Справа № 309/5332/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2016 м. Ужгород
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не судимий,
засуджений за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись в цей орган для реєстрування.
Запобіжний захід ухвалено залишити у вигляді застави в розмірі 50 мінімальних заробітних плат.
Також ухвалено скасувати арешт на майно земельну ділянку та на ? частини квартири, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 4 вересня 2015 року.
Згідно встановлених судом обставин, 15 серпня 2015 року близько 7 години ОСОБА_6 знаходячись на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Шаян на вул. Карпатської Січі, 14 Хустського району Закарпатської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс множинні удари кулаками рук по голові ОСОБА_9 , після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, близько 7 год. 30 хв. знову підійшов до ОСОБА_9 та , тримаючи в руках предмет, візуально схожий на палицю, а також кулаками рук та ногами наніс зі значною силою серію ударів по голові та тілу потерпілого, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від отримання яких ОСОБА_9 помер по дорозі до Хустської ЦРЛ.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , порушує питання про скасування вироку щодо нього та ухвалення нового вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також призначення ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. В обґрунтування свої вимог прокурор вказує на те, що інкримінований ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії тяжких, а також настання тяжких наслідків. Вважає, що призначене обвинуваченому покарання з застосуванням ст.ст. 69,75 КК України є необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу частково та просив призначити в даному кримінальному провадженні новий розгляд, пояснення обвинуваченого та його захисника про законність і обгрунтвоаність судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, вислухавши останнє слово обвинуваченого, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно з вимогами ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення норм КПК.
Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а крім того, у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до ч 5 ст.27 КПК України передбачено забезпечення повної фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, фіксування технічними засобами судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не здійснювалося належним чином.
Стаття 107 ч.6 КПК України передбачає, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, коли воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, коли сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.
В матеріалах кримінального провадження наявний компакт-диск, на якому створено робочу копію фонограм фіксування судового розгляду та на якому, хоч і наявні записи судових засідань, однак прослухати їх з технічних причин не представляється можливим й свідчить про те, що фіксація судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 проводилося не належним чином.
Окрім цього, Відповідно до вимог ст. 348 КПК України , після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основопо¬ложних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопору¬шення, має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мо¬вою про формулювання висунутого йому обвинувачення. Якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, він має пра¬во отримати безкоштовну допомогу перекладача. Нероз`яснення обвинувачено¬му суті обвинувачення є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки перешкоджає суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Тільки після роз`яснення суті обвинувачення і впевненості в тому, що обвинувачений зрозумів про що йде мова, головуючий може з`ясувати у нього ставлення до висунутого обвинувачення - чи визнає він свою вину повністю, частково або повністю її заперечує.
З журналу судового засідання вбачається, що судом першої інстанції не було детально поінформовано обвинуваченого ОСОБА_6 про формулювання висунутого йому обвинувачення.
Згідно журналу судового засідання роз`яснення головуючим обвинуваченому суті обвинувачення тривало менше 1 хвилини.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обста¬вин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно ро¬зуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровіль¬ності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд першої інстанції здійснив обмеження дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорю¬ються.
Однак, при вирішенні даного питання судом прийнято рішення обмежитись допитом обвинуваченого, який як зазначено у вироку суду повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, за який його засуджено та детально розповів про обставини вчинення злочину.
Разом з тим, зі змісту показань ОСОБА_6 , покладених в основу вироку, вбачається, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, однак показав, що наміру на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не мав.
Зазначене свідчить, що зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про винуватість ОСОБА_6 , судом не досліджувались, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Таким чином колегія суддів прийшла до висновку про порушення судом вимог ст. 348, 349 КПК України , що призвело до порушення права обвинуваченого на захист та порушеннями вимог чинного законодавства щодо не проведення фіксації технічими засобами у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , а за таких обставин судове рішення не можна вважати законним, воно підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи , ретельно перевірити доводи апелянта , дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
У разі, якщо ОСОБА_6 буде визнано винними у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні, покарання йому має бути призначено у відповідності зі ст.65 КК України, оскільки призначене йому покарання за цим вироком з застосуванням ст.75 КК України є зам`яким.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити частково.
Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 2 червня 2016 року стосовно ОСОБА_6 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - скасувати. Призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередій у виді застави.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: