Єдиний унікальний номер 233/1706/16-к
Номер провадження 11-кп/775/755/2016

УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження № 0000 відносно ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москві Російської Федерації, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 21 жовтня 1999 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 140, ст. 14 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі, звільнився 26 липня 2000 року відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію» від 11 травня 2000 року; 30 серпня 2001 року тим самим судом за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ст. 14 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, звільнився 30 грудня 2003 року умовно-достроково на 6 місяців 21 день; 4 травня 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 24 грудня 2008 року тим самим судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 18 лютого 2010 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 20 січня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 8 днів, не працюючого, проживає по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року в кінці серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на території міського сміттєвого звалища, розташованого по вул. П.Ангеліної в м. Костянтинівка Донецької області, побачив декілька дикорослих кущів рослини роду коноплі, і в цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу канабісу.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року зірвав з вказаних рослин роду коноплі верхівкові частини з листами, тобто, умисно, незаконно, повторно придбав наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання. Далі, придбаний при вказаних обставинах наркотичний засіб ОСОБА_7 переніс до покинутого будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , та сховав в кімнаті вказаного будинку для просушування, тобто, умисно, незаконно, повторно зберігав наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання.

23 січня 2016 року, приблизно в денний час доби, ОСОБА_7 повернувся до вказаного покинутого будинку, де, знаходячись в кімнаті, придбані та просушені ним верхівкові частини з листям роду коноплі подрібнив руками, зробивши наркотичний засіб придатним для споживання шляхом паління, тобто, умисно, незаконно, повторно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс без мети збуту для особистого вживання.

Придатний для вживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс ОСОБА_7 загорнув у два газетних згортка, які поклав в поліетиленовий пакет, та помістив до сумки, де умисно, незаконно, повторно зберігав без мети збуту для особистого вживання.

23 січня 2016 року, в період часу з 11 години 25 хвилин до 12 годин 00 хвилин, біля будинку № 23 по вул. Ціолковського м. Костянтинівка Донецької області працівниками поліції у встановленому законом порядку було проведено огляд особистих речей ОСОБА_7 , в ході якого в належній йому сумці було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходились два газетних згортка, в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс масою 25,11 г та масою 50,49 г, вага якого в перерахунку на суху речовину складає відповідно 22,5 г та 44,73 г, який він умисно, незаконно, повторно, придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.

На вказаний вирок суду обвинуваченим у кримінальному провадженні було подано апеляційну скаргу, в якій він просить переглянути вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року та застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України. Зазначає, що ніякої шкоди суспільству він не створив, тільки себе, відвідує Євангелістську церкву, є віруючою людиною. Запевняє, що більш не скоїть нових злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, конкретних обставин справи, даних про його особу, який раніш неодноразово судимий, в тому числі за ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України, ніяких висновків для себе не зробив, знов скоїв аналогічне кримінальне правопорушення, рецидив злочину, а також пом`якшуючи обставини - за місцем мешкання характеризується позитивно, визнання провини, щире розкаявся у скоєному.

Судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено в мінімальних межах санкції інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі є саме таким. Призначення покарання без ізоляції від суспільства не буде відповідати засадам даної норми закону.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі щире каяття, визнання вини, позитивна характеристика, а також обтяжуючи рецидив злочину. Також до нього вже застосовувались вимоги ст. 75 КК України. Всі обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції та враховані при обранні міри покарання.

На думку колегії суддів, міра покарання, призначена обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною та достатньою за скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення та попередження нових злочинів

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про визнання обвинуваченим вини, щиро каяття та про відвідування церкви, не є безумовною підставою для застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням. Зазначені доводи апеляційної скарги про можливість застосування вказаної вимоги є безпідставними, оскільки вже враховані судом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування чи зміну вироку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по 12 липня 2016 року, у співвідношенні за один день позбавлення волі два дні попереднього ув`язнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді