Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві 04 липня 2016 року касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Новоселецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Вироком Новоселецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців .

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням на засуджену обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 29 березня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

В касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 порушує питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку.

Однак касаційна скарга потерпілої не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, відповідно до частини другої якої у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, з урахуванням підстав для скасування або зміни судових рішень, зазначених у ст. 438 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, касаційна скарга потерпілої містить суперечності та неузгодженість, оскільки як убачається з змісту касаційної скарги потерпіла не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому порушує питання про скасування вироку місцевого суду лише з підстав звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Також скаржниця зазначає про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженої внаслідок м`якості, однак не вказує, в чому саме полягає м`якість призначеного ОСОБА_5 апеляційним судом покарання, з урахуванням того, що покарання засудженій призначено вироком місцевого суду, а апеляційним судом вирок місцевого суду залишено без зміни.

Висловлюючи вимогу про зміну ухвали апеляційного суду, потерпіла не зазначає про жодну з передбачених ст.ст. 412-414 КПК України підстав, яких-би не дотримався саме апеляційний суд при розгляді провадження щодо ОСОБА_5 . Касаційна скарга потерпілої не містить жодної вказівки на те, які саме конкретні норми закону порушено апеляційним судом.

Крім того, прохання потерпілої до суду касаційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Згідно з ст. 437 КПК України суд касаційної інстанції не має права застосовувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. Зокрема, суд касаційної інстанції має право скасувати обвинувальний вирок (ухвалу) у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише з тих підстав, що зазначені в касаційній скарзі потерпілого.

Крім того, у своїй скарзі потерпіла висловлює вимогу про зміну вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, а також скасування вироку місцевого суду в частині застосування до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, однак таке прохання скаржниці не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Наявність у касаційній скарзі вказаних суперечностей та невідповідність її вимогам ст. 427 КПК України, позбавляє колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Новоселецького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8