АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
засуджений ОСОБА_6
представник СВК №67 ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2016 року, засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання (подання) про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

На вказану ухвалу районного суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить суд, задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2016 року і ухвалити нову ухвалу якою задовольнити його клопотання про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

При цьому, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, та основні доводи апеляційної скарги, засудженого, який в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу, прокурора та представника СВК №67, які просили суд ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, вислухавши учасників судового провадження в судових дебатах, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали судового провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно ч.ч.1 та 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частинні цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктами 2 та 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні не відбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Судам, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 21.01.2006 року, за п.п 4, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 122 КК України з застосуванням ст. 70 КК України, до 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі. Тобто, ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та на даний час відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання.

Апеляційним судом встановлено, що згідно характеристики затвердженої начальником Сокирянської виправної колонії №67 в Чернівецькій області від 16.02.2016 року, засуджений ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі перебуває з 02.06.2006 року. За час утримання в слідчому ізоляторі м. Кіровоград характеризувався негативно. За порушення вимог режиму відбування покарання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
В період з вересня 2007 року по червень 2011 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії № 49, Кіровоградської області. За період відбування покарання в даній установі двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Не заохочувався.
До Сокирянської ВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області № 67, прибув 11.07.2011 року. Під час відбування покарання в даній установі допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що був покараний в дисциплінарному порядку. Стягнення погашене в установленому законом порядку. Заохочень не має.
По прибуттю до установи і по березень місяць 2014 року до оплачуваних робіт не залучався, у зв`язку з небажанням працювати. З квітня місяця 2014 року був працевлаштований на підприємстві робітником пошивного цеху, з поставленими змінними завданнями не завжди справлявся.
В листопаді 2014 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був етапований до спеціалізованого лікувального закладу ДПтС України.
Після цього, в травні 2015 року повторно прибув до Сокирянської ВК №67, для подальшого відбування покарання. З моменту повернення до вказаної установи і по листопад 2015 року продовжив працювати на підприємстві робітником пошивного цеху, з поставленими змінними завданнями не завжди справлявся.
З грудня 2015 року і по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучався. Роботи пов`язані із самообслуговуванням та благоустрою установи виконує неохоче і під контролем. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділені відвідує неохоче.
По відношенню до представників адміністрації установи стриманий, тактовний. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.
Має охайний зовнішній вигляд, намагається утримувати в чистоті і порядку своє спальне місце і при ліжкову тумбочку. Не приділяє уваги щодо дбайливого ставлення до майна установи.
Відповідно до ст.ст. 110 та 112 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та отримання посилок (передач), взаємовідносини добрі.
Вину у вчинених злочинах визнав.
Згідно вироку апеляційного суду Кіровоградської області від 21.01.2006 року, має збитки завдані вчиненим кримінальним правопорушенням, однак виконавчі листи в установі відсутні, що підтверджується довідкою №1441 виданою бухгалтерією Сокирянської ВК №67.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення на засудженого ОСОБА_6 , під час перебування в СІЗО м. Кіровоград, Петрівській ВК №49 та Сокрирянській ВК №67, останній шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 15.11.2006 року, 23.01.2007 року, 11.06.2007 року, 26.02.2009 року, 12.11.2009 року та 25.05.2013 року. Також, за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 , не має жодного заохочення.
З наявних в особовій справі засудженого ОСОБА_6 атестаційних листів вбачається, що згідно висновків комісії Сокирянської виправної колонії №67 в період: з 06.01.2011 року по 19.07.2011 року, з 19.07.2011 року по 24.01.2012 року, з 24.01.2012 року по 17.07.2012 року, з 17.07.2012 року по 18.01.2013 року, з 18.01.2013 року по 12.07.2013 року, з 12.07.2013 року по 16.01.2014 року, з 16.01.2014 року по 10.07.2014 року, не став на шлях виправлення, а станом на 19.01.2016 року дотримується вимог режиму.
Відповідно до протоколу №20/2015 року засідання комісії Сокирянської ВК №67 від 15.10.2015 року прийнято рішення про відмову ОСОБА_6 в клопотанні перед судом про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України), як особі яка не довела, що стала на шлях виправлення.
Згідно довідки, виданої відділом організації та нормування праці Сокирянської виправної колонії №67 від 15.02.2016 року № 77 засуджений ОСОБА_6 з серпня 2011 року по березень 2014 року, з жовтня 2014 року по травень 2015 року включно на виробництві установи не працював та жодних норм виробітку не виконував, а з квітня 2014 року по вересень 2014 року та з червня по листопад 2015 року засуджений щомісячно частково виконував норми виробітку.
Відповідно до довідки від 15.02.2016 року № 33, виданої т.в.о. начальника медичної частини СВК №67 та засвідченої начальником СВК №67, засуджений ОСОБА_6 з моменту прибуття в колонію хворів на хронічний обструктивний бронхіт, з 27.11.2014 року по 15.04.2015 року перебував на лікуванні в туберкульозній лікарні, однак останній працездатний з працевлаштуванням та на даний час стан здоров`я засудженого - задовільний.
Посилання апелянта на те, що в матеріалах особової справи відсутнє його звернення до адміністрації Сокирянської ВК №67 з приводу працевлаштування є безпідставним, так як в матеріалах особової справи є заява засудженого ОСОБА_6 до начальника Сокирянської ВК №67, в якій він вказує, що має бажання брати участь у трудовій діяльності під час відбування покарання (арк. особ. спр. 110), однак на думку колегії суддів, бажання засудженого ОСОБА_6 працювати, ще не свідчить проте, що останній став на шлях виправлення.
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, за час відбування покарання шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, жодного разу не заохочувався, працював на виробництві установи незначний проміжок часу та несумлінно, посередню характеристику з місця відбування покарання, а також те, що заходи виховного характеру відвідує неохоче, колегія суддів вважає, що Сокирянський районний суд Чернівецької області прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 , не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відсутні достатні підстави для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 і скасування ухвали районного суду не має.
На підставі наведеного, ст. 82 КК України, керуючись ст. ст. 404, 407, 537 та 539 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити - без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий СуддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Копія вірна суддя