АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4587/16-к Номер провадження 11-кп/786/871/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за п. 1,4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Мотивуюче прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що правила закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 та в його інтересах адвокат ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

В апеляційних скаргах ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про задоволення клопотання ОСОБА_7 та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В принесених апеляційних скаргах апелянти вказують на неправильне тлумачення судом першої інстанції положень ст.72 КК України щодо її розповсюдження лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, до переліку яких довічне позбавлення волі не відноситься.

На думку апелянтів стаття 72 КК України не містить розмежування щодо строкового позбавлення волі чи довічного, а отже норми зарахування строку попереднього ув`язнення необхідно застосовувати і до осіб яким судом призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства і з тих підстав, що зарахування цього строку має важливе значення щодо покращення становища засудженого, з огляду на можливість застосування заохочувальних норм до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, зокрема засуджених до довічного позбавлення волі, передбачених Кримінально-виконавчим кодексом України, застосування яких залежить від строку відбутого засудженим покарання, наявність у засудженого до довічного позбавлення волі права подати клопотання про помилування після відбуття не менше двадцяти років призначеного покарання.

Інші учасники судового провадження рішення суду не оскаржували.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги з підстав в них зазначених, заперечення прокурора проти поданих апеляційних скарг, перевіривши їх доводи та матеріали провадження, приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, за змістом ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання проводиться у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до неї і було застосовано ув`язнення.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.07.2011 року ОСОБА_7 засуджений за п. 1,4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України зараховується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Статтею 51 КК України визначено перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, серед яких окремо визначені такі види покарань, як позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі, яке є найбільш суворим основним та безстроковим покаранням.

Оскільки правила, закріплені у статті 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, що, всупереч тверджень апелянтів, вбачається зі змісту Закону, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, тому висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого є обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4