24.05.16
Провадження № 1-КП/200/387/16
Справа № 200/8537/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого-захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001175, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001175 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України.

12 травня 2016 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав, що зазначене кримінальне провадження підсудне Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, сторони на стадії досудового слідства та у підготовчому судовому засіданні не заключили угоду, кримінальне провадження може бути призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Також просив приєднати до обвинувального акту та його додатків матеріали кримінального провадження №0001175 відносно ОСОБА_6 .

Заперечував проти клопотань представника потерпілого захисника ОСОБА_5 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами, а також визнання потерпілою ОСОБА_7 .

Представник потерпілого захисник ОСОБА_5 не заперечував проти призначення відкритого судового засіданні, підтримав своє клопотання та просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави та обмежити останнього у користуванні спеціальним правом правом керуванням транспортними засобами із вилучення документів, які посвідчують право користування таким спеціальним правом. Також, просив суд визнати потерпілою ОСОБА_7 та долучити до матеріалів кримінального провадження її позовну заяву щодо відшкодування матеріальних та моральних збитків.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання свого представника, вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що призначення справи до судового розгляду є безпідставним, оскільки внаслідок порушення правил дорожнього руху 22 жовтня 2015 року, що викладені в обвинувальному акті, вже були предметом судового розгляду і його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП й призначено судом адміністративне стягнення. В задоволенні клопотань представника потерпілого просив відмовити.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, на підставі чого він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п.5 та п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст.286 КК України за те, що він 22 жовтня 2015 року керуючи автомобілем марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул.Плеханова та вул.Московської в м.Дніпропетровську, порушуючи п.16.11, дорожній знак 2.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого водієві ОСОБА_8 завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості.
В той же час, за аналогічних обставин ДТП та встановлення факту порушення водієм ОСОБА_6 п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР під час ДТП з транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_8 , постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року, ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Про те, що вищезазначена постанова Жовтневого районного суду м.Дніпроперовська набрала чинності, або скасована, під час підготовчого розгляду справи до суду не надано.
Згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що викладені в обвинувальному акті обставини є неповними та неконкретними, містять лише формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , правову кваліфікацію за ч.1 ст.286 КК України без викладу тверджень про з`ясовані прокурором фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, з урахуванням притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за аналогічні події ДТП.
А відтак, суд приходить до висновку, що таке обвинувачення є незрозумілим та таким, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України й свідчить про істотне порушенням вимог кримінального процесуального законодавства в частині права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, у зв`язку із чим обвинувальний акт підлягає поверненню, а клопотання прокурора щодо доручення матеріалів кримінального провадження до обвинувального акту залишенню без задоволення.
Щодо вирішення клопотання представника потерпілого захисника ОСОБА_5 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та тимчасового обмеження у користування спеціальним правом керуванням транспортними засобами із вилученням документів, що посвідчують користування таким спеціальним правом, вислухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таким клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Із наведеного слідує, що лише за клопотанням прокурора, під час судового провадження, суд може застосувати до обвинуваченого запобіжний захід.

Стосовно клопотання представника потерпілого захисника щодо тимчасового обмеження обвинуваченого у користування спеціальним правом та вилучення документів, які посвідчують користування спеціальним правом, суд також приходить до висновку про залишення без задоволення даного клопотання, оскільки відповідно до ст.ст.150-152 КПК України, з відповідним клопотанням також має право звернутися лише прокурор, слідчий за погодженням з прокурором під час досудового розслідування, а не представник потерпілого.

При цьому, у відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Також, відповідно до ст.148 КПК України, у разі наявності достатніх підстави вважати, що для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення, необхідно тимчасово обмежити підозрюваного у користуванні спеціальним правом.

Втім, представником потерпілого захисником ОСОБА_5 та потерпілим не доведено та не обґрунтовано наявність жодного із вказаних ризиків перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_6 здійсненню кримінального провадження, складаються лише із припущень.

При цьому, до суду не надано та в матеріалах відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_6 без поважних причин не з`являвся за викликами до відповідних органів, перешкоджає розгляду справи, має негативні характеристики, а тому лише обставина того, що обвинувачений не відшкодовує потерпілому завдану шкоду, не може бути підставою як для застосування запобіжного заходу так і для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом керування транспортними засобами.

Розглядаючи клопотання представника потерпілого захисника ОСОБА_5 щодо залучення до справи в якості потерпілої ОСОБА_7 як власника пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, суд також вважає за необхідне залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина ч.1 ст. 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Із наведеного слідує, що для отримання статусу потерпілого у кримінальному провадженні за ч.1 ст.286 КК України необхідно настання для особи певного наслідку, передбаченого ч.1 ст.55 КПК України - фізичної шкоди у вигляді середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В той же час, ОСОБА_7 є власником автомобіля марки «Мазда-3» державний номерний знак НОМЕР_2 , їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не завдано тілесних ушкоджень, а тому спричинення, на її думку, лише майнової шкоди автомобілю не є підставою для визнання її потерпілою в цьому кримінальному провадженні на підставі ст.55 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 148, 152, 177, 291, 314-316 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 обвинувальний акт та додатки у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001175 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України.

В задоволенні клопотання прокурора щодо долучення до обвинувального акту та його додатків матеріалів кримінального провадження №0001175 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України - відмовити.

Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого-захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортним засобом із вилученням документа, які посвідчують користуванням таким спеціальним правом.

Клопотання представника потерпілого захисника ОСОБА_5 про визнання потерпілою ОСОБА_7 та долучення до позовної заяви до матеріалів обвинувального акту залишити без задоволення, позовну заяву ОСОБА_7 повернути.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1