АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 664/259/15-к
Провадження №11-кп/791/500/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.286 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 березня 2016 року, ухвалений у кримінальному провадженні № 0000633 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградове Цюрупинського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , яка діє від свого імені та від імені малолітньої підопічної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 75000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , яка діє від свого імені та від імені малолітньої підопічної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячне утримання у розмірі 609,00 грн. до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , яка діє від свого імені та від імені малолітньої підопічної ОСОБА_10 , в частині вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Відповідно до вироку ОСОБА_8 09 листопада 2014 року близько 18.00 години в с. Виноградове Цюрупинського району Херсонської області, керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом по вул. Гагаріна поряд із житловим будинком № 10, грубо порушуючи вимоги п.2.3 п.п. б) , п.2.9 п.п. а), п.10.9 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, що склалася, не вжив заходів до забезпечення безпеки руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , 1965 року народження, яка знаходилася позаду автомобіля і відповідно до висновку експерта за № 1371 від 09.02.2014 року їй спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийного відділу хребта з розходженням 5 і 6 хребців з розривом передньої зв`язки, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями, від яких потерпіла загинула на місці ДТП, зазначені наслідки у вигляді смерті особи знаходяться в прямому причинному зв`язку з грубим порушенням «Правил дорожнього руху України» ОСОБА_8 , а саме: п.2.3 п.п. б), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідально реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.9 п.п. а) згідно з яким, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; п.10.9 відповідно до якого, під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
В апеляційних скаргах:
- потерпіла ОСОБА_9 вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 призначено м`яке покарання. Зазначає, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок смерті матері залишив потерпілу та її малолітню сестру сиротами. Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
- захисник ОСОБА_7 ,в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає що вирок ухвалений з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, так як призначене покарання є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину та його особі, а також в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 . Скоєння злочину з необережності, пенсійний вік та поганий стан здоров`я, що підтверджено довідками з лікарні, дають підстави вважати, що ОСОБА_8 не є особою, для виправлення якого та попередження нових злочинів необхідне поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Крім того, матеріальний стан ОСОБА_8 , а саме: мінімальна пенсія, наймана квартира, яка потребує ремонту, не дозволяє йому повністю відшкодувати матеріальну шкоду та сплачувати щомісячне утримання малолітньої ОСОБА_11 .
Просить вирок суду від 03.03.2016 року змінити, призначивши ОСОБА_8 покарання в розмірі мінімальної межі санкції ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України. Цей же вирок в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 змінити, зменшивши розмір матеріальної шкоди до 30 тисяч гривень, та скасувати щомісячні виплати на малолітню ОСОБА_11 .
Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, обвинувачений підтримав позицію свого захисника, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 , думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, в дебатах сторони залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
Як встановлено матеріалами справи, органами досудового слідства і судом дотримано вимог ст.ст. 93,94 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, при встановлених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені розглянутими у судовому засіданні та об`єктивно оціненими доказами, яким суд дав належну правову оцінку.
Дії обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 щодо незаконності призначеного ОСОБА_8 судом покарання є необгрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.
Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання засудженому призначається виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином та вчинений ним з необережності, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо та вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, сприяння встановленню об`єктивної істини у справі, часткове відшкодування спричиненої моральної шкоди потерпілим, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і правильно призначив йому покарання ближче до нижньої межі санкції статті кримінального закону, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Додані до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 довідки про розмір пенсії ОСОБА_8 , його стан здоров`я та акт обстеження його матеріально-побутових умов чинним Кримінальним кодексом України не визначаються як обставини, що пом`якшують покарання, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є необґрунтованими.
Твердження в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , про те, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та щомісячне утримання малолітньої потерпілої ОСОБА_10 виходить за межі матеріальних можливостей обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставними.
У відповідності до п.3 ст. 23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, як вбачається з вироку суду, вирішуючи питання цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції відповідно до вимог законодавства України, належним чином врахував глибину моральних страждань, спричинених потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внаслідок вчинення обвинуваченим правопорушення, яке належить до категорії необережних, величину завданих внаслідок цього душевних страждань.
Задовольнивши цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 в частині відшкодування моральної шкоди частково, а саме в сумі 75000 грн., та щомісячного утримання малолітньої ОСОБА_10 суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримався вищевказаних вимог закону.
Відповідно до положень п.п.1 п.2 ч.1, ч.2, ч.3 ст. 1200 ЦК України малолітній потерпілій ОСОБА_10 , 2003 р.н., суд обґрунтовано призначив щомісячне утримання в розмірі 609,00 грн. у зв`язку із втратою годувальника загиблої матері ОСОБА_11 .
Істотних порушень вимог кримінального - процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись вимогами ст. 404,407,418-419 КПК України, судова колегія
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 березня 2016 року відносно ОСОБА_8 - без змін.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді апеляційної інстанції копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2