Справа № 493/837/16-к
Провадження № 1-кп/493/108/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балта Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, маючої на утриманні 2 малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:
-обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
02.05.2016 року ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в с. Піщана Балтського району, приблизно о 03:00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прокинувшись, покормила груддю свого новонародженого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, після кормління сина груддю ОСОБА_4 , діючи з необережності, лягла з сином на ліжко і заснула. Під час сну ОСОБА_4 своїм тілом налягла на свого малолітнього сина ОСОБА_6 , при цьому здавивши йому грудну клітину та область живота, в результаті чого останній помер від отриманих травм у вигляді здавлення органів грудей та живота його матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується ознаками швидкої смерті (рідка кров в порожнинах серця, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під серозними оболонками), а також наявністю характерних для здавлення грудей і живота кармінового набряку легенів. Отримані ОСОБА_6 травми стоять у прямому причинному зв`язку з необережними злочинними діями ОСОБА_4 , які виразились в удушенні сина шляхом налягання на нього своїм тілом.
Так, ОСОБА_4 , внаслідок своєї злочинної недбалості, а саме: не передбачаючи можливості настання смерті свого сина ОСОБА_7 , хоча повинна була і могла її передбачити, вчинила вбивство свого малолітнього сина ОСОБА_6 , шляхом його удушення.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №40 від 20.05.2016 смерть немовляти ОСОБА_6 стоїть в прямому причинному зв`язку з травмою у вигляді здавлення органів грудей та живота, що підтверджується ознаками швидкої смерті (рідка кров в порожнинах серця, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під серозними оболонками), а також наявністю характерних для здавлення грудей і живота кармінового набряку легенів.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.119 ч.1 КК України, що кваліфікується як вбивство, вчинене через необережність.
14.06.2016 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності вимог ст.. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком від відбування покарання строком в 1 рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст.. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, який згідно ст.. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені їй п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України та КК України, зокрема вимогам ст.. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 14.06.2016 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: