Справа № 199/3462/16-к
В И Р О К
іменем України
25 жовтня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоди про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001213, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Чільчі, Тиндінського району, Амурської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

13квітня 2016 року ОСОБА_5 ч перебував за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де до нього прийшов його брат ОСОБА_6 . Під час спілкування ОСОБА_5 запропонував своєму брату ОСОБА_6 , здійснити разом з ним крадіжку туй, які висаджені біля буд. АДРЕСА_3 , де він їх помітив 11квітня 2016 року. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вступили між собою в попередню змову.Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, цього ж дня, тобто 13квітня 2016 року, приблизно о 14:40 годині, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_5 , вийшли із подвір`я будинку де мешкає ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , та помітивши раніше знайомого таксиста ОСОБА_10 на автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , що стояв напроти свого будинку та запропонували йому відвезти їх на АДРЕСА_3 . Приблизно о 15-00 годині ОСОБА_11 привіз їх на АДРЕСА_3 , де йому ОСОБА_5 , запропонував почекати. Після чого ОСОБА_5 зі своїм братом ОСОБА_6 прибули до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , підійшли до забору біля якого росли туї, що належать потерпілому ОСОБА_4 . Далі, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вирвали з ґрунту по одній колоні туї , які віднесли до автомобілю ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 де їх чекав ОСОБА_11 , після чого з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 викрали чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинили матеріальну шкоду згідно висновку № ГО-1969 від 22 квітня 2016 року у розмірі 1000 гривень за дві туї.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
24 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка органом досудового розслідування разом з обвинувальним актом спрямована до суду для затвердження.

За змістом угоди про примирення, ОСОБА_5 повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і потерпілим та обвинуваченим узгоджена міра покарання за зазначене кримінальне правопорушення у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

24 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про примирення, яка органом досудового розслідування разом з обвинувальним актом спрямована до суду для затвердження.

За змістом угоди про примирення, ОСОБА_6 повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і потерпілим та обвинуваченим узгоджена міра покарання за зазначене кримінальне правопорушення у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначених угод, суд виходить з того, що зазначені угоди про примирення відповідають вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 471 КПК України, зокрема угоди містять:

-формулювання підозри / обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

-істотні для відповідного кримінального провадження обставини;

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування та перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний / обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення;

-узгоджене покарання та згода сторін на його призначення;

-наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання;

-дата укладення угоди та підписи сторін.

Судом при опитуванні обвинувачених в підготовчому судовому засіданні встановлено, що останні розуміють:

1) що вони мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, а вони мають такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Також судом в підготовчому судовому засіданні з`ясовано у потерпілого, що останній цілком розуміє наслідки затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угод не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

За наведених обставин, з урахуванням думки прокурора, який підтримує укладення сторонами угод про примирення та просить їх затвердити, слід затвердити укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 угоди про примирення та призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.

Керуючись ст.ст. 374, 468 - 475 КПК України,

П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (однин) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (однин) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

25.10.2016