АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 08.12.2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25.08.2016 року ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , захисника: ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СУ ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_8 , - задоволено та продовжено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 118, ст. 187 ч. 4 КК України, - строк тримання під вартою, на 60 діб до 13 год. 30 хв. 24 жовтня 2016 року.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати зазначену ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно її підзахисного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що подання слідчого щодо продовження строків тримання під вартою до 60 діб є необґрунтованими та безпідставними, а ухвала слідчого судді постановлена всупереч фактичних обставин справи та з істотними порушеннями норм КПК України.

Також вказує на те, що слідчий суддя відкинувши доводи сторони захисту, не дав належної оцінки грубим порушенням сторони обвинувачення норм КПК

Провадження № 11-сс/794/132/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1
України, не дослідив матеріали клопотання, вийшов за межі норм КПК України та обґрунтував ухвалу наявними лише у суду матеріалами досудового розслідування, які суду надав безпосередньо слідчий.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, просив апеляційний суд ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати більш м`який вид запобіжного заходу з підстав наведених в апеляційній скарзі, прокурора, який вважає, що ухвалу слідчого судді, як законну, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, на підставі наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУНП України в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 08.12.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 118 КК України, за якими 17 лютого 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у їх вчиненні.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він на початку грудня 2015 року вступив у попередню злочинну змову із іншими особами направлену на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_10

08 грудня 2015 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_6 та інші особи, з метою реалізації свого злочинного наміру направленого на заволодіння чужим майном прибули на автомобілі марки «ДеоЛанос» н.з. НОМЕР_1 , на вул. Великого в с. В. Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області. Після чого, цього ж дня близько 18:30 год., реалізовуючи свій злочинний умисел із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, незаконно проникли на територію господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 та інші особи, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , 1962 р.н. та його дружини ОСОБА_11 , 1963 р.н., шляхом розбиття скла вхідних дверей проникли до будинку, де з ціллю примушування подружжя ОСОБА_12 передати майно, нанесли ряд ударів в область голови ОСОБА_11 та зв`язали її руки за допомогою пластикових хомутів, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в області обличчя.

Крім цього, ОСОБА_6 та інші особи, перебуваючи на подвір`ї поруч із будинком, з метою подолання опору ОСОБА_10 невстановленим предметом нанесли йому ряд ударів в область голови, а також здійснили постріли із зброї невстановленого зразка в область лівого стегна, лівої руки та

голови, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.

Крім цього, при невстановлених слідством обставинах було спричинено вогнепальне поранення в область грудної клітини ОСОБА_13 , від якого останній помер на місці.

Разом із тим, ОСОБА_6 та інша особа, в процесі розбійного нападу незаконно заволоділи належним сім`ї ОСОБА_12 майном, а саме: грошовими коштами, колекційними монетами, ключами від автомобіля марки «Тайота Прадо», н.з. НОМЕР_2 , ключами від гаража, ключами від будинку, а також наступними документами: технічним паспортом назазначений автомобіль та посвідченням водія на призвіще ОСОБА_10

08.12.2015 року до ЄРДР внесено відомості № 0000028, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 118, ч. 4 ст. 187 КК України.

17.02.2016 року ОСОБА_6 у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, у спосіб передбачений для вручень повідомлень, вручено письмове повідомлення про підозру.

18.03.2016 р. ОСОБА_6 оголошено в розшук, а 28.07.2016 р. о 02:00 год. його затримано на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29.07.2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 13 год. 30 хв. 28 серпня 2016 року.

22.08.2016 року постановою заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_14 від 22.08.2016 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000028 продовжено до чотирьох місяців, до 27.10.2016 року.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється останній, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, що спричинило загибель людини, те що підозрюваний був оголошений у розшук, а тому ОСОБА_6 може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, інших підозрюваних, оскільки один із підозрюваних переховується на даний час, а тому існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може незаконно впливати на останнього з метою зміни показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення і прийшов до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

З таким рішенням районного суду погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

На думку апеляційного суду, при судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд врахував і вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та врахував, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього слідчий суддя врахував і положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, та взяв до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що раніше наявні ризики не зменшилися, адже матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, більше того наслідком одного з яких було настання смерті, були вчинені умисно та з корисливих мотивів, із застосуванням зброї, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, що свідчить про його антисоціальну поведінку, в межах цього кримінального провадження вже переховувався від органів досудового слідства та був

оголошений у розшук, раніше неодноразово змінював постійне місце свого проживання.

В ході порушення питання про продовження строку тримання під вартою під час досудового розслідування кваліфікація дій підозрюваного не змінилася, а тому цей ризик не зменшився.

Зазначене у своїй сукупності, дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого із підозрюваних, місцезнаходження якого на даний час не відоме та який перебуває у розшуку, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2, ст. 115, ст. 118, ч. 4, ст. 187 КК України.

Як вбачається із рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваного.

Так, судом першої інстанції було досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, та з урахуванням необхідності проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, слідчим суддею враховано те, що для закінчення досудового розслідування ще необхідно здійснити ряд слідчих дій, а саме: провести огляд усіх речових доказів та вилучених речей, прийняти згідно них рішення, додатково допитати свідків, провести впізнання із свідками, встановити та допитати можливих очевидців, провести одночасні допити. Крім цього в цьому кримінальному провадженні були призначені експертизи, які ще не виконані.

Також спростовуються доводи захисника підозрюваного щодо необхідності продовження строку тримання під вартою до 60 діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 здійснено в межах строку продовженого досудового розслідування і не перевищує розумних меж, порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, тому колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні таких апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Крім того, у відповідності до вимог ч.4 ст.183 КПК України, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що підозрюваному ОСОБА_6 не були надані копії матеріалів, які обґрунтовують доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою, безпідставні, оскільки спростовуються власноручним підписом ОСОБА_6 в оригіналі клопотання про отримання таких матеріалів 25 серпня 2016 року.

Порушень норм кримінального процесуального кодексу, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25.08.2016 року, якою клопотання слідчого СУ ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_8 , - задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 118, ч. 4 ст. 187 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3