Справа № 0308/9191/12
Провадження № 1/161/7/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 липня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілих - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колона Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда 3-ї групи, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.149 ч.3 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Линів Локачинського району Волинської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, одруженої, працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

-за ст.149 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів і керуючись метою збагачення, на початку 2009 року вступив в злочинну змову з громадянином Республіки Польща ОСОБА_8 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 , з якими домовився про створення стійкої злочинної групи, яка б на постійній основі займалася вербуванням, переміщенням через державний кордон України на територію Республіки Польща, передачею та отриманням молодих жінок привабливої зовнішності з метою їх сексуальної експлуатації. Для досягнення єдиного злочинного умислу, підсудний ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 розробили загальний план вчинення злочину, згідно якого вказані особи повинні були підшуковувати на території Волинської області молодих жінок віком від 18 до 30 років привабливої зовнішності, які були матеріально незабезпеченими. В подальшому, як самостійно, так і за сприянням своїх знайомих, у тому числі осіб, котрі раніше ними ж були вивезені і передані в Республіці Польща для зайняття проституцією та повернулися до України, обманним шляхом, повідомляючи неправдиві відомості про вид діяльності і оплату, що виразилося в замовчуванні дійсних умов праці, характеру діяльності який полягав у наданні жінками оплатних сексуальних послуг, а навпаки, пропонуючи нібито легальну роботу прибиральниці в готелі, стриптизера в нічному клубі чи роботу на будівництві та повідомляючи вигідні умови праці і високі заробітки, а також використовуючи уразливий стан потерпілих, який був викликаний скрутним матеріальним становищем, схиляти їх до поїздки в Республіку Польща. Отримавши згоду жінок на поїздку, з метою отримання контролю над завербованими жінками та змусити працювати їх на вигідних їм умовах, під приводом повного матеріального забезпечення проїзду до місця роботи, працевлаштування та безкоштовного проживання, схиляли жінок не брати в поїздку власних грошових коштів, чим вводили останніх в повну матеріальну залежність. Після цього, легально переправляли їх через державний кордон України на територію Республіки Польща, де в борделі, який був завуальований під нічний клуб «Міленіум» та знаходився по АДРЕСА_3 , залучали до зайняття проституцією, що приносило значні кримінальні прибутки, які розподілялися між членами злочинного угрупування, а також створювало можливість тривалий час безкарно займатися протиправною діяльністю. Для полегшення вчинення злочинів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 розподілили між собою ролі, відповідно до яких керівництво новоствореною групою та вчиненням злочинів було покладено на підсудного ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 свідомо взяли на себе роль активних її членів.

В грудні 2009 року, підсудний ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_7 , котру в серпні 2009 року обманним шляхом вивіз в Республіку Польща та передав ОСОБА_8 для зайняття проституцією, інформацію про те, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_11 , котрий є власником нічного клубу «Сімона», що розташований в с. Ошінов Дольний, підшуковує молодих жінок для зайняття проституцією в його клубі, залучив останнього та ОСОБА_7 до складу керованої ним групи, яка тривалий час займалася торгівлею людьми.

Роль підсудного ОСОБА_6 як організатора та керівника злочинного угрупування полягала у вчиненні дій по підбору та залученню нових членів злочинної групи, керуванні їх діями, в координації їх дій під час вчинення злочинів, шляхом обману та обіцянок великих заробітків і вигідних умов праці вербуванні майбутніх проституток, перевезенні цих жінок на місце зустрічі та передачі власникам нічних клубів, укладанні з покупцями незаконних угод купівлі-продажу людей, розподілі отриманих доходів між учасниками вчинення злочинів, а також скоєння інших дій, спрямованих на досягнення бажаного спільного злочинного результату.

Роль ОСОБА_7 , як активного члена злочинної групи полягала у вербуванні майбутніх проституток до поїздки в Республіку Польща в нічні клуби «Сімона» та «Міленіум», у тому числі повідомляючи неправдиві відомості про вид діяльності і оплату, що виразилося в замовчуванні дійсних умов праці, характеру діяльності який полягав у наданні жінками оплатних сексуальних послуг, а навпаки, пропонуючи нібито легальну роботу не пов`язану із сексуальною експлуатацією, наданні керівнику групи ОСОБА_6 інформації про завербованих осіб, яких останній мав вивезти до вищевказаних нічних клубів для зайняття проституцією, отриманні доходів від цієї діяльності та вчиненні інших дій, спрямованих на досягнення бажаного спільного злочинного результату.

Роль ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , як членів організованої групи, полягала в укладенні усних угод купівлі-продажу людей, отриманні жінок, в організації надання ними сексуальних послуг, експлуатації їх діяльності, залучення на території Республіки Польща інших учасників злочину, які сприяли їм в забезпеченні діяльності проституток, отриманні від цього кримінальних доходів та вчиненні інших дій, спрямованих на досягнення бажаного спільного злочинного результату та забезпечення безпеки їх діяльності в Республіці Польща.

Виконуючи відведену йому роль ОСОБА_11 , приблизно на початку 2010 року залучив до складу вказаного злочинного угрупування невстановлених осіб на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , при цьому роль останніх, так як і роль невстановленої особи на ім`я ОСОБА_9 , полягала в забезпеченні діяльності проституцією жінок шляхом здійснення безпосереднього контролю за їх «роботою», слідкуванні за додержанням ними часу на який було здійснено замовлення проститутки, отриманні від клієнта винагороди за надані сексуальні послуги, передачі цих грошей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , отриманні своєї частки прибутків від діяльності цих жінок, а також вчиненні інших дій, спрямованих на досягнення бажаного спільного злочинного результату.

Крім того, підсудний ОСОБА_6 , будучи керівником вказаного злочинного угрупування, у лютому 2010 року намагався залучити до складу очолюваної ним організованої групи ОСОБА_16 , схиливши його на початку лютого 2010 року перевезти за обумовлену грошову винагороду до Республіки Польща підшуканих ним жінок для їх послідуючої передачі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 для сексуальної експлуатації, однак після учинення цього злочину останній не погодився здійснювати спільну злочинну діяльність із підсудним ОСОБА_6 та іншими, відмовившись увійти до складу зазначеної злочинної групи.

Провівши всі дії організаційного характеру, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, організована група в складі підсудного ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , невстановлених осіб на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , в період з лютого 2009 року по лютий 2011 року систематично займалася торгівлею людьми, отримуючи від цієї діяльності значні кримінальні прибутки.

В лютому 2009 року, підсудний ОСОБА_6 , діючи в складі організованої групи, підшукав громадянку України ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , котрі перебували в скрутному матеріальному становищі та з метою його покращення виїжджали на тимчасові заробітки в Республіку Польща, обманним шляхом, повідомивши неправдиві відомості про характер майбутньої діяльності, схилив зазначених громадян до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов`язану з сексуальною експлуатацією. Отримавши згоду жінок на поїздку в Республіку Польща, підсудний ОСОБА_6 , створюючи сприятливі умови залучення ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до діяльності, що полягала в наданні сексуальних послуг на вигідних йому умовах, мотивуючи, що проїзд до місця роботи, проживання та харчування буде здійснюватися за рахунок роботодавця, умовив останніх не брати із собою в поїздку будь-яких грошових коштів, чим поставив їх в повну матеріальну залежність від себе. Реалізовуючи єдиний злочинний умисел, підсудний ОСОБА_6 04.02.2009 року належним йому автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перемістив гр. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, де в м. Костшин над Одра передав членам очолюваної ним організованої групи ОСОБА_8 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_9 для сексуальної експлуатації. Однак, ОСОБА_8 та особа на ім`я ОСОБА_9 не змогли залучити останніх до зайняття проституцією, оскільки дізнавшись про дійсний характер праці, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 відмовилися надавати сексуальні послуги та під погрозами звернутися в поліцію і повідомити про дійсну діяльність підсудного ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інших, змусили останніх повернути їх на Україну.

Крім того, підсудний ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів і керуючись метою збагачення, в складі організованої групи, в серпні 2009 року підшукав громадянку України ОСОБА_7 для працевлаштування на території Республіки Польща в якості проститутки і обманним шляхом, повідомивши неправдиві відомості про характер майбутньої діяльності, схилив її до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов`язану з наданням сексуальних послуг. Отримавши згоду жінки на поїздку в Республіку Польща, підсудний ОСОБА_6 , створюючи сприятливі умови залучення ОСОБА_7 до діяльності, що полягала в наданні сексуальних послуг на вигідних їм умовах, мотивуючи, що проїзд до місця роботи, проживання та харчування буде здійснюватися за рахунок роботодавця, умовив останню не брати із собою в поїздку будь-яких грошових коштів, чим поставив її у повну матеріальну залежність від себе. Реалізовуючи єдиний злочинний умисел, пісудний ОСОБА_6 , 26.08.2009 року особисто, власним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перемістив ОСОБА_7 через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, де в м. Костшин над Одра за винагороду передав членам очолюваної ним організованої групи ОСОБА_8 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_9 для сексуальної експлуатації. В свою чергу ОСОБА_8 , отримавши для сексуальної експлуатації ОСОБА_7 , використав відсутність у неї грошових коштів, змусив її займатися проституцією і забезпечив надання нею сексуальних послуг в нічному клубі «Міленіум», що розміщений по вул. Гожовська, 102, у м. Костшин над Одра Республіки Польща, а значну частину грошей отриманих від її діяльності привласнював та розподіляв між учасниками злочинного угрупування, отримуючи значні прибутки від діяльності іншої особи.

Крім того, підсудний ОСОБА_6 в січні 2010 року, діючи в складі організованої групи підшукав та обманним шляхом, повідомивши неправдиву інформацію про характер та умови праці, схилив громадянку України ОСОБА_20 до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов`язану з наданням сексуальних послуг. Одночасно підсудний ОСОБА_6 , залучивши до складу організованої ним групи ОСОБА_7 , яка ним же була в серпні 2009 року обманним шляхом вивезена на територію Республіки Польща і передана для сексуальної експлуатації ОСОБА_21 і яка повернулась на Україну, дав їй вказівку схилити до поїздки в Республіку Польща займатися проституцією громадянку України ОСОБА_22 , котра, як йому було відомо, з метою покращення матеріального становища виїжджала на заробітки в Республіку Польща на роботу не пов`язану з наданням сексуальних послуг. Виконуючи відведену їй роль, ОСОБА_7 , будучи обізнаною про скрутне матеріальне становище ОСОБА_22 , використовуючи її уразливий стан, схилила зазначену громадянку до поїздки в Республіку Польща для зайняття проституцією, повідомляючи при цьому завідомо неправдиву інформацію про умови праці та її високу оплату. Отримавши згоду жінок на поїздку в Республіку Польща на вищевказану роботу, підсудний ОСОБА_6 , спільно ОСОБА_7 , діючи узгоджено між собою, замовчуючи перед ОСОБА_20 дійсні умови праці та її оплати, автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_16 , який був обізнаний про злочинні дії підсудного ОСОБА_6 , однак до складу очолюваної останнім організованої групи не входив, 03.02.2010 року перемістили через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, громадян України ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , де на виїзді з міста Костшин над Одра передали ОСОБА_11 , для сексуальної експлуатації. В свою чергу ОСОБА_11 , отримавши для сексуальної експлуатації зазначених жінок, спільно з невстановленими особами на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 забезпечив надання ними сексуальних послуг в нічному клубі «Сімона», що розміщений в с. Ошінов Дольний Республіки Польща, а значну частину грошей отриманих від її діяльності привласнював та розподіляв між учасниками злочинного угрупування, отримуючи значні прибутки від діяльності іншої особи.

Крім того, в березні 2010 року підсудний ОСОБА_6 , діючи в складі організованої групи, підшукав громадян України ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , котрі були матеріально незабезпеченими і неодноразово виїжджали на тимчасові заробітки в Республіку Польща, для працевлаштування на території Республіки Польща в якості проститутки. Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_6 узгодивши час і місце передачі вказаних осіб з ОСОБА_11 , доручив іншому члену керованої ним групи ОСОБА_7 бути присутньою під час передачі жінок гр. ОСОБА_11 і схилити їх до зайняття проституцією на вигідних їм умовах. Реалізовуючи єдиний злочинний умисел, підсудний ОСОБА_6 , обманним шляхом, скриваючи дійсні свої наміри та умовчуючи дійсний характер майбутньої праці, схилив ОСОБА_24 та ОСОБА_25 до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов`язану з наданням сексуальних послуг. Отримавши згоду жінок на поїздку в Республіку Польща на вищевказану роботу, підсудний ОСОБА_6 , діючи узгоджено з підсудною ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , власним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19.03.2010 року перемістив через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, громадян ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , де на виїзді з м. Костшин над Одра передав ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , для сексуальної експлуатації. В свою чергу, підсудна ОСОБА_7 , виконуючи відведену їй роль, скриваючи дійсний характер праці, намагалась схилити ОСОБА_24 та ОСОБА_26 до зайняття проституцією, однак не змогла цього здійснити, оскільки жінки зрозумівши дійсних характер праці в категоричній формі відмовилися займатися цією діяльністю і повернулися на Україну.

