Справа № 461/2239/16-к
Провадження №1-кп/461/258/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 24.02.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, а саме: вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29.10.1998 року за ч.2 ст.140, ст.40-1 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Залізничного районного суду м. Львова від 28.04.2001 року за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.42, 43 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.10.2004 року за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі; вироком Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2009 року за ст.395 КК України до 2 місяців арешту; вироком Сихівського районного суду м.Львова від 21.01.2015 року за ч.4 ст.40, ч.2 ст.185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі; вироком Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2012 року за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Галицького районного суду м.Львова від 28.12.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 роки
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

23.02.2016 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Гудок», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кн. Осмомисла, 28, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав сумку ОСОБА_6 вартістю 300 грн., всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 6000 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6300 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, 23.02.2016 року приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Гудок», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Кн. Осмомисла, 28, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав в ОСОБА_6 офіційні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до автомобіля марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення водія видане, на ім`я ОСОБА_6 , які залишив собі.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як викрадення офіційних документів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, 27.02.2016 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту неподалік будинку №33 по вул. І.Франка у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав сумку ОСОБА_7 вартістю 1500 грн., в середині якої знаходились: гаманець коричневого кольору вартістю 150 грн. із грошовими коштами у сумі 60 грн., мобільний телефон марки «Nokia» вартістю 300 грн. з sim-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. та sim-картою мобільного оператора «lifecell» вартістю 20 грн., цифровий фотоапарат марки «Sony» вартістю 1000 грн. з чохлом вартістю 50 грн., блокнот вартістю 15 грн., ікона вартістю 300 грн., срібний кулон вартістю 200 грн., срібний ланцюжок вартістю 200 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 3815 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, 27.02.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту неподалік будинку №33 по вул. І.Франка у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав офіційні документи ОСОБА_7 , а саме: індивідуальний податковий номер, диплом про отримання освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст, диплом про отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, диплом про отримання освітньо-кваліфікаційного рівня магістр, медичну особову книжка та страховий поліс, які залишив собі.

Умисні дії ОСОБА_4 а кваліфіковані як викрадення офіційних документів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, 27.02.2016 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту неподалік будинку №33 по вул. І.Франка у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів паспортом серії НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_7 та іншим важливим особистим документом, а саме закордонним паспортом, виданим на ім`я ОСОБА_7 , які залишив собі.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.

Крім цього, 03.03.2016 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Віват», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «LG 63 Styles 690», вартістю 3898 грн. 12. коп. з sim-картою мобільного оператора Київстар вартістю 30 грн., на якій були грошові кошти у сумі 10 грн., sim-картою мобільного оператора «lifecell» вартістю 30 грн., чохлом марки «Nillkin», вартістю 300 грн. та картою пам`яті об`ємом 8 ГБ, вартістю 150 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 4418 грн. 12 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, 12.03.2016 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля нічного клубу «Fashion»,що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 1, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Iphone4» вартістю 2600 грн., з сім-картою мобільного оператора «lifecell» вартістю 20 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2620 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 26.03.2016 року, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у аптеці «Біомед», що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 12а, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Pry» вартістю 4035 грн., з сім-картою оператора Київстар вартістю 50 грн., чохлом вартістю 170 грн., захисною плівкою вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 4355 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд суворо не карати.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України є правильною, оскільки останній вчинив викрадення офіційних документів; кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.357 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом.

Правильною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості, а злочини, вчинені обвинуваченим за ч.1 та ч.3 ст.357 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєних злочинів та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а також призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 та ч.3 ст.357 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, що останній має середньо-професійну освіту, раніше неодноразово судимий, те, що покарання, призначене вироком Галицького районного суду м.Львова від 28.12.2015 року не відбув, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому частини статті 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує положення ч.1 ст.70 КК України, згідно яких при сукупності злочинів, суд, призначивши покарання (основне та додаткове), за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а також положення ч.1 ст.71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: диск CD-R, на якому зображено відеозапис, який 28.03.2016 року надав ОСОБА_5 ; диск DVD-R, на якому зображено відеозапис, який 04.03.2016 року надав ОСОБА_8 залишити у матеріалах справи; мобільний телефон марки «Iphone 4» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 ; посвідчення водія, технічний паспорт до автомобіля, кредитні карточки залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.357 КК України один рік обмеження волі;

за ч.3 ст.357 КК України два роки обмеження волі;

за ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 28.12.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази у справі, а саме: диск CD-R, на якому зображено відеозапис, який 28.03.2016 року надав ОСОБА_5 ; диск DVD-R, на якому зображено відеозапис, який 04.03.2016 року надав ОСОБА_8 залишити у матеріалах справи.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 4» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

Речові докази у справі, а саме: посвідчення водія, технічний паспорт до автомобіля, кредитні карточки залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1