Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
Справа № 490/2370/16- к
1 - кп/490/388/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою - технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Роздільне, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, не заміжньою, маючої на утриманні 3 малолітніх дітей, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
06.01.2016р. приблизно о 03 год. 50 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Севастопільській в м. Миколаєві, побачили невідому жінку, яка тримала у руках мобільний телефон та сумку, у цей час у обвинувачених виник спільний умисел, направлений на відкрите викрадення майна.
Реалізуючий свій єдиний злочиний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підбігли до потерпілої ОСОБА_8 ззаду, коли вона проходила повз буд. АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , схопив потерпілу рукою за обличчя та прикрив їй рот, тим самим зупинив її. ОСОБА_7 реалізуючи єдиний злочиний умисел з ОСОБА_9 , підбігла до потерпілої та схопила її за волосся, а ОСОБА_6 в цей час наніс удар кулаком їй у живіт, тим самим не даючи можливості чинити опір або витекти.
Використовуючи чисельну перевагу, діючи спільно між собою поки ОСОБА_6 тримав потерпілу за обличчя, ОСОБА_7 відкрито викрала мобільний телефон марки "LG", чорного кольору, у середині якого знаходилась сім - карта мобільного оператора "Лайф" з номером НОМЕР_1 , вартістю 500 грн. 00 коп., а також сумку, у середині якої знаходився паспорт громадянина України, виданий на ім`я потерпілої.
Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 500 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 06.01.2016р. приблизно о 03 год. 50 хв. він разом із ОСОБА_7 побачили потерпілу ОСОБА_8 на вул. Севастопільській в м. Миколаєві. У них виник умисел на таємне викрадення майна належного потерпілій. Реалізуючи злочиний намір, він підбіг до потерпілої та закрив їй рот своєю рукою при цьому наніс їй один удар кулаком в живіт, потім підбігла обвинувачена ОСОБА_7 та вирвала з рук потерпілої мобільний телефон та сумку. Після чого ОСОБА_7 побігла вперед, а він кинув потерпілу і побіг за ОСОБА_7 . Викрадений мобільний телефон вони продали за 350 грн. 00 коп., кошти витратили на власний розсуд. В скоєному щиро каявся, просив суд строго його не карати, заподіяну матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнала в повному обсязі і надала суду показання по суті пред`явленого їй обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_7 пояснила, що дійсно 06.01.2016р. приблизно о 03 год. 50 хв. вона разом із ОСОБА_6 побачили потерпілу ОСОБА_8 на вул. Севастопільській в м. Миколаєві. В цей час вони вирішили викрасти майно у потерпілої. ОСОБА_6 підбіг до потерпілої та закрив їй рот своєю рукою при цьому наніс їй один удар кулаком в живіт, потім підбігла вона та вирвала з рук потерпілої мобільний телефон та сумку. Після чого вони побігли з місця вчинення кримінального правопорушення. Викрадений мобільний телефон вони продали за 350 грн. 00 коп., кошти витратили на власний розсуд. В скоєному щиро каялась, просила суд строго її не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб і визнає його винним в скоєнні даного кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб і визнає її винною в скоєнні даного кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 - щире каяття, повне визнання своєї провини, відшкодування завданої шкоди у повному обсязі.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_9 за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, хворіє гепатитом у формі А.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 - щире каяття, повне визнання своєї провини.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судима, має на утриманні 3 малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, але неодноразово лікувалась в МОПЛ № 1 з діагнозом: "легка розумова відсталість з емоційно - вольовою нестійкістю".
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченої ОСОБА_7 , суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 /три/ роки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання та роботи; періодично з`являться для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасувати, звільнивши з під варти в залі суду негайно.
ОСОБА_7 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 /три/ роки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання та роботи; періодично з`являться для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати, звільнивши з під варти в залі суду негайно.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1