Крім того, повторно, в липні 2010 року підсудний ОСОБА_6 , діючи в складі організованої групи, підшукав громадянку України ОСОБА_27 , котра перебувала в скрутному матеріальному становищі та з метою його покращення виїжджала на заробітки в Республіку Польща, що на його думку повинно було сприяти у її вербуванні та послідуючому продажі для сексуальної експлуатації на території вищезазначеної держави. Використовуючи уразливий стан ОСОБА_27 , обманним шляхом, повідомивши неправдиві відомості про характер майбутньої діяльності, підсудний ОСОБА_6 запропонував їй поїхати прибиральницею в готель його знайомого ОСОБА_8 , маючи намір передати її останньому, з метою сексуальної експлуатації. Побачивши вагання прийняти його пропозицію, підсудний ОСОБА_6 реалізовуючи єдиний злочинний умисел, щоб створити у ОСОБА_27 уявлення добропорядності своїх намірів щодо сприяння в працевлаштуванні на роботу не пов`язану з наданням сексуальних послуг, зв`язався по телефону з ОСОБА_8 і надав можливість спілкуватися ОСОБА_27 з останнім. В свою чергу, ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль, по телефону шляхом переконань та пропозицій схиляв ОСОБА_27 прийняти їх пропозицію, маючи намір залучити її до зайняття проституцією на вигідних їм умовах, чим вчинили вербування громадянки ОСОБА_27 , з метою сексуальної експлуатації з використанням обману та уразливого стану особи. В подальшому ОСОБА_27 , обміркувавши вищевказану пропозицію, відмовилась від поїздки до Республіки Польща.

Крім того, повторно, підсудний ОСОБА_6 , в жовтні 2010 року, діючи в складі організованої групи, будучи її організатором і керівником, підшукав громадянку України ОСОБА_28 , котра знаходилась в скрутному матеріальному становищі і з метою його покращення виїжджала на заробітки в Республіку Польща, що на його думку повинно було сприяти у її вербуванні та послідуючому продажі для сексуальної експлуатації на території вищезазначеної держави. Продовжуючи свої злочинні наміри, підсудний ОСОБА_6 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_28 , а також шляхом обману, повідомляючи неправдиву інформацію про характер і умови праці, в жовтні 2010 року схилив останню до поїздки в Республіку Польща на роботу не пов`язану з наданням сексуальних послуг. Отримавши згоду ОСОБА_28 до поїздки в Республіку Польща, підсудний ОСОБА_6 власним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 16.10.2010 року перемістив її через пропускний пункт «Устилуг» державного кордону України на територію Республіки Польща, де в м. Костшин над Одра передав членам очолюваної ним злочинної групи ОСОБА_8 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_9 для сексуальної експлуатації. Останні в свою чергу, виконуючи відведену їм роль, залучили ОСОБА_28 до зайняття проституцією, а частину прибутків одержаних від її діяльності спільно з підсудним ОСОБА_6 привласнювали і розподіляли між учасниками злочину.

Крім того, повторно, підсудний ОСОБА_6 , в жовтні 2010 року, діючи в складі організованої групи, будучи її організатором і керівником, підшукав громадянку України ОСОБА_29 , котра знаходилась в скрутному матеріальному становищі і періодично виїжджала на тимчасові роботи в Республіку Польща, що на його думку повинно було сприяти у її вербуванні та послідуючому продажі для сексуальної експлуатації на території вищезазначеної держави. Використовуючи уразливий стан ОСОБА_30 , підсудний ОСОБА_6 , з відому ОСОБА_8 , шляхом пропозиції та умовлянь, повідомляючи неправдиві відомості про вид діяльності і оплату, що виразилося в замовчуванні дійсних умов праці, характеру діяльності який полягав у наданні жінками оплатних сексуальних послуг, а навпаки, пропонуючи нібито легальну роботу не пов`язану із сексуальною експлуатацією, схиляв останню до поїздки в Республіку Польща, маючи намір передати її ОСОБА_8 , для сексуальної експлуатації в нічному клубі «Міленіум» у м. Костшин над Одра Республіки Польща. Однак, ОСОБА_29 запідозривши дійсні наміри останніх не погодилася на їх пропозицію та відмовилася виїхати до Республіки Польща.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах категорично не визнав та показав, що, він лише возив дівчат в Республіку Польща на роботу та отримував від них грошові кошти виключно за їх перевезення до місця роботи. Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_31 він знав, оскільки познайомився з ним на ринку в с. Щецин та купував в нього автомобілі. Разом з тим, ОСОБА_6 знав, що в Пахольчика були у власності готелі. ОСОБА_32 та ОСОБА_33 дійсно зверталися до ОСОБА_6 , з приводу працевлаштування в Польщі, після чого ОСОБА_6 запитував в ОСОБА_31 чи є в нього якась робота, на що останній відповів, що в його готелях проводиться ремонтні роботи та йому необхідні дві дівчини. В подальшому ОСОБА_6 повідомив про це ОСОБА_32 та ОСОБА_33 та відвіз їх до ОСОБА_31 , і за перевезення до місця роботи взяв з ОСОБА_32 та ОСОБА_33 грошові кошти. Також до ОСОБА_6 зверталася ОСОБА_7 , з приводу працевлаштування в Польщі, після чого ОСОБА_6 відвіз ОСОБА_7 до ОСОБА_31 , де ОСОБА_7 мала працювати офіціантом. Крім того, ОСОБА_6 возив кілька разів на роботу в Польщу ОСОБА_28 на сільськогосподарські роботи, однак остання посварилася зі своїми друзями, які теж там працювали, після чого сіла до нього в автомобіль та попросила завезти її на іншу роботу, на що ОСОБА_6 погодився та відвіз ОСОБА_28 до Пахольчика працювати прибиральницею. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_19 в категоричній формі не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, а також просив суд суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинах фактично визнала повністю та показала, що ОСОБА_22 була її подругою і коли остання поїхала в Польщу, то знала про дійсний характер роботи, а саме про надання сексуальних послуг, оскільки ОСОБА_7 розповіла їй ще в Україні чим буде займатися і ОСОБА_22 погодилася на таку роботу. Щодо потерпілої ОСОБА_20 , то даній особі ОСОБА_7 розповіла про характер роботи на прохання ОСОБА_6 вже на території Республіки Польща, а тому коли вони приїхали в готель, вона знала про надання сексуальних послуг і залишилася. Щодо епізоду з потерпілими ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , то ОСОБА_7 розповіла про характер роботи вже на території Польщі, однак ОСОБА_34 та ОСОБА_35 відмовилися надавати сексуальні послуги та повернулися разом з ОСОБА_6 на територію України. Крім того, з дівчатами її знайомив ОСОБА_6 та просив щоб ОСОБА_7 розповідала про характер роботи. Разом з тим, підсудна ОСОБА_7 звернула увагу суду на те, що ОСОБА_6 знав куди возив дівчат на роботу, зокрема, надавати клієнтам сексуальні послуги, поряд з цим, ОСОБА_7 додала, що зі слів ОСОБА_36 їй стало відомо, що підсудний ОСОБА_6 отримував від ОСОБА_36 за кожну дівчину яку привозив для надання сексуальних послуг по 50 Євро. Крім того, ОСОБА_7 свою вину не визнає щодо епізоду з потерпілою ОСОБА_29 , оскільки вона її не знає. У вчиненому підсудна ОСОБА_7 щиро розкаялася просила суд її суворо не карати.

Незважаючи на категоричне невизнання вини підсудним ОСОБА_6 та фактичним визнанням вини підсудною ОСОБА_7 , їх винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_7 , яка показала, що в літку 2009 року вона їздила в Республіку Польща на сезонні роботи, а саме збір полуниці неподалік м. Варшава. Під час зазначеної поїздки вона познайомилася з ОСОБА_6 через свого дядька, з яким вони часто їздили до Республіки Польща. В серпні 2009 року, коли ОСОБА_7 не змогла знайти сезонну роботу в зазначеній Республіці, то ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 роботу стриптизерки в нічному клубі, що знаходиться на території Республіки Польща, на що ОСОБА_7 погодилася. Після того, як ОСОБА_6 привіз ОСОБА_7 до клубу «Міленіум», що знаходиться на території Республіки Польща, то до них вийшли незнайомі на той час особи, які про щось поспілкувались з ОСОБА_6 , після чого останній поїхав, а особа на ім`я ОСОБА_37 завела ОСОБА_7 в кімнату вищезазначеного розважального закладу. На наступний день жінка на ім`я ОСОБА_37 принесла ОСОБА_7 відповідний одяг, після чого остання одягнувшись та вийшла в бар на роботу та побачила, що інші дівчата там займаються проституцією, а в подальшому такі здогадки ОСОБА_7 підтвердили самі дівчата, які теж там працювали. Разом з тим, ОСОБА_7 звернула увагу суду на те, що в перший день її приїзду до зазначеного розважального закладу, зокрема, після заселення в кімнату, в неї забрали паспорт, мотивувавши це необхідністю реєстрації, а про суть роботи розповіли вже після того. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до підсудного ОСОБА_6 не має;

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_24 , яка показала, що точної дати не пам`ятає, однак, був період часу, коли була необхідна робота. Зробила необхідні документи та візу для виїзду за кордон. Після чого ОСОБА_24 через свою знайому дізналася номер ОСОБА_6 та зателефонувавши до нього запитала чи є робота на території Республіки Польща, на що ОСОБА_6 відповів, що є робота, однак яка саме їй не повідомив, лише дав номер телефону ОСОБА_24 ОСОБА_7 , яка зателефонувала до ОСОБА_24 та розповіла про роботу, а саме робота полягала в тому, що треба працювати в барі прибиральницею і знання польської мови не є обов`язковим, на що ОСОБА_24 погодилася. На роботу її віз автомобілем ОСОБА_6 разом з ОСОБА_38 , ОСОБА_25 , можливо ще хтось був, однак ОСОБА_24 не пам`ятає. Коли вони перетнули кордон України та перебували на території Польщі, заїхали за АЗС, де ОСОБА_7 пояснила ОСОБА_24 та ОСОБА_25 суть роботи, а саме, що робота полягала у заохоченні клієнтів купувати напої в барі, і від чого буде залежати їх заробітна плата, а по бажанню можливо надавати сексуальні послуги клієнтам. Почувши умови праці ОСОБА_24 відмовилася від такої роботи та сказали ОСОБА_6 щоб відвіз ОСОБА_24 назад на територію України, що ОСОБА_6 і зробив. Разом з тим, ОСОБА_24 звернула увагу суду на те, що під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , останній казав, що за переїзд він коштів брати не буде, оскільки роботодавець за них заплатить, а потім вирахують із заробітної плати. Крім того, ОСОБА_24 повідомила суд про те, що ОСОБА_6 спілкувався із роботодавцями, а саме власниками клубу, як з друзями і на її думку ОСОБА_6 достовірно знов про умови та суть роботи. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди до підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримала частково, зокрема, в частині стягнення моральної шкоди з підсудного ОСОБА_6 , а щодо підтримання позовних вимог до підсудної ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_24 відмовилася, а також додала, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 не має;

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_29 , яка показала, що в 2009-2010 року вона їздила на сезонні роботи до Польщі разом з ОСОБА_6 .. Номер телефону останнього ОСОБА_29 дізналася від чоловіка, який раніше її возив у Польщу на роботу, при цьому повідомив, що якщо її знайомий не зможе забрати її з Польщі в Україну, то ОСОБА_29 забере ОСОБА_6 .. Разом з тим, ОСОБА_29 звернула увагу суду на те, що ОСОБА_6 пропонував їй роботу прибиральниці в готелі, однак вона відмовилася, оскільки вона знала зі слів інших людей, що така робота полягає в наданні сексуальних послуг для клієнтів закладу, крім того, ОСОБА_29 в судовому засіданні повністю підтвердила покази дані нею під час досудового розслідування;

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_19 , яка показала, що ОСОБА_6 завіз її та ОСОБА_18 в Республіку Польща на заробітки та сказав, що вони будуть працювати на ремонтних роботах і доставив їх в готель «Верона». Там ОСОБА_32 (Чміль) та ОСОБА_33 пробули кілька днів, після чого польський напарник ОСОБА_6 перевіз їх в готель «Міленіум». В даному готелі ОСОБА_19 та ОСОБА_33 запропонували нову роботу, за яку обіцяли великі гроші, також, дівчата які там працювали казали, що їм дуже подобається робота, однак ОСОБА_32 ( ОСОБА_39 ) та ОСОБА_33 зрозуміли, що їм пропонують займатися проституцією, на що вони відмовилися і просили польського напарника ОСОБА_6 відвести їх назад в готель «Верона», після чого їх перевезли в даний готель. Приїхавши в готель «Верона» ОСОБА_19 та ОСОБА_33 телефонували до ОСОБА_6 та казали щоб він забрав з даного місця роботи, оскільки як виявилося, що це зовсім не та робота, що обіцяв ОСОБА_6 , однак, останній сказав, що в нього не має часу, і коли вже ОСОБА_19 та ОСОБА_33 почали погрожувати ОСОБА_6 про те, що вони звернуться в поліцію, то через 3 дні ОСОБА_6 приїхав за ними та забрав. Разом з тим, свідок ОСОБА_19 додала, що польський напарник ОСОБА_6 «Лєшик» забрав паспорта ОСОБА_19 та ОСОБА_33 . Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди до підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримала частково, зокрема, в частині стягнення моральної шкоди з підсудного ОСОБА_6 , а щодо підтримання позовних вимог до підсудної ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_19 відмовилася, а також додала, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 не має;

