Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13.02.2012 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст. 187, ч.2 186, ч.2 190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.81, 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, 19.10.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області невідбуту частину покарання- 2 роки 3 дні замінено на обмеження волі, 29.01.2016 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 22.04.2011 року по 15.05.2012 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі прокурорпросить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк покарання. Зазначає, що оскільки подання на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 від 14.04.2016 р. відповідно до ст.81 КК України розглядається вперше, то посилання суду на ч.8 ст.154 КВК України є помилковим і таким, що суперечить ст.81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування призначеного покарання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин. Роз`ясненнями, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року передбачено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до Городоцького ВЦ УДПтС України в Рівненській області 09 листопада 2015 року в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

При регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і відповідно при конкуренції норм загальних та спеціальних застосовуються спеціальні норми.
Тобто загальною нормою є ст. 81 КК України, а спеціальною ч. 8 ст. 154 КВК України, а тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, суд повинен керуватись в першу чергу вимогами ст. 154 КВК України. Крім того, саме такий підхід висловлено і Міністерством юстиції України у своєму листі від 26.12.2008 р. N 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії».
Частиною 8 ст. 154 КВК України передбачено, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Отже, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і при цьому 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
Вказана норма закону свідчить про безпідставність подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , оскільки з часу заміни не відбутої частини покарання більш м`яким минуло менше ніж рік.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що право засудженого ОСОБА_5 на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року про відмову у задоволенні подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1