Справа № 307/2284/16-к
Провадження № 1-кп/307/361/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що 7 січня 2016 року, він рухався в напрямку м. Тячів в с. Грушово по вул. Леніна, виїжджаючи з повороту по центральній вулиці, він вирішив здійснити обгін попереду їдучого автомобіля. Він подивився в дзеркало заднього виду, але нічого не побачив і виконуючи маневр обгону, будучи на зустрічній смузі, відчув удар в ліву задню частину свого автомобіля, після чого втратив свідомість. До свідомості його привів водій автомобіля марки «Шкода», який вдарився в його автомобіль. В той день, коли сталася подія, спиртні напої він не вживав. Швидкість його автомобіля становила близько 75 км/год. Видимість на тому проміжку дороги, де він почав здійснювати обіг автомобіля гарна близько 200 метрів, але ніякого автомобіля він бачив. Водій їдучого позаду нього автомобіля ніякі звукові сигнали не подавав. Вину визнає в тій частині, що він достовірно не переконався в безпечності маневру. Шкоду потерпілій він відшкодував повністю. Просить суд суворого його не карати.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди не була. Обвинувачений ОСОБА_6 заподіяну шкоду відшкодував їй повністю, а тому просить суд суворо обвинуваченого не карати та не позбавляти його волі.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 7 січня 2016 року з доданими до нього фото-таблицями та схеми встановлено місце вчинення злочину.
Згідно письмової розписки ОСОБА_8 від 10 січня 2016 року вона не має жодних матеріальних претензій до ОСОБА_6 з приводу ДТП, в результаті якої помер її син.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, є молодий за віком.
Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставини справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні.
При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з врахуванням наведеного, та того, що потерпіла ОСОБА_8 просить суворо не карати обвинуваченого та не призначати йому покарання у вигляді позбавлення волі, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та відносно нього необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням, передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .
Речовий доказ по справі - автомобіль марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_4 , Чеської Республіки, який знаходиться на зберіганні у володільця ОСОБА_9 , слід залишити йому як володільцю.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Обраний відносно ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді домашнього арешту закінчився 10 жовтня 2016 року.
Цивільного позову не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 921 (дев`ятсот двадцять одну) гривню 60 копійок процесуальних витрат за проведення авто-технічних експертиз.
Речовий доказ по справі - автомобіль марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_4 , Чеської Республіки, який знаходиться на зберіганні у володільця ОСОБА_9 , залишити йому як володільцю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1