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_40 , яка показала, що приблизно у 2010 2011 році вона постійно їздила на заробітки в Республіку Польща, возив туди її друг. Однак, одного разу її другу не вийшло завезти ОСОБА_41 в Польщу та сказав, що завезе ОСОБА_6 .. В подальшому ОСОБА_6 неодноразово возив ОСОБА_42 в Польщу на заробітки, однак останнього разу, на тому місці де вона працювала вже не було роботи, то вирішила залишитися в Польщі, з метою знайти іншу роботу. ОСОБА_6 запропонував їй працювати в готелі прибиральницею, оскільки він міг про дану роботу домовитися, на що ОСОБА_43 погодилася. Через деякий час інша особа забрала потерпілу в інший готель, бо в тому готелі, куди привіз ОСОБА_6 ніби не було роботи. Крім того, потерпіла ОСОБА_43 додала, що особа, яка її забрала в інший готель знайома з ОСОБА_6 .. Приїхавши в інший готель ОСОБА_44 запропонували займатися проституцією, однак потерпіла відмовилася, після чого до неї підійшла незнайома жінка, яка сказала, що ОСОБА_43 змушена займатися проституцією, оскільки за потерпілу заплачені гроші, тому вибору не має. Разом з тим, ОСОБА_43 попередньо відділа свій паспорт. В даному готелі потерпіла надавала сексуальні послуги близько одного місяця, після чого їй віддали паспорт і вона повернулася додому. Крім того, потерпіла ОСОБА_43 в судовому засіданні вказала, що покази дані нею під час досудового слідства підтримує в повному обсязі;

-оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_18 , відповідно до яких остання повідомила, що в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, вона змушена була шукати роботу в Республіці Польща. ОСОБА_18 , виготовивши паспорт та відкривши візу до Республіки Польща, декілька разів їздила на сільськогосподарські сезонні роботи. В другій половині 2008 року вона з ОСОБА_45 та іншими дівчатами поверталися з роботи в Республіці Польща автомобілем ОСОБА_46 . Під час спілкування з ОСОБА_47 , останній повідомив, що в разі потреби працевлаштування в Республіці Польща, він обов`язково підшукає їм роботу. Вони попросили останнього працевлаштувати їх на території Республіка Польща, при цьому характер роботи не обговорювали. Приблизно в лютому 2009 року вона зателефонувала до ОСОБА_6 , в якого запитала чи зможе він її влаштувати на роботу. Він повідомив, що саме зараз є робота для двох дівчат, пов`язана із прибиранням та готуванням їжі в одному із готелів Республіки Польща терміном на 1 місяць. Вона пропозицію ОСОБА_6 сприйняла позитивно. На його запитання, чи має вона ще когось з дівчат на вказану роботу, вона повідомила, що є її знайома ОСОБА_48 . ОСОБА_6 перепитав, що за ОСОБА_49 , і вона розповіла про дівчину, яку він разом з нею віз на Україну з Республіки Польща. На це він сказав, що вона підійде для цієї роботи і що вона може взяти її з собою. Вона навіть не випитувала в деталях про роботу, знайдену ОСОБА_50 , оскільки довіряла такому як він сусіду, віруючому, багатодітному батькові. Вона сприйняла його інформацію про роботу у сфері приготування їжі та прибирання в готелі цілком серйозно. ОСОБА_18 розповіла про вказану роботу ОСОБА_51 , яка погодилася працювати на вищевказаній, запропонованій ОСОБА_6 роботі. 04.02.2009 року ОСОБА_52 автомобілем білого кольору, марки «Мерседес-Спринтер» повіз їх в Республіку Польща. Разом з ними також їхали ще два чоловіки, які, на скільки вона пригадує, їхали на ринок у м. Щецин. По дорозі ОСОБА_6 наголошував, що їх уже чекають, роботодавця він добре знає, харчування та проживання в готелі безкоштовне, заробітну плату їм будуть виплачувати в кінці кожного тижня. Приїхавши на місце роботи, а саме у м. Костшин, готель «Верона», ОСОБА_6 залишив їх в автомобілі, а сам пішов спілкуватись із власником. Орієнтовно через 20 хвилин повернувся і повідомив, щоб вони взяли свої речі та виходили. ОСОБА_6 відвів їх в готель, де зустрів власник. В холі готелю вони в присутності ОСОБА_6 намагались з`ясувати графік роботи, однак власник нічого по суті не пояснював, говорив про необхідність їхнього відпочинку, а про деталі роботи їм розкажуть наступного дня. ОСОБА_52 , слухаючи їх запитання, посміхався та запевняв, що після відпочинку їм усе пояснять. Вони довіряючи йому, спокійно пішли відпочивати. Наступного дня близько 08:30 год. зійшли в хол для інструктажу по виконанню робіт у готелі. Однак про жодну роботу їм ніхто не повідомляв. Близько 13:00 год. в готелі з`явився власник на ім`я ОСОБА_53 разом з особою на ім`я ОСОБА_9 . ОСОБА_53 повідомив, що прибиральниці грошей фактично не заробляють, але дівчата які забезпечують «досуг» клієнтів мають великі гроші. ОСОБА_53 повідомив щоб вони одягнулись, а він покаже їм готель, де дівчата забезпечують «досуг» клієнтів. Вона, ОСОБА_54 , ОСОБА_37 та ОСОБА_53 поїхали до іншого готелю «Міленіум», де ОСОБА_53 разом з ОСОБА_55 в деталях повідомили, що тут проводяться дискотеки, приходять чоловіки і дівчата займаються з такими клієнтами сексом за гроші. Даний готель відрізнявся по своїй структурі від того в який їх привіз ОСОБА_52 . З цього приводу вони зрозуміли чому ОСОБА_56 відвіз їх у готель «Верона», а не у «Міленіум». Коли б ОСОБА_6 привіз їх відразу в «Міленіум», вони б зрозуміли, що це є бордель і на цій роботі ні за що не залишились. Під час перебування в клубі «Міленіум», його власник ОСОБА_53 постійно схиляв їх погодитись на роботу повіями. ОСОБА_9 його в розмові підтримувала, зазначала, що багато дівчат тут працює, їм подобається. Більшість із них працювали на полях, але зараз працюють в борделі за гарні гроші. Перший час усім морально тяжко, але згодом звикаєш. Вони були шоковані, але по при усі схиляння на таку роботу не погоджувались. Під час їхнього перебування в барі готелю «Міленіум» знаходилося декілька молодих дівчат, одна була біля барної стійки, а ще 2 чи 3 біля неї. Після їх відмови, ОСОБА_53 відвіз їх у готель «Верона» та рекомендував обміркувати пропозицію. Роботи не пов`язаної із проституцією, їм не пропонував. Будучи дуже наляканими, усвідомлюючи, що у них не має навіть паспортів на руках, оскільки по приїзду передали ОСОБА_57 на реєстрацію. Єдине, що в них було з собою це мобільний телефон та по 100 злотих. Ці незначні кошти вони взяли з собою, хоча ОСОБА_6 перед виїздом і переконував, що гроші не потрібні, оскільки харчування та проживання за рахунок роботодавця. Будучи в кімнаті з ОСОБА_45 , вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_58 . Останній деякий час не відповідав, а коли відповів, вона одразу сказала, щоб він їх забрав. На це ОСОБА_6 сказав, що забрати не може, бо він вже дуже далеко від них і повертатися не буде, та з посмішкою запитав: «Що робота не підійшла?» Вона на підвищених тонах повідомила, що їхала на прибирання, а їм пропонують роботу повій. Почувши плач та істерику ОСОБА_51 , яка під час розмови знаходилася біля неї, ОСОБА_6 попросив їх заспокоїтися. На це вона заявила, що паспорти в них забрали, повернутися самі не можуть, а тому будуть звертатися в поліцію. Після цього, ОСОБА_6 заявив, що він все зараз вирішить. Фактично через 10 хвилин до них зайшла ОСОБА_9 , віддала паспорти та сказала щоб вони так не панікували. Ще через хвилин 20 приїхав ОСОБА_52 та ОСОБА_53 . ОСОБА_52 з посмішкою запитав, чому так розхвилювались, нічого страшного не сталось, повідомив, що наразі забрати їх не може, але через тиждень приїде за ними. Поки будуть чекати його, на декілька днів їх забезпечать роботою по прибиранню готелю «Верона». Прибирали вони в готелі приблизно 4-5 днів. В процесі цієї роботи ОСОБА_53 періодично пропонував їм переїхати на роботу у бордель, але вони відмовлялись та чекали приїзд ОСОБА_46 . Лешик навіть один раз привів у готель мужчин німців, а їм повідомив, щоб вони спустились в хол до гостей. Через декілька хвилин ОСОБА_53 , поспілкувавшись із ними на німецькій мові, повернувся до них та запитав, чи підуть надавати сексуальні послуги німцям за 50 Євро. Отримавши від них категоричну відмову, ОСОБА_53 розізлився та вигнав їх у виділену їм кімнату та повідомив, що вартість столу вирахує із їх зарплати. Окрім цього, з самого ранку перевірить на скільки якісно вони прибирають. 12.02.2009 року за ними приїхав ОСОБА_52 , у автомобілі якого був ОСОБА_59 і вони поїхали додому. Перед в`їздом до України ОСОБА_52 повідомив, що про ситуацію, яка мала місце при працевлаштуванні у готелях «Верона» та «Міленіум», потрібно забути і нікому не розповідати;

-оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_22 , відповідно до яких остання пояснила, що з 2007 по 2009 роки працювала касиром в супермаркеті «Там-Там» м. Луцька. Працюючи у вищевказаному супермаркеті, по оголошенню в газеті «Волинські оголошення» знайшла оголошення про здачу найом квартири за адресою АДРЕСА_4 , номеру квартири не пам`ятає, яку в подальшому і орендувала. На даній квартирі познайомилась із ОСОБА_7 .. На вказаній квартирі вона проживала приблизно рік часу. Між ними виникли дружні стосунки. Приблизно в 2009 році, працюючи на касі в супермаркеті «Там-Там» в м. Луцьку, високих заробітків не отримувала. За свою заробітну плату яка становила 1200 грн. платила за оренду проживання в сумі 350 грн. в місяць, оплачувала проїзд на роботу, проживання та харчування. Зароблених грошей не вистачало і вона оформила грошовий кредит в Луцькій філії КБ «ПриватБанк» на суму одна тисяча гривень терміном на один рік. Вчасно кредит не мала змоги погасити. Оскільки потрібно було сплачувати тіло кредиту та відсоток, а грошей навіть на проживання та харчування не вистачало, по даному кредиту за несвоєчасну сплату нараховувалась пеня та приходили письмові попередження. Тому змушена була шукати більш оплачувану роботу та вирішила поїхати працювати в Республіку Польща. Від знайомих чула, що в Республіці Польща можна заробити більше грошей ніж в Україні. Вона разом з ОСОБА_7 поїхали в Республіку Польща на роботу по збору полуниць. З листопада по грудень 2009 року вона знаходилась вдома. Оскільки роботи на Україні не мала, потрібні були кошти на прожиття та погашення кредиту в банку, вона час від часу телефонувала до ОСОБА_6 та просила його знайти роботу в Республіці Польща, але той постійно відмовляв, пояснюючи тим, що робота відсутня. В кінці грудня 2009 року до неї з Республіки Польща зателефонувала ОСОБА_7 , якій в розмові вона розповіла, що сидить без грошей, без роботи, потрібне запрошення на будь-яку роботу в Республіці Польща, щоб мати можливість знову відкрити виїзну візу. Однак не має грошей, щоб оплатити виготовлення запрошення. ОСОБА_7 запропонувала свою допомогу, пояснила, що у неї в Республіці Польща є товариш на ім`я ОСОБА_60 , який виробить за свої кошти на її ім`я запрошення. На запитання до ОСОБА_7 , на яку роботу ОСОБА_60 виробить їй запрошення, ОСОБА_7 повідомила їй, що на роботу прибиральниці. Вона погодилась. Коли ОСОБА_7 повернулась на Україну і 08.01.2010 року приїхала до неї на день народження, то передала запрошення на роботу прибиральницею у Маріуша Аркадіуша Пловяка, в м. Костшин над Одра, терміном на 180 днів перебування в Республіки Польща. В подальшому, маючи на руках запрошення від ОСОБА_61 , вона планувала звернутись в посольство для отримання візи, але роботу мав підшукати ОСОБА_6 .. В кінці січня 2009 року до неї зателефонувала ОСОБА_7 і вони домовились про зустріч в м. Луцьку, щоб піти за покупками на ринок «Варшавський». Зустрівшись на ринку, під час спілкування вона запитувала у ОСОБА_7 , про конкретне місце її роботи в Республіці Польща, однак та чіткої відповіді не дала. В розмові вона розповіла ОСОБА_7 про те, що у неї скрутне матеріальне становище та несплачений грошовий кредит, на який за несвоєчасну оплату нараховується пеня та постійно приходять попереджувальні повідомлення до дому. Запитувала у ОСОБА_7 чи може їй допомогти з пошуком роботи в Республіці Польща, нащо ОСОБА_7 сказала їхати працювати повією. Вона обурилась, такої пропозиції від своєї подруги не очікувала, тому в грубій формі відмовила ОСОБА_7 . Приблизно через десять днів, вона виготовила візу та в черговий раз, в пошуках роботи зателефонувала до ОСОБА_6 , але роботи не було. Через декілька днів, оскільки потрібні були кошти на проживання та погашення кредиту (приходили повідомлення з банку з вимогами погасити кредит), роботи на Україні не мала, вона знаходилась в такому стані, що була згідна на будь-яку роботу. Вона змушена була зателефонувати до ОСОБА_7 та погодитись на її пропозицією, а саме надання сексуальних послуг за грошову винагороду в Республіці Польща. ОСОБА_7 запевнила, щоб не хвилювалась, з нею все буде нормально. Також під час телефонної розмови, ОСОБА_7 повідомила, що потрібно буде працювати в Республіці Польща, поблизу німецького кордону, неподалік від м. Костшин над Одра, в клубі, в якому є номери для відпочинку. Запитавши у ОСОБА_7 як оплачується дана робота, остання відповіла, що грошей вистачить на погашення кредиту та навіть зможе заощадити певну суму. Крім того, ОСОБА_7 повідомила, що домовилась з ОСОБА_6 , щоб відвіз її на вказану роботу, однак за дорогу ОСОБА_6 потрібно буде заплатити по 50 Євро. Вона повідомила ОСОБА_7 , що взагалі не має грошей, на що остання сказала, що дорогу ОСОБА_6 оплатить після того як заробить гроші. На ці умови вона погодилась. ОСОБА_7 повідомила, що поїде разом з нею на цю ж роботу. Приблизно 30.01.2010 року вона зателефонувала ОСОБА_58 , він призначив дату виїзду на 02.02.2010 року. В призначений час в м. Нововолинськ її зустрів ОСОБА_6 та відвіз до себе дому. Як їй відомо по сусідству ОСОБА_6 проживає ОСОБА_62 . ОСОБА_6 зібрав свої речі і вони поїхали за іншими людьми, які мали їхати з ними в Республіку Польща. Коли всі люди, які їхали в Республіку Польща зібралися в автомобілі, ОСОБА_6 повіз їх до пропускного пункту «Устилуг» державного кордону України. ОСОБА_6 пояснив, що під час перетину кордону повідомляли прикордонникам, що ОСОБА_63 їх лише підвозить у Варшаву. В салоні автомобіля на той час знаходились окрім неї, ОСОБА_64 , який, як вона зрозуміла, був другим та водієм ОСОБА_46 , ОСОБА_65 , ОСОБА_62 , ОСОБА_66 та дівчина на ім`я ОСОБА_67 . ОСОБА_68 час від часу змінював ОСОБА_6 за кермом автомобіля. По дорозі вона спілкувалась з ОСОБА_7 та розпитувала куди їдуть всі ці дівчата, на що остання повідомила, що ОСОБА_69 знайшов роботу ОСОБА_6 і куди та їде їй не відомо. На запитання куди їдуть ОСОБА_70 та ОСОБА_67 , ОСОБА_7 відповіла, що їдуть в готель до чоловіка на ім`я ОСОБА_53 , займатись проституцією. Приїхавши в м.Костшин, з автобуса вийшли ОСОБА_71 та ОСОБА_67 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_16 їх повезли в інше місто. По дорозі між м.Костшин над Одра та с.Осінов Дольний, за кермом автомобіля був ОСОБА_16 .. Вони зупинились біля дорожнього кафе, щоб випити кави. ОСОБА_16 залишився в автомобілі, вона відійшла по особистих справах, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_72 сіли за столик, де пили каву та щось обговорювали. Повернувшись вона сіла в салон автомобіля, а згодом повернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_73 . Остання з невідомих причин плакала. ОСОБА_6 та ОСОБА_72 сіли на переднє сидіння поруч з водієм ( ОСОБА_16 ), а ОСОБА_7 сіла до неї в салон автомобіля. По дорозі до с. ОСОБА_74 , ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , щось пояснювали ОСОБА_75 , а вона в свою чергу не переставала плакати. Приблизно о 23:00 год. вони зупинившись на автозаправній станції, назви станції та населеного пункту, не пам`ятає. ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_61 та повідомив, що вже на місці. Також запитав, коли ОСОБА_60 під`їде до них. Приблизно через 15 хвилин до них автомобілем типу джип, марки та державних номерів не пригадує, під`їхав як пізніше дізналась ОСОБА_11 . Останній привітався з ОСОБА_6 . Після короткої між ними розмови, суть якої вона не чула, ОСОБА_60 запропонував їм пересісти в його автомобіль. Вони перенесли свої речі в автомобіль ОСОБА_61 . Чи передавав гроші ОСОБА_60 ОСОБА_6 особисто вона не бачила, але ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_60 їй розповів, що передав ОСОБА_6 за них гроші в сумі 100 Євро. Попрощавшись з ОСОБА_6 , ОСОБА_60 відвіз їх до с.Осінов Дольний, в готель «Сімона». ОСОБА_76 , як вона пізніше дізналась була особа на ім`я ОСОБА_12 . Маріуш розмістив її та ОСОБА_7 в кімнаті №3, а ОСОБА_77 в кімнаті №7. Після цього, в цей же день ОСОБА_60 зайшов до них та повідомив, щоб еротично вдягнулись та спускались в бар. Також ОСОБА_60 та ОСОБА_7 повідомили, що при виборі клієнтом дівчини, година надання сексуальних послуг буде коштувати - шістдесят Євро, пів години - сорок Євро. Клієнт, обравши дівчину, одразу має розрахуватися на барі за певний час, тобто гроші за дівчину передати бармену. З цієї суми половину заробітку отримує дівчина після тижня роботи. Оплативши послуги жінки, клієнт з обраною жінкою піднімаються до неї в кімнату, де дівчина надає сексуальні послуги. При цьому оральний та звичайний секс оплачувався як одне ціле. Також ОСОБА_60 повідомляв їм, що мають займатись «консумацією», а саме спонукати клієнтів до купівлі в даному барі алкогольних напоїв. Одна пляшка шампанського в барі коштувала тридцять Євро, з яких одна дівчина для якої клієнт купував його отримувала сім євро п`ятдесят центів, тобто четверту частину від заробітку. Якщо на дивані в барі сиділо декілька дівчат і клієнт купував пляшку шампанського, то вищевказані сім Євро п`ятдесят центів розподілялись між усіма дівчатами. Один коктейль на барі коштував вісім Євро, з них дівчина якій його купували отримувала два Євро п`ятдесят центів. Із своєї суми зароблених грошей вони повинні купляти продукти харчування, засоби гігієни, засоби безпеки (презервативи), та еротичний одяг, в якому жінки повинні зустрічати клієнтів. По приїзду в готель «Сімона», на її запитання хто заплатив ОСОБА_6 за дорогу, ОСОБА_7 відповіла, що ОСОБА_60 , та пояснила, що гроші за дорогу в сумі п`ятдесят Євро з її зароблених грошей пізніше ОСОБА_60 вирахує. Проституцією в готелі «Сімона», вона, ОСОБА_72 та ОСОБА_7 займалась приблизно два місяці. Працювала до кінця березня. Маріуш на неї здійснював певний тиск, а саме: під час місячних циклів, останній примушував працювати, а щоб усунути незручності змушував купувати спеціальні мочалки та вводити їх вагінально, та після чого займатись сексом з клієнтами. Одного разу, не було спеціальних мочалок і ОСОБА_60 наказав купити та ввести вагінально звичайну мочалку для душу, після чого надавати сексуальні послуги. В кінці березня 2010 року, вона та ОСОБА_78 зателефонували до ОСОБА_6 , щоб він відвіз їх на Україну. Під час її перебування в готелі «Сімона», до них приїжджав ОСОБА_6 разом із ОСОБА_16 , щоб переночувати. Вона помітила, що ОСОБА_60 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 добре знають один одного та перебувають у дружніх стосунках. 01.04.2010 року, ОСОБА_6 приїхав до готелю «Сімона», забрав її та ОСОБА_7 і відвіз на Україну. За поїздку потерпіла заробила близько 600 Євро. Ніяких негативних наслідків від зайняття вказаною діяльністю вона не мала. Робота була важкою в моральному плані, оскільки вона ніколи «цим» не займалась. Важко було переступити цю моральну межу та вступати в статеві відносини з незнайомими людьми. Однак із-за скрутного матеріального становища вона змушена була займатися прорституцією. Оскільки в Україні заробити гроші не мала змоги, тому в двадцятих числах квітня 2010 року знову зателефонувала ОСОБА_79 та домовились їхати до «Сімони». Відвезти на роботу мав ОСОБА_80 28.04.2010 року о 18.00 год., згідно домовленості приїхала в м. Нововолинськ. На автовокзалі до неї під`їхав ОСОБА_56 на власному автомобілі. Сівши до салону автомобіля, вони поїхали за іншими людьми, які мали їхати з ними в Республіку Польща. Зібравши людей ОСОБА_81 повіз до пропускного пункту «Устилуг» Державного кордону України. З нею в «Сімону» також їхали ОСОБА_72 , та ОСОБА_7 . Усіх інших пасажирів ОСОБА_6 порозвозив по роботах. На які роботи їхали вказані особи не знає. Її, ОСОБА_77 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 відвіз до ОСОБА_61 в готель «Сімона», де вони займалися проституцією. Попрацювавши майже два тижні, оскільки у неї закінчувався термін дії візи, вона самостійно доїхала до м. Жепін, де, сівши на потяг, поїхала з Республіки Польща в Україну, а ОСОБА_72 та ОСОБА_7 залишились в готелі «Сімона». В середині червня 2010 року вона знову зателефонувала і домовилась з ОСОБА_7 про поїздку в готель «Симона» та домовилися з ОСОБА_6 про те, що він відвезе на цю роботу. 16.06.2010 року о 18.00 год., ОСОБА_6 власним автомобілем через пропускний пункт «Устилуг» відвіз її та ОСОБА_7 в Республіку Польща займатися проституцією. В цей раз ОСОБА_6 віз на роботу проститутки в готель до «Лєшика» гр. ОСОБА_82 . Окрім них їхали люди і на інші роботи. Усіх пасажирів ОСОБА_6 порозвозив по роботах. Займалась проституцією в готелі у ОСОБА_61 на тих же умовах, що і перші рази. Попрацювавши півтора місяці, вона самостійно повернулась на Україну, а ОСОБА_7 залишились в готелі «Сімона». В середині вересня 2010 року знову домовилась із ОСОБА_6 щоб відвіз в готель «Сімона» займатися проституцією. 17.09.2010 року о 18.00 год., ОСОБА_6 в черговий раз відвіз її на територію Республіки Польща через пропускний пункт «Устилуг» в готель «Сімона» до особи на ім`я ОСОБА_60 займатися проституцією. Разом з нею в Республіку Польща їхали і інші люди на іншу роботу. Попрацювавши повією приблизно півтора місяці, самостійно повернулась на Україну. 29.11.2010 року вона в м. Луцьк придбала квиток на потяг до Республіки Польща та потягом поїхала в м. Жепін, де на неї чекав на автомобілі Маріуш, з яким напередодні домовилась по телефону. Маріуш відвіз в готель «Сімона», де вона працювала повією приблизно місяць часу і самостійно повернулась на Україну. На початку січня 2011 року вона по телефону домовилась з ОСОБА_7 про поїздку на роботу в готель «Сімона». 14.01.2011 року вона та ОСОБА_7 , придбавши квитки на потяг в Республіку Польща, поїхала на роботу до особи на ім`я ОСОБА_60 в готель «Сімона». В м. Жепін з потяга зустрів ОСОБА_60 та відвіз у с. Осінов Дольний, в готель «Сімона», де вона працювала повією приблизно півтора місяці. Оскільки у неї закінчувалась віза, вона повернулась на Україну, а ОСОБА_7 залишились в готелі «Сімона». Востаннє при виїзді з готелю «Сімона», що у м. Осінов Дольний Республіки Польща, Маріуш в присутності ОСОБА_7 наказав їй по приїзду в Україну, знищити усі запрошення та довідки про реєстрацію, які він їй виробляв, оскільки ОСОБА_60 був проінформований про затримання осіб причетних до торгівлі людьми, а також вимагав не давати показання про роботу в готелі, а всім говорити, що працювала прибиральницею;

-оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_20 , відповідно до яких показала, що ОСОБА_46 вона знає з дитинства, оскільки він проживав по сусідству за адресою АДРЕСА_5 . Оскільки великих заробітків в м. Нововолинську не було, вирішила поїхати в Республіку Польща, щоб заробити грошей. Вона бачила, що ОСОБА_52 їздив в Республіку Польща за товаром на продажу і попросила відвезти її в Республіку Польща на роботу. Роботу підшукала візуально знайома на ім`я ОСОБА_67 , прізвища її та анкетних даних не знає. В 2007 році самостійно, за власні кошти оформила паспорт для виїзду за кордон і вперше поїхала в Республіку Польща, де в місті Варшава торгувала товаром. З цього часу вона періодично їздила в Республіку Польща на заробітки. Їздила приблизно 5 разів. Працювала на різних сільськогосподарських роботах. Наскільки пригадує, 2 рази працювала на роботі по збиранню яблук, а 2 чи 3 рази працювала на збиранні петрушки та суниць в м. Закроєм. Відвозив в Республіку Польща та забирав на Україну ОСОБА_52 . Ці поїздки розпочала, з метою покращення свого матеріального становища. На початку 2010 року вона вирішила зробити ремонт в квартирі, на який необхідні були грошові кошти. З метою заробити гроші для цього, вона вирішила поїхати на роботу в Республіку Польща. З цією метою в січні 2010 року звернулася до ОСОБА_46 . Вона прийшла до нього додому, який знаходиться по АДРЕСА_2 , та попросила відвезти на роботу по збору петрушки в теплицях в м. Закрочін Республіки Польща, оскільки вже працювала в цьому місці і знала цю роботу. ОСОБА_52 відповів, що відвести на роботу по збору петрушки він не має можливості, оскільки там набрана необхідна кількість робітників, а запропонував роботу, пов`язану із ремонтом готелю під німецькою границею (фарбувати, білити). При цьому він обіцяв, що там заплатять більше ніж на петрушці і будуть кормити тричі на день. Умови праці кращі ніж працювати на полі. Однак, в той же час, він сказав, що не знає чи візьмуть туди, але він буде сильно просити в хазяїна, щоб взяв на роботу. Господар його знайомий і він вважає, що зможе умовити господаря взяти її на роботу в готель прибиральницею. Крім того сказав, щоб ніяких продуктів харчування та грошей з собою не брала, оскільки там будуть платити за роботу і безплатно харчувати. Вона погодилась. Приблизно через тиждень після цього, ОСОБА_52 подзвонив з номера НОМЕР_2 до неї на її мобільний телефон і сказав, що 02.02.2010 року у вівторок буде виїжджати в Республіку Польща. На той час віза в Республіку Польща в неї була відкрита, дійсна з попередньої поїздки. У вівторок ввечері, приблизно о 20:00 год., до неї додому під`їхав на мікроавтобусі марки «Мерседес - Спринтер», реєстраційного номера не знає, білого кольору, ОСОБА_52 , котрий був за кермом сам. Вона сіла до нього в автомобіль і вони поїхали в Республіку Польща. Також з ними їхав ОСОБА_64 та чотири раніше незнайомі жінки. На даний час їй відомо, що їх звати ОСОБА_83 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_84 . Чи ще хтось їхав пригадати не може. Коли приїхали до державного кордону, до пропускного пункту «Устилуг», то з невідомих їй обставин їх не пропустили. Деталей цього не пригадує. На наступний день, а саме 03.02.2010 року вони перетнули Державний кордон України в пункті пропуску «Устилуг». По території Республіки Польща їхали майже дві доби. За кермом автомобіля був ОСОБА_6 , а підміняв його ОСОБА_16 .. По дорозі з дівчатами познайомилися, спілкувалися на різні теми. Щодо майбутньої робити не спілкувалися. Під`їжджаючи до м. Варшави, зупинилися, щоб попити кави. Коли пили каву, вона запитала про роботу, а ОСОБА_6 сказав, що ремонтних робіт не має, він просив власника, щоб нібито взяв на ремонтні роботи, але йому відмовили. Крім того сказав, що дівчата їдуть на іншу роботу, де можна заробити великі гроші. Запропонував, що покличе дівчат і ті розкажуть про умови роботи. При цьому сказав, що потрібно погоджуватися їхати на роботу на яку їдуть дівчата, оскільки на Україну її не відвезе. Після цього, ОСОБА_6 покликав ОСОБА_85 і в її присутності запропонував ОСОБА_7 , щоб та розповіла про умови праці, на яку вона їде. ОСОБА_7 розповіла, що потрібно сидіти в приміщенні бару, коли клієнт вибере її, то потрібно йти з ним в кімнату і надавати сексуальні послуги. Вона запитали чи там є вільні місця, а ОСОБА_7 відповіла, що всі знають, в тому числі власник нічного клубу ОСОБА_60 , що вона їде до нього займатися проституцією. ОСОБА_6 про це домовився без її згоди. Вона зрозуміла, що їй не залишили вибору, оскільки грошей з собою не мала, ОСОБА_6 відмовив у відвезенні на Україну і вона одразу почала плакати. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали її заспокоювати. ОСОБА_6 сказав, щоб заспокоїлась, спробувала цю роботу, а якщо не сподобається, то він приїде через два тижні в Республіку Польща і відвезе на Україну. Однак вона ще довго не могла заспокоїтись і ще їдучи в автомобілі, плакала та розпитувала в ОСОБА_7 про роботу. В цей час ОСОБА_7 , вона та ОСОБА_6 , який був за кермом, сиділи на передньому сидінні, а всі інші сиділи в салоні. Чи чули інші присутні в автомобілі розмову вона не знає, однак про те, що плакала бачили всі. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 її заспокоювали. ОСОБА_6 приводив приклад, що дівчата працюють і заробляють гроші, а ОСОБА_86 розповідала про роботу. Деталей цієї розмови не пригадує. По дорозі ОСОБА_52 в одному із міст Республіки Польща висадив ОСОБА_87 та ОСОБА_88 . Як саме називається місто, де він їх висадив їй не відомо. Після цього їх (її, ОСОБА_89 та ОСОБА_7 ) ОСОБА_6 повіз до ОСОБА_61 . Зупинившись на автозаправній станції на в`їзді з міста, де висадили ОСОБА_90 та ОСОБА_71 , ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_61 та повідомив про приїзд та запитав коли ОСОБА_60 під`їде. Приблизно через 15-20 хв. до них автомобілем чорного кольору, типу джип, марки та державних номерів не знає, під`їхав ОСОБА_60 , повні анкетні дані якого їй не відомі. Маріуш та ОСОБА_6 розмовляли між собою, а вони - всі дівчата стояли та чекали в стороні. Суть розмови не чула. Чи передавав гроші ОСОБА_60 за них ОСОБА_6 , вона не бачила, пізніше ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 розповіли, що ОСОБА_60 дав ОСОБА_6 чи 100 чи 300 євро за одну людину. Точну суму не пам`ятає. Після цього ОСОБА_60 сказав їм пересісти в його автомобіль і повіз її, ОСОБА_89 та ОСОБА_7 до себе в нічний клуб. ОСОБА_16 та ОСОБА_6 поїхали вслід за ними. Маріуш відвіз їх до с. Ошінов Дольний, в готель «Сімона». По приїзду ОСОБА_16 та ОСОБА_6 допомогли віднести речі в клуб. Готель двоповерховий, фасад готелю оброблений «короїдом» світло рожевого кольору. Територія готелю, його двір обнесені кам`яним забором з металевими ворітьми. На в`їзді на територію готелю встановлений вказівник з написом «Найт клуб «Сімона 24 години», який в нічний час світився. По якій адресі розташований цей клуб вона не знає. На першому поверсі готелю відразу біля входу розміщені великий бар. В іншій стороні бару знаходиться вихід в коридор. Відразу по коридору направо розміщена житлова кімната для барменів. В кінці коридору направо розміщена кухня. Навпроти кухні розміщена пральна кімната. На другому поверсі розміщені шість житлових кімнат, які розташовані по колу. З другого поверху ведуть сходи на горище, де розміщений офіс ОСОБА_61 . В барі, з правої сторони знаходяться м`які дивани на яких, коли вони зайшли в приміщення бару сиділи декілька дівчат, навпроти диванів в дальній правій частині приміщення розташована барна стійка за якою стояв бармен. В нічному клубі працювали два бармени, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прізвища та анкетних даних цих осіб не знає. Хто був за барною стійкою, коли приїхали не пам`ятає. З лівої сторони приміщення також розміщені м`які дивани, а по центру розташована «рура», тобто стійка для стриптиз-танців. Маріуш розмістив ОСОБА_7 та ОСОБА_22 в кімнаті № 3, а її - № 7. Після цього, в цей же день, ОСОБА_60 зайшов до них та повідомив, щоб лягали спати, оскільки це була 5 година ранку. Вона відразу зайшла в кімнату і розклала свої речі. Чи розмовляв ОСОБА_6 з ОСОБА_91 в приміщенні клубу не бачила. Вона зайшла до ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , попросила щоб позичили якесь взуття, щоб могла ходити в приміщенні, оскільки їхала на ремонтні роботи і відповідно взяла для цієї роботи одяг та взуття. ОСОБА_16 в цей час був в кімнаті у ОСОБА_7 та ОСОБА_22 .. ОСОБА_7 надала їй свій одяг, щоб могла працювати в нічному клубі. В цей же день ОСОБА_6 та ОСОБА_16 залишили готель. Близько 12 години нічний клуб відкрився. Однак спочатку пішли в місто купили запобіжні засоби, необхідні предмети. Їй гроші позичила ОСОБА_7 .. ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_7 буде допомагати адаптуватися до нової роботи. У вечірній час всі вийшли в приміщення бару. Був сигнал, який подавався коли приїжджав клієнт, і по цьому сигналу всі пішли в бар. Їй сказали йти в бар. ОСОБА_7 та ОСОБА_22 повідомила, що при виборі клієнтом дівчини, година надання сексуальних послуг буде коштувати - шістдесят євро, пів години тридцять п`ять євро, а пізніше сорок євро. Клієнт, обравши дівчину, одразу має розрахуватися на барі за певний час, тобто гроші за дівчину передати бармену. З цієї суми половину заробітку отримує дівчина після тижня роботи. Оплативши послуги жінки, клієнт з обраною жінкою піднімаються до неї в кімнату, де дівчина надає сексуальні послуги. При цьому оральний та звичайний секс оплачувався як одне ціле. Також ОСОБА_7 повідомляла, що мають спонукати клієнтів до купівлі в даному барі алкогольних напоїв. Одна пляшка шампанського в барі коштувала тридцять Євро з яких одна дівчина для якої клієнт купував його отримувала сім Євро п`ятдесят центів, тобто четверту частину від заробітку. Якщо на дивані в барі сиділо декілька дівчат і клієнт купував пляшку шампанського, то вищевказані сім Євро п`ятдесят центів розподілялись між усіма дівчатами. Один коктейль (дрінк) на барі коштував вісім Євро, з них дівчина, якій його купували отримувала два Євро п`ятдесят центів. Із своєї суми зароблених грошей дівчата повинні купляти продукти харчування, засоби гігієни, засоби безпеки (презервативи), еротичний одяг, в якому жінки повинні зустрічати клієнтів. З цього часу почали працювати на вищевказаних умовах. Проституцією в готелі «Сімона», вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_22 займались приблизно півтора місяця. За добу обслуговували до 2-х клієнтів на добу, ОСОБА_22 та ОСОБА_7 обслуговували в середньому по 5-7 клієнтів. Послуги надавала із застосуванням засобів безпеки. ОСОБА_6 приїжджав за цей час в нічний клуб, вона його просила, щоб відвіз її в Україну, оскільки робота їй не подобалась. Однак ОСОБА_6 постійно говорив, що не має місця в автомобілі, на Україні надаю сексуальні послуги безкоштовно, а тут хоч зароблю гроші. Крім того, ОСОБА_60 не хотів відпускати. ОСОБА_7 також говорила ОСОБА_6 , щоб не відвозив на Україну, що згодом привикне до роботи. Так вона продовжувала працювати на протязі півтора місяця. До двох місяців не допрацювала, оскільки вживання протизаплідних засобів потягло погіршення здоров`я. Навіть всі думали, що вона вагітна. Маріуш відвозив до лікаря на території Республіки Польща. Лікар виписував ліки. Повернувшись з цих причин на Україну, вона звернулась до знайомого лікаря, який оглянув та виписав ліки. Вказувати прізвище лікаря не бажає. Коли працювала в нічному клубі пропозиції від клієнтів були різні, як надавати послуги без презервативів, так і не стандартні види секс послуг, однак вона відмовлялась і до цього ніхто не примушував. Тиску, грубості зі сторони клієнтів та власника клубу не було з цих питань. Маріуш спонукав працювати і під час місячного циклу. Щоб не створювати незручностей клієнту вводили в органи мочалку. На той час в ОСОБА_61 , крім неї, ОСОБА_22 та ОСОБА_7 працювали особи: на ім`я ОСОБА_92 мешканка Білорусії, ОСОБА_93 мешканка Республіки Польща, ОСОБА_94 та ОСОБА_37 мешканки м. Івано-Франківська. Прізвищ та анкетних даних цих осіб не знає. Описати їх не зможе, але зможе при зустрічі впізнати. За час перебування в нічному клубі, працівників поліції не бачила, однак власник клубу - особа на ім`я ОСОБА_60 проінструктував, щоб повідомляли, якщо поцікавиться поліція, що працюють прибиральницями. Працював готель і відповідно вони (жінки, що надавали сексуальні послуги) з 12 години до 4 години ранку. Якщо були клієнти після закриття готелю, робота продовжувалась. Їм дозволялось в поза робочий час виходити в місто. Документи в них були на руках, вони мали змогу в любий час повернутися на Україну, якщо мали кошти на дорогу. Маріуш контролював діяльність проституток і розподіляв гроші. За цей час заробила лише, щоб прохарчуватися, приблизно 5000 грн.. 19.03.2010 року до готелю «Сімона» приїхав ОСОБА_52 та відвіз на Україну. При цьому грошей за дорогу не взяв. Після цієї поїздки вона з ОСОБА_6 декілька разів їздила в Республіку Польща по своїх справах, на один чи два дні. В квітні 2010 року вона мала намір одружитися, і щоб заробити на весілля попросила ОСОБА_6 відвезти на роботу в Республіку Польща. Останній погодився і 28.04.2010 року знову відвіз в нічний клуб «Сімона», де вона займалася проституцією протягом трьох тижнів. Їхали через пункт пропуску «Устилуг». Разом з нею їхали в нічний клуб ОСОБА_65 та ОСОБА_83 . Вони раніше домовилися про поїздку. Займалася проституцією вона на тих же умовах, що і перший раз. ОСОБА_6 віз їх сам, без ОСОБА_16 . Крім неї, ОСОБА_6 віз і інших людей на роботу в Республіку Польща, однак на яку, їй не відомо. На той час в нічному клубі у ОСОБА_61 працювали польки та вони втрьох. Коли ОСОБА_6 відвозив їх вдруге до ОСОБА_61 , знову за них отримував гроші від останнього. Це також вона чула від ОСОБА_6 чи від ОСОБА_7 точно пригадати не може. Крім того, ОСОБА_6 отримував гроші і з дівчат за проїзд. За проїзд дівчата платили йому 100 польських злотих. Повернулась на Україну 24 травня 2010 року. Їй відомо, що ОСОБА_6 також і працевлаштував в нічний клуб «Міленіум» її сестру ОСОБА_95 . При яких обставинах це було не пам`ятає, оскільки на той час була в Республіці Польща. Робота в нічному клубі була тяжкою в моральному плані. Їй було заподіяно моральну травму, оскільки до цього проституцією не займалася, також заподіяно і майнову шкоду. оскільки більшу половину заробітку повинна була передавати власнику нічного клубу, який отримував прибутки від її роботи. Однак позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на даний час подавати не бажає, оскільки перебуває з ними в сусідських та дружніх стосунках;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_96 , який показав, що точно коли саме не пам`ятає, однак дійсно ОСОБА_6 підвозив його своїм транспортним засобом в Республіку Польща через пункт пропуску «Устилуг». Крім ОСОБА_97 та ОСОБА_6 в автомобілі були ще дівчата та зі слів останніх йому стало відомо, що вони їдуть на роботу, однак куди саме та в чому полягала їх робота ОСОБА_98 не відомо. Після приїзду в с. Щецин, ОСОБА_99 вийшов з автомобіля, оскільки зустрівся зі знайомим. Разом з тим, свідок ОСОБА_99 додав, що покази дані ним під час досудового розслідування підтримує в повному обсязі, оскільки в даний час не пам`ятає подробиць;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_100 , який показав, що він разом з ОСОБА_6 перетинав кордон України з Польщею по роботі, однак обставини не пам`ятає, разом з тим, підтвердив свої покази дані на досудовому розслідуванні, які були оголошені в судовому засіданні;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_101 , яка показала, що вона працювала начальником охорони магазину «Наш-Край» в м. Нововолинськ. В них працювала продавцем ОСОБА_28 , яка попросила ОСОБА_102 на час відпустки допомогти їй поїхати в Польщу на заробітки. ОСОБА_103 в свою чергу попросила ОСОБА_104 щоб він завіз ОСОБА_28 на збір полуниці до Польщі, на що ОСОБА_35 погодився і завіз ОСОБА_28 разом з ОСОБА_100 на роботу. Через деякий час останній зателефонував до ОСОБА_105 та попросив зустрічі. При зустрічі ОСОБА_106 повідомив, що ОСОБА_28 працює в борделі в Республіка Польща та надає сексуальні послуги, після чого свідок зателефонувала ОСОБА_107 , який пояснив, що нічого з даного приводу не знає. Згодом, в листопаді місяці до ОСОБА_105 зателефонувала ОСОБА_28 і плачучи сказала, що говорити не може, однак дуже хоче додому. В грудні місяці, коли ОСОБА_28 повернулася в Україну та розповіла, що дійсно вона весь цей час працювала в будинку розпусти на території Республіки Польща, однак що вона там робила не розповіла. Через деякий час, працюючи на касі в супермаркеті «Наш край», зокрема, на касі, до ОСОБА_105 підійшла ОСОБА_28 та повідомила, що до неї приїхав ОСОБА_6 , однак ОСОБА_103 не відпустила ОСОБА_28 , хоча через камери спостереження вона бачила ОСОБА_6 ;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_108 , яка показала, що вона шукала роботу і їй дали номер телефону ОСОБА_6 , однак при розмові з ним, ОСОБА_6 роботи не запропонував, а лише дав номер телефону ОСОБА_7 , яка розповіла, що працювати необхідно в барі, а суть роботи полягала в тому, щоб ОСОБА_108 вибирали клієнти і купляли напої, однак ОСОБА_108 відмовилася від даної пропозиції;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_109 , який показав, що він був присутнім в автомобілі, коли ОСОБА_6 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , а також інші незнайомі йому люди їхали в автомобілі ОСОБА_6 в Республіку Польща на заробітки. Дані події відбувались близько 5-ти років тому. По дорозі ОСОБА_6 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 розмовляли між собою та з їх слід ОСОБА_110 зрозумів, що ОСОБА_34 та ОСОБА_35 мали працювати гувернантками в готелі. Коли вони проїжджали через м. Коштин над ОСОБА_111 , то зупинилися на одній із АЗС. До їхнього автомобіля під`їхав темного кольору автомобіль, після чого ОСОБА_81 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 вийшли з автомобіля та підійшли до іншого автомобіля, який під`їхав. За кілька хвилин ОСОБА_34 та ОСОБА_35 повернулися до автомобіля ОСОБА_112 та сказали, що така робота їм не підходить, оскільки як їм стало відомо, робота на яку мали їхати ОСОБА_34 та ОСОБА_35 полягала в тому, що останні мають працювати з клієнтами, а саме офіціантками в готелі. ОСОБА_110 сказав ОСОБА_34 та ОСОБА_35 про те, щоб вони забирали сумки та їхали назад в Україну. Коли ОСОБА_35 сіла в автомобіль ОСОБА_112 , то ОСОБА_110 запитав про роботу ОСОБА_35 , на що остання відповіла, що їм запропонували роботу, а саме розважати клієнтів, однак на таку роботу вони не згідні. Разом з тим, свідок ОСОБА_110 підтвердив покази, що він давав під час досудового розслідування;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_113 , яка показала, ОСОБА_6 знає давно, оскільки являється його сусідкою, також свідок додала, що вона дійсно працювала в готелі гувернанткою, крім того, відвідувачі готелю пропонували їй надати сексуальні послуги, однак вона відмовилася. Разом з тим, свідок ОСОБА_114 повідомила суд, що зі слів її сестри ОСОБА_23 їй відомо, що остання надавала сексуальні послуги за грошову винагороду;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_115 , який показав, що підсудного ОСОБА_6 знає давно, оскільки вони возили людей на роботу в Республіку Польща і неодноразово бачилися на кордоні. Бувало таке, що ОСОБА_6 просив ОСОБА_116 перевезти його людей, на що ОСОБА_117 погоджувався, а ОСОБА_6 в той час перетинав кордон на власному автомобілі, а після перетину кордону дівчата пересідали в його автомобіль. В подальшому, а саме під час досудового розслідування, коли проводився допит, то ОСОБА_117 зрозумів, що коли ОСОБА_6 просив перевезти дівчат в Польщу, з метою зайняття ними проституцією, тим самим відвертаючи увагу від себе. Крім того, у 2011-2012 році до свідка зателефонував ОСОБА_118 , який був цивільний чоловіком ОСОБА_28 і запитав ОСОБА_116 , що йому робити, оскільки ОСОБА_118 дізнався про те, що ОСОБА_28 завезли в «бордель», на що ОСОБА_117 сказав, що необхідно звертатися в правоохоронні органи. Разом з тим, ОСОБА_117 додав, що був випадок, що до нього зателефонував ОСОБА_6 та попросив перевезти через кордон в Польщу дівчину на ім`я ОСОБА_119 , яка з її слів проживала в м. Нововолинськ. Згодом у ОСОБА_116 була неприємна зустріч на ринку з матір`ю ОСОБА_120 , яка запитала в свідка, що то був за хлопець і куди він завіз ОСОБА_121 . Поряд з тим, свідок ОСОБА_117 додав, що всі люди, які за проханням ОСОБА_6 він перевозив, лише перетинали кордон зі свідком та в подальшому пересідали в автомобіль ОСОБА_6 ;

-оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_122 , що вона час від часу з метою заробити гроші їздила на різні роботи в Республіку Польща (сільськогосподарські та інші роботи). Їздила з різними водіями, анкетні дані яких на даний час пригадати не може. Водії, з якими раніше їздила в Республіку Польща перестали займатися працевлаштуванням та перевезенням осіб у вказану країну, а тому змушена була шукати інших осіб, які надавали послуги з працевлаштування та перевезення. Вона телефонувала до знайомих, щоб знайти роботу в Республіці Польща. Її знайомий дав мобільний номер НОМЕР_2 чоловіка на ім`я ОСОБА_63 , який міг працевлаштувати її. Як пізніше дізналась, прізвище ОСОБА_123 та проживає він в с. Милятин, Іваничівського району. ОСОБА_6 здійснював перевезення за грошові кошти в сумі 50 Євро. В перших числах жовтня 2009 року, зателефонувавши, домовилась з ОСОБА_124 про поїздку в Республіку Польща. На той час вона самостійно виготовила візу та придбала запрошення на роботу в Польщу по збиранню яблук в с. Стара Варка. З ОСОБА_125 домовилась про зустріч на початку жовтня 2009 року. Приблизно о 19 год., вона мала чекати його на автостанції в м. Горохів, звідки він мав забрати її та перевести до Республіки Польща. В обумовлений час ОСОБА_6 під`їхав на автомобілі типу «бус», марки «Мерседес Спринтер», білого кольору, номерів не пам`ятає, на автостанцію, де вона на нього чекала. Сівши до салону на переднє сидіння біля ОСОБА_6 , вони поїхали забирати людей, по інших населених пунктах, яких саме не пам`ятає, які також їхали на роботу в Республіку Польща. На які саме роботи їхали вищевказані особи їй не відомо. Їдучи до кордону, звернулась до ОСОБА_6 з проханням найти їй роботу по прибиранню готелів або інших приміщень, так як збирання яблук - це тяжка фізична праця. ОСОБА_6 повідомив що він знає, де необхідні особи по прибиранню. Перетнувши кордон України та Республіки Польща через міжнародний пропускний пункт «Устилуг», ОСОБА_56 почав висаджувати людей в різних населених пунктах, назви яких вона не пам`ятає. ОСОБА_6 завіз її до своїх знайомих та сказав зачекати, так як мав відвезти ще одну дівчину, як їй пізніше стало відомо на ім`я ОСОБА_66 , куди саме її завіз їй не відомо. Приблизно через годину, за нею повернувся ОСОБА_6 та повідомив, що він домовився з власником готелю і він її туди завезе. Сівши в автомобіль вони поїхали до готелю «Верона», який знаходиться в м. Костшин над Одра, по вул. А.Міцкевича, 10. Зайшовши до готелю разом з ОСОБА_125 , їх зустріла бармен даного закладу, анкетних даних якої вона не пам`ятає, та провела в кімнату, де вона мала проживати. Вказана кімната знаходилась в напівпідвальному приміщенні. Під час розмови, вона повідомила їй графік прибирання в даному готелі та обсяг роботи, яку мала виконувати. На наступний день у неї була розмова зі власником готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - ОСОБА_126 . В готелі прибирала майже кожного дня, крім того до неї приходили чоловіки, з якими вона мала близькі відносини, однак все, що давали чоловіки, це були їхні подарунки. За гроші вона ніяких послуг сексуального характеру не надавала, все що отримувала - забирала собі. Пахольчику ОСОБА_127 нічого з наданих цими чоловіками коштів не передавала. Все чим займалася було з її власної ініціативи. ОСОБА_128 не пропонував на постійній основі працювати проституткою, так як на її думку після народження трьох дітей, під час яких робили кесерів розтин, має не настільки привабливий вигляд. Через декілька днів після її приїзду, під час спілкування з одним із клієнтів готелю, дізналась, що за декілька кілометрів знаходиться готель «Міленіум», де можна познайомитися з чоловіками, які могли заплатити більше грошей за проведений з ними час. Найнявши таксі, вона поїхала в готель «Міленіум», який теж знаходитися в м. Костшин над Одра. Зайшовши в приміщення, вона побачила ОСОБА_129 , привітавшись з ним, сіла за барну стійку. Неподалік біля неї сиділи декілька дівчат, які розмовляли на українській та російській мові, серед яких побачила ОСОБА_87 . В розмові з дівчатами, розповіла про себе, про своїх дітей, про те, що у неї скрутне матеріальне становище і їй потрібно сплачувати кредит. В той же вечір познайомилась з громадянином Німеччини, з яким в подальшому поїхала в готель « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де надала йому сексуальні послуги за грошову винагороду. З дівчатами вона майже не спілкувалась. В зв`язку із тим, що працювала та проживала у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », була обізнана про клієнтів готелю, які виїжджали до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою відпочинку. Після цього, справившись зі своєю роботою, також виїжджала в готель « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з метою знайомства з чоловіками. Всім чим займалася в готелі в Республіці Польща, вона займалася з власної волі, її до цього ніхто не примушував, гроші, які давали чоловіки, нікому не передавала. Після того, як пропрацювала два тижні у вказаному готелі в Республіці Польща повернулася додому. Через деякий час знову вирішила поїхати в Республіку Польща у вказаний готель на ту ж саму роботу. З цією метою звернулася до ОСОБА_6 .. На початку листопада 2009 року, зателефонувала до ОСОБА_6 та домовилась з ним, що він завезе її в Республіку Польща до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Ввечері 03.11.2009 року, вона чекала ОСОБА_130 на автостанції в м. Горохів. Оскільки ОСОБА_56 вчасно не зміг приїхати, зателефонувала до своєї знайомої ОСОБА_131 і запитала дозволу зачекати на ОСОБА_130 у неї вдома, так як він запізнюється. Приїхавши до ОСОБА_131 , вона повідомила, що теж їде в Республіку Польща. В ході розмови з`ясувалось, що їх обох везе один і той же водій - ОСОБА_6 , про справжню мету свого виїзду в Республіку Польща, не повідомляла. Через деякий проміжок часу ОСОБА_6 забрав їх і вони поїхали далі забирати людей. Виїжджаючи до Польщі, окрім неї та ОСОБА_131 в автомобілі був ще ОСОБА_64 , який сидів разом з ОСОБА_132 на передньому сидінні та ОСОБА_65 . З ОСОБА_133 та ОСОБА_134 познайомилась під час даного виїзду. ОСОБА_135 повідомила, що їде кудись на роботу по збору яблук, куди їхала інша дівчина пригадати не може. Про те, куди їде також нікому з присутніх нічого не повідомляла. Перетнули кордон між Україною та Республікою Польща через міжнародний пропускний пункт «Устилуг». Вона та ОСОБА_135 вийшли з автомобіля ОСОБА_6 раніше ніж інша дівчина, яка їхала з ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .. Після цього, вона чи самостійно, чи її завіз ОСОБА_6 , точно пригадати не може, добралася в готель «Верона», де знову ж працювала прибиральницею і час від часу приводила чоловіків, з якими мала близькі стосунки та які надавали їй за це гроші. Як і в минулий раз їздила за власним бажанням в готель «Міленіум», який також належить ОСОБА_21 . Куди поїхала ОСОБА_135 вона точно повідомити не може, так як не знає. Коли приїжджала в готель «Міленіум» ОСОБА_136 ніколи не бачила. Чи працювала там інші дівчина, яка їхала з ними, також повідомити не може. Приблизно в кінці листопада 2009 року зателефонувала до ОСОБА_130 і сказала, щоб він забрав її з готелю «Верона» та завіз на Україну. Хто був окрім ОСОБА_130 , ОСОБА_16 та ОСОБА_131 в салоні автомобіля, не пам`ятає. Після того як почала працювати в готелі «Верона» у ОСОБА_137 , то з жовтня 2009 року та по березень 2011 року вона періодично (два-три тижні працюю, два-три тижні перебуваю в Україні) їздила на роботу у вищевказаний готель. На початку червня 2010 року з ОСОБА_125 вона також їздила до готелю «Верона» в Республіку Польща. Хто окрім ОСОБА_130 їхав в автомобілі до Республіки Польща, не пам`ятає. Приїхавши до «Верони», познайомилась з ОСОБА_138 і в розмові з якою дізналася, що її привіз ОСОБА_139 . Більше з ОСОБА_140 не спілкувалась. Чим займалась ОСОБА_140 не відомо. Разом з тим, ОСОБА_6 знав, що дівчата займаються проституцією в готелі „Міленіум;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 06.04.2011 року, під час якої ОСОБА_7 повністю підтвердила свої показання, а ОСОБА_6 визнав, що схиляв та відвозив жінок в нічні клуби до ОСОБА_141 та ОСОБА_61 для зайняття проституцією (том 3 а.с.240-242);

-протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_142 , під час якої ОСОБА_7 повністю підтвердила свої покази, а також показала, що жінки за надані ними клієнтам послуги сексуального характеру отримували грошові кошти від ОСОБА_141 ( ОСОБА_8 ) і ОСОБА_9 на наступний день. ОСОБА_53 був власником готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_9 є його співмешканкою, в функції якої входило те, що вона знаходилася в барі та видавала частину отриманих від клієнтів грошей дівчатам, крім того, слідкувала за періодом часу проведеним жінками з клієнтами;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотокартках від 17.05.2011 року, згідно якого ОСОБА_7 серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків осіб впізнала ОСОБА_8 власника готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та нічного клубу «Міленіум» в м. Костшин над Одра, в якому в серпні 2009 року підсудний ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 , з метою сексуальної експлуатації, а також ОСОБА_11 власника готелю «Сімона», якому підсудний ОСОБА_6 передав дівчат, з метою сексуальної експлуатації;

-актом №266 від 21.06.2011 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , відповідно до якого при об`єктивному огляді на внутрішній поверхні лівого передпліччя наявні два ледь помітні сліди від поверхневих порізів шкіри. Під час обстеження ОСОБА_7 розповіла, що перебувала у скрутному матеріальному становищі, була відвезена на роботу до Польщі без грошей , там перебувала у невідомому їй раніше місці, де її схилили до надання сексуальних послуг. Розповіла, що 7-8 місяців тому, при перебуванні на роботі в Польщі, близько 2-х годин ночі «під час обслуговування клієнта не витримала, вигнала його, порізала собі шкіру на руці. Померти не хотіла, бо є для чого жити, хотіла, щоб це все закінчилося»;

- протоколом виїмки від 05.04.2011 року у ОСОБА_7 документів, які були оформлені на ім`я ОСОБА_65 для працевлаштування в Республіці Польща (підтвердження запрошення на роботу від 06.11.2009 року, підтвердженнязапрошення на роботу від 14.01.2011 року, підтвердження запрошення на роботу від 31.08.2009, підтвердження про виконання роботи від 28.12.10, підтвердження про виконання роботи від 24.03.2009, підтвердження про виконання роботи від 29.09.2009, угода про роботу NR51/2011 від 14.01.11, угода про роботу від 06.11.09; угода про роботу від 29.08.09, візитка мотелю «Верона»), які збереглися у неї;

- протоколом огляду предметів від 17.06.2011 року, зокрема документів, які були оформлені на ім`я ОСОБА_65 для працевлаштування в Республіці Польща (підтвердження запрошення на роботу від 06.11.2009 року, підтвердження запрошення на роботу від 14.01.2011 року, підтвердження запрошення на роботу від 31.08.2009 року, підтвердження про виконання роботи від 28.12.2010 року, підтвердження про виконання роботи від 24.03.2009 року, підтвердження про виконання роботи від 29.09.2009 року, угода про роботу NR51/2011 від 14.01.2011 року, угода про роботу від 06.11.2009 року, угода про роботу від 29.08.2009 року, візитка мотелю «Верона»), що вилучені в ОСОБА_7 ;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 під час якої ОСОБА_7 повністю підтвердила свої показання, а ОСОБА_16 визнав факт поїздки з ОСОБА_6 , коли відвозили в клуб жінок, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_22 та ОСОБА_77 ;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_23 та ОСОБА_6 під час якої ОСОБА_23 повністю підтвердила свої показання про вербування та передачу її ОСОБА_14 , для сексуальної експлуатації, вчиненими підсудним ОСОБА_6 ;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_22 та ОСОБА_6 під час якої ОСОБА_22 повністю підтвердила свої показання про вербування та передачу її ОСОБА_143 для сексуальної експлуатації, вчиненими ОСОБА_6 ;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_22 та ОСОБА_16 під час якої ОСОБА_22 повністю підтвердила свої показання про вербування та передачу її ОСОБА_14 , для сексуальної експлуатації;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотокартках від 12.05.2011 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_22 серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків осіб впізнала ОСОБА_11 , якому її передав ОСОБА_6 для сексуальної експлуатації;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотокартках від 13.05.2011 року, згідно якого свідок ОСОБА_114 серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків осіб впізнала ОСОБА_137 власника готелю «Верона» та нічного клубу «Міленіум» в м. Костшин над Одра, куди її привіз ОСОБА_6 , а також ОСОБА_36 , який спільно з ОСОБА_7 зустрілися з ОСОБА_6 під час поїздки в Республіку Польща в березні 2010 року та до якого в лютому 2010 року ОСОБА_6 відвіз її сестру ОСОБА_144 та передав з метою сексуальної експлуатації;

-протоколом огляду предметів від 17.06.2011 року документів (запрошень на роботу, угоди про роботу, копій рахунків, тощо), наданих ОСОБА_22 під час допиту, які збереглися у неї після роботи по наданню сексуальних послуг за гроші в клубі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у ОСОБА_11 ;

-повідомленням Державної прикордонної служби про перетин кордону ОСОБА_6 , ОСОБА_113 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , котрих відвозили в Республіку Польща займатися проституцією;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_27 та ОСОБА_6 під час якої ОСОБА_27 повністю підтвердила свої показання про вербування її для роботи в Республіці Польща вчиненого ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 підтвердив те, що пропонував ОСОБА_27 роботу у ОСОБА_145 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотокартках від 23 червня 2011 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_28 серед пред`явлених їй у фототаблиці фотознімків осіб впізнала особу на ім`я ОСОБА_146 , якому ОСОБА_6 передав її для сексуальної експлуатації в листопаді 2010 року;

-протоколом про результати проведення негласних оперативно-розшукових заходів, пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав людини від 06 квітня 2011 року з записами телефонних розмов ОСОБА_6 з іншими особами, під час яких зафіксовані розмови, які підтверджують те, що ОСОБА_6 відвозив жінок в нічні клуби, де передавав ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а також невстановленим особам на ім`я « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_9 », з метою їх подальшої сексуальної експлуатації;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_28 та ОСОБА_147 під час якої ОСОБА_28 підтвердила свої показання про передачу її з метою сексуальної експлуатації ОСОБА_8 ;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_28 та ОСОБА_6 під час якої ОСОБА_28 повністю підтвердила свої показання про вербування та передачу її для надання сексуальної експлуатації ОСОБА_8 ;

-протоколом очної ставки між ОСОБА_29 та ОСОБА_6 під час якої ОСОБА_29 повністю підтвердила свої показання про вербування її для надання сексуальної експлуатації ОСОБА_8 , та показала, що приблизно в листопаді 2010 року, коли вона поверталася в Україну з Республіки Польща, ОСОБА_6 запитав чи не бажає вона поїхати працювати на роботу, на якій працювала ОСОБА_28 , якщо буду вільне місце. Так як їй було відомо, що ОСОБА_28 в борделі надає послуги сексуального характеру за гроші, а тому від пропозиції ОСОБА_6 відмовилася. ОСОБА_6 підтвердив покази дані ОСОБА_29 ;

-явкою з повинною ОСОБА_7 , у якій остання вказала про обставини вчинення нею, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ін. злочинів, інкримінованих їй у вину;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотокартках від 29.06.2011 року, згідно якого свідок ОСОБА_148 серед пред`явлених йому у фототаблиці фотознімків осіб, впізнав на фото під номером 2 особу на ім`я ОСОБА_53 , який є власником нічного клубу «Міленіум», де дівчата надають послуги сексуального характеру за гроші; на фото під номером 7 - впізнав особу на ім`я ОСОБА_60 , який є власником нічного клубу «Сімона», де жінки надають послуги сексуального характеру за гроші та на фото під номером 5 впізнав чоловіка громадянина України, який привозив ОСОБА_149 жінок для зайняття ними проституцією в клуб «Сімона» в Республіку Польща, що він бачив особисто;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотокартках від 23.06.2011 року, згідно якого свідок ОСОБА_150 серед пред`явлених їй у фототаблиці фотознімків осіб особа під номером 2 схожа на особу на ім`я ОСОБА_146 , власника готелів «Верона» та «Міленіум;

-протоколом про результати проведення негласних оперативно-розшукових заходів, пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав людини від 14.02.2011 року з записами телефонних розмов ОСОБА_22 та ОСОБА_16 з іншими особами, під час яких встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_16 знали характер роботи жінок в нічних клубах, в які відвозили;

-протоколом про результати проведення негласних оперативно-розшукових заходів, пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав людини від 06.04.2011 року з записами телефонних розмов ОСОБА_6 з іншими особами, під час яких зафіксовані розмови, які підтверджують те, що ОСОБА_6 відвозив жінок в нічні клуби, де передавав ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з метою їх подальшої сексуальної експлуатації;

-протоколом про результати проведення негласних оперативно-розшукових заходів, пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав людини від 29.06.2011 року з записами телефонних розмов ОСОБА_7 з іншими особами, під час яких зафіксовані розмови, які підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_151 , зокрема, наявні розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , ОСОБА_152 про діяльність клубу «Сімона» та жінок, які там працюють надаючи сексуальні послуги;

-протоколом огляду предметів від 21.06.2011 року - диску з аудіо записами телефонних переговорів ОСОБА_16 та ОСОБА_22 ;

-протоколом огляду предметів від 21.06.2011 року - диску з аудіо записами телефонних переговорів ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду предметів від 29.06.2011 року - диску з аудіо записами телефонних переговорів ОСОБА_7 ;

-протоколом обшуку від 17.02.2011 року, відповідно до якого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_6 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг» імей НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Соні-еріксон» імей НОМЕР_4 ; закордонний паспорт Ковальчука ЕЕ НОМЕР_5 ; паспорт України ОСОБА_153 НОМЕР_6 ; сім-карта оператора «Неуан»; стартовий пакет «Київ стар» без сім карти № НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» без сім карти № НОМЕР_8 ; запрошення на роботу в РП; упаковка від стартового пакету «Білайн» №;

-протоколом обшуку від 17.02.2011 року, відповідно до якого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресами: АДРЕСА_5 , було проведено обшуки під час яких виявлено та вилучено: пластиковий футляр АС 428496 з написом ; коробка від телефону «Нокіа Е 51-1» імей НОМЕР_9 ; закордонний паспорт НОМЕР_10 ; закордонний паспорт НОМЕР_11 ; закордонний паспорт НОМЕР_12 ; закордонний паспорт НОМЕР_13 ; закордонний паспорт НОМЕР_14 ; закордонний паспорт НОМЕР_15 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_16 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_17 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_18 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_19 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_20 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № DRI НОМЕР_21 ; технічний паспорт НОМЕР_22 ; пластикові картки, договори, свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_23 ; документ на іноземній мові №D 09580198; заява на оформлення візи на ім`я ОСОБА_81 ; запрошення на роботу та підтвердження про реєстрацію що була при запрошенні; техпаспорт на автомобіль «Мерседес Бенц 240» р.н. НОМЕР_24 ; мобільний телефон «Нокіа» імей НОМЕР_25 ; мобільний телефон «Нокіа Е 51» імей НОМЕР_9 ; закордонний паспорт НОМЕР_26 від 24.02.2010 року;

-протоколом огляду предметів від 20.05.2011 року предметів, вилучених під час розслідування кримінальної справи, а саме мобільного телефону «Самсунг» імей НОМЕР_3 ; мобільного телефону «Соні-еріксон» імей НОМЕР_4 ; закордонного паспорта ОСОБА_153 НОМЕР_27 ; паспорт України ОСОБА_153 НОМЕР_6 ; сім-картки оператора «Неуан»; стартового пакету «Київстар» без сім карти № НОМЕР_7 ; стартовий пакет «Київстар» без сім карти № НОМЕР_8 ; запрошення на роботу в РП; упаковка від стартового пакету «Білайн» № (вилучених за місцем проживання ОСОБА_16 ); пластикового футляру АС 428496 з написом ; коробки від телефону «Нокіа Е 51-1» імей НОМЕР_9 ; закордонного паспорта ЕА НОМЕР_28 ; закордонного паспорта НОМЕР_11 ; закордонного паспорта НОМЕР_12 ; закордонного паспорта НОМЕР_13 ; закордонного паспорта АК НОМЕР_29 ; закордонного паспорта АК НОМЕР_30 ; мобільного телефону «Нокіа» імей НОМЕР_25 ; мобільного телефону «Нокіа Е 51» імей НОМЕР_9 ; закордонного паспорта НОМЕР_26 від 24.02.2010 року (вилучених у ОСОБА_6 ) та інших речей;

-протоколом виїмки від 23.06.2011 року у ОСОБА_7 паспорта громадянина України серії НОМЕР_31 на ім`я ОСОБА_7 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_32 на ім`я ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду предметів від 23.062011 року, вилучених 23 червня 2011 року у ОСОБА_7 паспорта громадянина України серії НОМЕР_31 на ім`я ОСОБА_7 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_32 на ім`я ОСОБА_65 ;

-протоколом виїмки від 23.06.2011 року у ОСОБА_7 мобільних телефонів «Samsung SGH-F480i» imei НОМЕР_33 з сім-карткою у ньому та «Samsung GТ-S5230» imei НОМЕР_34 з сім-карткою у ньому, за допомогою яких остання вела телефонні переговори з ОСОБА_154 та ОСОБА_124 та іншими особами;

-протоколом огляду предметів від 23.06.2011 року, вилучених у ОСОБА_7 мобільних телефонів «Samsung SGH-F480i» imei НОМЕР_33 з сім-карткою у ньому та «Samsung GТ-S5230» imei НОМЕР_34 з сім-карткою у ньому, за допомогою яких остання вела телефонні переговори з ОСОБА_154 та ОСОБА_124 та іншими особами;

-повідомленням Державної прикордонної служби про перетин кордону ОСОБА_6 , ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , котрих відвозили в Республіку Польща займатися проституцією;

-повідомленням ВГІРФО УМВС України у Волинській області про отримання паспортів для виїзду за кордон громадянами гр. ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 ;

-повідомленням з Укрбюро Інтерпол УМВС України у Волинській області про те, що ОСОБА_8 зареєстрований в АДРЕСА_7 , проходить як підозрюваний по справі про сутенерство або схиляння до проституції, надання неправдивих свідчень, нанесення легких тілесних ушкоджень, заснування або керування злочинною групою, нелегальне володіння зброєю або амуніцією, нищення майна, яку веде при комісаріаті поліції Горшу Велькопольського слідчого відділу;

-вироком іменем Республіки Польща від 19.11.2015 року відносно ОСОБА_155 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якого останнього визнано винним та призначено покарання, де потерпілими визнано ОСОБА_85 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 ( ОСОБА_39 ) та ОСОБА_159 , які були завербовані та приведені займатися проституцією в період часу, що інкримінується підсудному ОСОБА_6 ..

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.149 ч.3 КК України.

Невизнання вини підсудним ОСОБА_160 не приймаються судом до уваги, оскільки такі його покази повністю спростовуються показами даними в судовому засіданні потерпілими, в тому числі показами ОСОБА_7 , яка була допитана в якості як підсудної, так і потерпілої, показами свідків, протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 06.04.2011 року (том 3 а.с.240-242), вироком окружного суду в м. Гожові Велькопольському у ІІ відділі з розгляду кримінальних справ від 19.11.2015 року відносно ОСОБА_155 , а також матеріалами даної кримінальної справи.

Крім того, невизнання вини підсудною ОСОБА_7 по епізоду потерпілої ОСОБА_29 , приймається судом до уваги, оскільки даний епізод не інкримінується у вину підсудній ОСОБА_7 , разом з тим, вони між собою не були знайомі.

Таким чином, підсудний ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у торгівлі людьми, а також у вербуванні, переміщенні, передачі, одержанні людини, вчиненими з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчиненими щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненими організованою групою, вчинив злочин, передбачений ст.149 ч.3 КК України.

Підсудна ОСОБА_7 своїми умисним діями, що виразились у торгівлі людьми, а також вербуванні, переміщенні, передачі людини, вчиненими з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчиненими щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненими організованою групою, вчинила злочин, передбачений ст.149 ч.3 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу підсудних, кожного зокрема.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудної ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття.

Обставини, що пом`якшують покарання підсудному ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Обставини, що обтяжують покарання підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, являється інвалідом 3-ї групи, його стан здоров`я, характеризується з позитивної сторони, однак, свою вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, злочин у якому обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, його першочергова роль в організованій групі, підсудний не працює, не займається суспільно-корисною працею, не має постійного джерела доходу, тому суд приходить до висновку із врахуванням всіх обставин, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто йому слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ст.149 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, а також з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві приватної власності майна, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Також, при визначенні виду та розміру покарання підсудній ОСОБА_7 , судом враховується те, що остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в складі організованої групи, однак, ОСОБА_7 раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, також, має постійне місце проживання та роботи, характеризується виключно з позитивної сторони, свою вину визнала повністю, її молодий вік, а також другорядну роль у вищезазначеній групі, разом з тим, вчинила даний злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а також під впливом та залежності від ОСОБА_6 , потерпілі будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 не мають, тому суд відносить цю сукупність обставин до виключних і вважає за можливе у відповідності із ст.69 КК України призначити їй більш м`який вид покарання, ніж це передбачено санкцією ст.149 ч.3 КК України.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_19 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, слід задовольнити частково, стягнувши з підсудного ОСОБА_6 в користь потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_19 моральну шкоду в розмірі 5 тисяч гривень, кожній, а від позовних вимог до підсудної ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_24 та ОСОБА_19 відмовились у їх підтриманні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.149 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбуття основного покарання ОСОБА_6 , термін перебування під вартою, в період з 17.02.2011 року по 07.03.2012 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати, з моменту приведення даного вироку до виконання.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.149 ч.3 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації всього належного на праві приватної власності майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_19 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_24 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_24 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Арешт накладений на майно ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон NOKIA Е 51 IMEI: НОМЕР_9 , мобільний телефон NOKIA IMEI: НОМЕР_25 (т. 7 а.с.218) скасувати та вказані речі конфіскувати в доход держави.

Арешт накладений на майно ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон Samsung SGH-F480i IMEI: НОМЕР_33 , мобільний телефон Samsung GТ-S5230 IMEI: НОМЕР_34 (т.7 а.с.222) скасувати та повернути ОСОБА_7 ..

Речові докази, які зберігаються при матеріалах кримінальної справи:

- диски для лазерних систем зчитування інформації: із маркуванням VIDEX EXCELLENITI DVD-R 1-8x 4.7 GB/120MIN, на поверхні якого наявні рукописні написи нанесені барвником чорного кольору Акт НТ 25.01.11 №90 від 24.01.11р.. (том 2 а.с.69,730, RIDATA CD-R 700MB/80MIN 52x, на поверхні якого наявні рукописні написи нанесені барвником синього кольору ВОТЗ УМВС України у Волинській області інв..№2603т, ГЮА 283 зв.ф. 9:30:56(том 4 а.с.88,91) RIDATA CD-R 700MB/80MIN 52x, на поверхні якого наявні рукописні написи нанесені барвником чорного кольору ВОТЗ УМВС України у Волинській області інв..№2717 21.04.2011, а також барвником синього кольору „Нетаємно розсекречено Акт 33/824дск 16.05.2011 (том 6 а.с.221,236); підтвердження запрошення на роботу від 06.11.2009, підтвердження запрошення на роботу від 14.01.2011, підтвердження запрошення на роботу від 31.08.2009, підтвердження про виконання роботи від 28.12.10, підтвердження про виконання роботи від 24.03.2009, підтвердження про виконання роботи від 29.09.2009, угода про роботу NR51/2011 від 14.01.11, угода про роботу від 06.11.09; угода про роботу від 29.08.09, візитка мотелю Верона, вилучені у ОСОБА_7 (том 3 а.с.226-235;237); підтвердження про реєстрацію, вилучене у ОСОБА_161 (том 3 а.с.201, 203); документи надані ОСОБА_22 : запрошення на роботу, угоди про роботу, копій рахунків (том 3 а.с.177-181, 183) - залишити при матеріалах кримінальної справи;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_32 на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_31 на ім`я ОСОБА_7 (том 7 а.с.42) та мобільні телефони Samsung SGH-F480i imei НОМЕР_33 з сім-карткою, Samsung GТ-S5230 imei НОМЕР_34 з сім-карткою, вилучені у ОСОБА_7 (том 7 а.с.56) - повернути за належністю законному володільцю ОСОБА_7 ;

- пластиковий футляр АС 428496 з написом ; коробка від телефону Нокіа Е 51-1 імей НОМЕР_9 ; закордонний паспорт НОМЕР_10 ; закордонний паспорт НОМЕР_11 ; закордонний паспорт НОМЕР_12 ; закордонний паспорт НОМЕР_13 ; закордонний паспорт НОМЕР_14 ; закордонний паспорт НОМЕР_15 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_16 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_17 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_18 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_19 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_20 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ № DRI НОМЕР_21 ; технічний паспорт НОМЕР_22 ; пластикова картка НОМЕР_35 з пін кодом; договір № з АППБ „Аваль; пластикова картка НОМЕР_36 з пін-кодом; пластикова картка НОМЕР_37 з пін-кодом; договір № ; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_23 ; документ на іноземній мові № D 09580198; заява на оформлення візи на ім`я ОСОБА_81 ; запрошення на роботу та підтвердження про реєстрацію що була при запрошенні; техпаспорт на автомобіль Мерседес Бенц 240 р.н. НОМЕР_24 ; документ з Райфайзен банку Аваль щодо випуску картки НОМЕР_38 ; закордонний паспорт НОМЕР_26 від 24.02.2010 року (вилучені у ОСОБА_6 ) (том 2 а.с.88;103-125;188) повернути законним володільцям.

Стягнути в дохід держави судові витрати по справі з засудженої ОСОБА_7 за проведення двох амбулаторних судово-психіатричних експертиз в сумі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн.. 04 ( чотири) коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ: