відеокамери "Соні" на відеокасету "Соні". Відеокасета по закінченню огляду поміщена до прозорого поліетиленового пакету, опечатаний печаткою "№12 Для пакетів. УСБ України у Волинській області" та скріплено підписами понятих.
Отже, судом встановлено, що серії і номери купюр, які були зафіксовані в ході їх огляду та вручені потерпілому 21.03.2011 року повністю співпадають з номерами та серіями купюр, які були вилучені у обвинуваченого в цей же день, в ході огляду місця події та затримання останнього.
В судовому засіданні було проведено перегляд відеозапису, що містився на відеокасеті "Соні", яким зафіксовано події, що мали місце 21 березня 2011 року біля магазину "Ажур" в м. Ковелі, зокрема: зустріч ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , затримання останнього та вилучення в нього грошових коштів. Даний відеозапис повністю узгоджується з протоколом огляду місця події від 21 березня 2011 року та підтверджує вилучення в ОСОБА_4 вказаних вище грошових коштів.
Протоколом огляду предметів та документів від 29 березня 2011 року, згідно якого було оглянуто: дві пари медичних рукавичок, ватні тампони зі змивами з лівої та правої руки ОСОБА_4 , ватний тампон зі змивом з лівої кишені чорної куртки ОСОБА_4 , зразок чистого ватного тампону, ватний тампон із зразком спецзасобу "Промінь 1", підтверджується, що при освітленні зазначених предметів, крім чистого ватного тампону, джерелом ультрафіолетового випромінювання, на них наявні (виділяються) нашарування світло-зеленого кольору. При освітленні чистого ватного тампону джерелом ультрафіолетового випромінювання нічого не встановлено, будь-які нашарування відсутні.
Згідно висновку експерта № 190 від 13 квітня 2011 року, представлені на дослідження двадцять банкнот Національного банку України номіналом "200 гривень" зразка 2007 року з відповідними номерами, які були вилучені під час огляду місця події 21 березня 2011 року, відповідають аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу.
Протоколом від 14 травня 2011 року за результатами проведення оперативно-технічного заходу за оперативно-розшуковою справою підтверджується зміст розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що мала місце 21 березня 2011 року біля магазину "Ажур" в м. Ковелі.
Згідно протоколу огляду предметів та документів від 17 травня 2011 року, було оглянуто компакт-диск DVD+R, Verbatim, 4,7 Gb, 16x speed, vitesse 120 min. На даному оптичному носії знаходиться один відеозапис. Під час перегляду даного відеозапису в судовому засіданні було встановлено, що він відтворює події, які відбувалися 21 березня 2011 року в м. Ковелі біля магазину "Ажур", а саме те, як ОСОБА_4 одержав грошові кошти від ОСОБА_6 , після чого був затриманий.
Згідно того ж протоколу огляду предметів від 17 травня 2011 року, було оглянуто компакт-диск DVD+R, Verbatim, 4,7 Gb, 16x speed, vitesse 120 min. На даному оптичному носії знаходиться один аудіо запис. Під час прослуховування даного аудіо запису в судовому засіданні було встановлено, що він відтворює розмову між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що мала місце 21 березня 2011 року в м. Ковелі біля магазину "Ажур". Зокрема з вказаного аудіозапису чітко вбачається, що розмова між ними йшла про грошові кошти, а саме про 4000 грн., які були передані ОСОБА_4 та про 3000 грн., які ОСОБА_6 мав передати ОСОБА_4 в подальшому.
Предмети та документи, визнані по справі речовими доказами, об`єктивно підтверджують фактичні обставини по справі та узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами, які суд відносить до об`єктивних та допустимих.
Отже, на підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним отримання обвинуваченим від потерпілого 5000 грн. та вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема:
-притягнення до кримінальної відповідальності вперше;
- те, що на утриманні в обвинуваченого перебуває малолітня дитина, а тому призначає покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Вказаний злочин обвинуваченим було скоєно в березні 2011 року.
Ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
- три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено найбільш тяжке покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
Отже, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України обвинувачений підлягає звільненню від призначеного покарання відповідно до положень, передбачених ст. 49 КК України.
Потерпілим по справі відповідно до вимог ЦК та ЦПК України цивільний позов не зааявлено.
Витрати пов`язані з проведенням технічної експертизи документів підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
На виконання вироку Ковельського міськрайонного суду від 27.01.2012 року речові докази, грошові кошти в сумі 4000 грн. 19.09.2012 року повернуті потерпілому ОСОБА_6 .
Керуючись ст ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України та обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст.ст. 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання та кримінальне провадження закрити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення технічної експертизи документів в сумі 337 (триста тридцять сім) гривень 68 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1