БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/8986/15-к
Провадження № 1-кп/361/65/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого, судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000057 від 20.05.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, військовослужбовця за призовом в/чпольова пошта НОМЕР_1 зареєстрований, АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.06.2016 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області за ст.190 ч.1, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , у військовому звані «солдат», на посаді радіотелефоніста радіостанції Р-142Н центру радіорелейного зв`язку 2 польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , починаючи з 05 квітня 2015 по даний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, діючи умисно, не повернувся до місця проходження служби з лікувального закладу, а саме до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, припинивши виконувати свої службові обов`язки, проводячи час на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що дійсно він був призваний 04.02.2015 року на військову службу і був направлений у військову частину польова пошта НОМЕР_1 . 25.02.2015 року він потрапив у військовий госпіталь і перебував на лікуванні. 05.04.2015 року його виписали з військового госпіталю, однак він до військової частини не прибув, а поїхав додому в м.Маріуполь, де проводив час на свій розсуд. Про перебування в м.Маріуполь він ні командування частини, ні органи місцевої влади не повідомляв. У вчиненому щиро розкаюється, він усвідомив протиправність своєї поведінки, більше порушувати закон не буде .

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт вчинення злочину не заперечує, його позиція є добровільною, наслідки обмеження оскарження вироку йому зрозумілі.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документів, що характеризують його особу .

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в нез`явленні вчасно до військової частини, в умовах особливого періоду, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, посередньо характеризується по місцю проживання та за місцем служби. Обвинувачений має постійне місце проживання. Наведені обставини в своїй сукупності приводять суд до впевненості , що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 враховуючи вчинення ним двох злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , під час судового провадження застосовані у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд до набрання вироком законної чинності вважає необхідним запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.65, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_5 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 26 травня 2016 року - у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки .
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 24 вересня 2015 року, за правилами ст..72 КК України, зарахувавши йому в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2015 року по 04 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, та утримувати його Київському слідчому ізоляторі У ДПС України в м.Києві та Київській області.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1