Справа № 356/960/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/668/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 13.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
13 червня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
У квітня 2016 року до Березанського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України, яке мотивував тим, що він був засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Раніше був засуджений за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.04.2016 року провадження за клопотанням ОСОБА_7 закрито.

Своє рішення суд мотивував тим, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.02.2016 року, яка набрала законної сили 16.02.2016 року, ОСОБА_7 було зараховано у строк відбуванням покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року строк його попереднього ув`язнення з 15.05.2014 року по 25.07.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки зазначене судове рішення засудженим не оскаржувало ся, суд прийшов до висновку, що вказане питання вже було вирішено та на підставі п.6 ч.1 ст. 284 КПК України закрив провадження.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на те, що він звернувся до Березанського міського суду Київської області з клопотанням про зарахування у строк покарання строку перебування його в СІЗО за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2010 року, яким його було засуджено за ч.2 ст. 307, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та за який на підставі ст. 71 КК України невідбуту частину покарання було приєднано до вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року. На думку апелянта суд неправомірно закрив провадження за його клопотанням.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, доводи прокурора, який апеляційну скаргу засудженого підтримав частково, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був засуджений вирокомБориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, до призначеного покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 1-го року 9-ти місяців 10 днів позбавлення волі за вироком Бориспільського міськрайсуду від 22.01.2010 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахується з 15.05.2014 року (а.с. 22-23 матеріалів кримінального провадження № 359/4881/14-к).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року строк його попереднього ув`язнення з 15.05.2014 року по 25.07.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів провадження, у своєму клопотанні від 28.03.2016 року засуджений просить зарахувати йому у співвідношенні, встановленому ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 24.12.2015 року) у строк відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року, строк застосованого до нього попереднього ув`язнення в рамках кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України, по якій був ухвалений вирок Бориспільського міськрайсуду Київської області від 22.01.2010 року.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали про закриття провадження за клопотанням ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року строк його попереднього ув`язнення з 15.05.2014 року по 25.07.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у зв`язку з чим прийняв рішення про закриття провадження за клопотанням засудженого.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не відповідають фактичним обставинам провадження. Як вбачається з клопотання засудженого ОСОБА_7 від 28.03.2016 року, що надійшло до суду першої інстанції 05.04.2016 року, та його апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_7 ставить питання про зарахування у строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, термін перебування його під вартою до набрання чинності вироком Бориспільського міськрайсуду Київської області від 22.01.2010 року. Вказані вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції при вирішенні клопотання засудженого від 28.03.2016 року і рішення по них судом не приймалось.
Таким чином, рішення суду першої інстанції про закриття провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання є сумнівним з точки зору його законності та підлягає скасуванню на підставі п. п. 2, 3 ч.1 ст. 409 КПК України.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості постановити свою ухвалу, так як клопотання засудженого ОСОБА_7 від 28.03.2016 року судом першої інстанції фактично не розглянуте, а прийняття апеляційним судом рішення, яке є остаточним, може порушити право учасників судового провадження на оскарження судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення нового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 у суді першої інстанції.
Керуючись ч.5 ст. 72 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Березанського міського суду Київськоїобласті від 12.04.2016 року, якою закрито провадження за клопотанням ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції клопотання засудженого ОСОБА_7 від 28 березня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4