АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1262/16 Справа № 203/1978/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000215 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Дніпропетровська, який зареєстрований:
АДРЕСА_1 ,
фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з судовим рішенням, порушує питання про скасування ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000215 щодо ОСОБА_6 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на те, що судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК є невмотивованими та необґрунтованими, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення час, місце, хронологічний перебіг подій, учасників подій, логічний і послідовний виклад подій, і не містить жодної вказівки на підозру ОСОБА_6 . Зазначає, що під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору лише з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не може на даній стадії вирішувати питання правильності формулювання обвинувачення, давати оцінку його відповідності фактичним обставинам справи.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення було порушено вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме, обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, містить лише формулювання обвинувачення та вказівку на підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Також в ухвалі судом зазначено, що сторона обвинувачення при складанні обвинувального акту обмежилась лише викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, без конкретизації (формулювання) обвинувачення ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які заперечували апеляційні вимоги прокурора і були згодні з рішенням суду щодо повернення обвинувального акта прокурору, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення суду першої інстанції за наявними у справі матеріалами в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Однак суд цих вимог закону не дотримався.

Згідно ухвали суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, посилався на те, що обвинувальний акт не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, містить лише формулювання обвинувачення та вказівку на підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Крім того, судом зазначено, що сторона обвинувачення при складанні обвинувального акту обмежилась лише викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, без конкретизації (формулювання) обвинувачення ОСОБА_6 , що є повним протиріччям вищевикладеному твердженню суду.

З пред`явленого обвинувачення видно, що фактичні обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обгрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд в тому самому суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4