справа № 156/605/16-к
Номер провадження: 1-кп/156/42/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2016 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бутини, Сокальського району, Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна вища, працюючої продавцем-консультантом у магазині «Єврохата», одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В с т а н о в и в :
29 червня 2016 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мерседес Бенц» моделі «Віто», д.н.р. НОМЕР_1 виїжджала з території власного господарства, що розташоване в АДРЕСА_1 . Виконуючи маневр заднім ходом, не переконалась в його безпечності, допустила неуважність та безпечність при керуванні транспортним засобом і здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинила останній тілесні ушкодження, внаслідок яких наступила смерть. При цьому обвинувачена порушила наступні пункти правил «Правил дорожнього руху України»: п. 1.10, 2.3, 10.1, 10.2, 10.9.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася та суду показала, що коли вона виїжджала із свого господарства, то бачила як ОСОБА_6 йшла по гребню паралельно її автомобілю. Тільки обвинувачена почала рух, як її авто у щось вперлося. Вона не знала і не могла передбачити, що потерпіла буде переходити дорогу минаючи її авто позаду, в той час, як автомобіль працював.
Потерпіла по даній справі при попередньому судовому засіданні заявила, що у неї відсутні претензії до обвинуваченої.
Суд, заслухавши показання обвинуваченої, думку прокурора, приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись даними про особу підсудної та висновком експерта.
Із висновку експерта від 29 червня 2016 року № 70 вбачається, що тілесні ушкодження заподіяні потерпілій ОСОБА_6 відносяться до категорії тяжких і механізм утворення - від ударно-травматичної дії з тертям тупих предметів. Смерть ОСОБА_6 наступила від шоку внаслідок отриманої численної поєднаної травми тіла.
Аналізуючи в сукупності зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про доведеність скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .
При обранні покарання суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної - по місцю проживання характеризується позитивно, зарекомендувала себе як людина з високим ступенем активності і громадської відповідальності за якість і результативність доручень, які були на неї покладені, являється активним членом громадської ради при районній державній адміністрації, де представляє інтереси Іваничівської селищної громади, бере активну участь у всіх заходах ОСОБА_7 , являється меценатом багатьох заходів, що проводяться у селищі, відгуки сусідів, друзів, родичів тільки позитивні. ОСОБА_5 виховує двох неповнолітніх дітей, до їх виховання відноситься відповідально.
Суд враховує також те, що злочин скоїла особа, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності та відсутність претензій у потерпілої.
До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання суд не вбачає.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що покарання підсудній слід призначити в межах санкції статті закону, за яким вона притягується до кримінальної відповідальності, без ізоляції від суспільства із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України.
Враховуючи, що обвинувачена має на утриманні двох малолітніх дітей шкільного віку, які потребують підвезення до школи, оскільки проживають віддалено, мають з чоловіком спільний бізнес магазин будівельних матеріалів, і для належного ведення бізнесу необхідна доставка товарів, у зв`язку з чим обвинуваченій необхідне посвідчення водія, тому, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 необхідно призначити без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти вказаний орган про зміну місця поживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню повернути власникам.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1