Справа №474/794/16-к
Провадження № 1кп/474/57/2016 року.

Вирок Іменем України
21.11.16 року
Врадіївський районний суд Миколаївської області
У складі головоючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, освіта середня спеціальна, раніше не судимого, пенсіонера, уродженця та жителя АДРЕСА_1 .
У скоєнні злочину, передбаченого ст. 291 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
Прокурора: ОСОБА_4 .
Потерпілої: ОСОБА_5
Законного представника потерпілої ОСОБА_6
Захисника: ОСОБА_7
Обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
16.09.2016 року приблизно о 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 , керував велосипедом, який згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року є транспортним засобом, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. В порушення вимог п. 6.2 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що для руху в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на велосипеді повинен бути встановлений та увімкнений ліхтар (фара) та п. «в» п. 6.6 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що велосипедисту забороняється рухатись по тротуарах і пішохідних доріжках, ОСОБА_3 рухався на велосипеді по тротуару, який знаходиться біля ставка по вул. Г. Врадіївщини, с.м.т. Врадіївка Миколаївської області в напрямку вулиці Незалежності, без встановленого ліхтаря (фари). Під час руху на велосипеді ОСОБА_3 проявив недостатню пильність запобігання небезпеці людського життя та здоров`я, недостатнє візуальне спостереження за напрямком руху, проявив крайню неуважність до змін дорожньої обстановки, внаслідок чого грубо порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. ОСОБА_3 не виявив перешкоди, а саме малолітнього пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась через тротуар в напрямку фонтана, що розташований біля ставка та не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого велосипеду та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, і допустив наїзд велосипеда на малолітнього пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки, які відповідно до висновку експерта № 648 - М від 23.09.2016 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що є тяжкими наслідками.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 291 КК України.
01.11.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , її законним представником ОСОБА_6 укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 291 КК України, у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Вирішено між сторонами, що обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується повністю відшкодувати завдану потерпілій шкоду в сумі п`ять тисяч грн., з яких дві тисячі грн., виплатити одноразово та в подальшому решту суми в розмірі три тисячі грн., виплачувати щомісячним платежом по сто грн., до повної виплати.
Вказанна угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.
В піготовчому судовому засіданні сторони звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердженя угоди про примирення, суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення.
Так, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , сам він визнав свою вину повністю в скоєнні інкримінованого йому злочину, відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосованні до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
За таких обставин, суд вважає встановленим в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив дії, які виразилися в порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 291 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_5 її законним представником ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому ОСОБА_8 узгодженої сторонами міри, виду покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 291 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 291 КК України, у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обиралася.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КГІК України, до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: