Справа № 199/3792/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року червня місяця 03 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0001386 від 06.07.2015 відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, із повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 186 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську дане кримінальне провадження з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним,
ВСТАНОВИВ:
04.07.2015 приблизно о 18:00 годині ОСОБА_3 знаходився біля гаражного кооперативу, розташованих по вул. Вітчизняній в м. Дніпропетровську, де побачив раніше невідому йому жінку ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна належне ОСОБА_5 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 самостійно розробив план вчинення ним відкритого викрадення майна, а саме: вибрав об`єкт посягання - майно, що належить ОСОБА_5 , яка в цей момент проходила біля гаражного кооперативу по вул. Вітчизняній в місті Дніпропетровську.
Так, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати біля гаражного кооперативу по вул. Вітчизняній в м. Дніпропетровську, діючи умисно, направився за ОСОБА_5 , яка в цей момент проходила повз нього. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Вітчизняній в м. Дніпропетровську, підійшов до ОСОБА_5 з правого боку та шляхом ривка своєї правою рукою відкрито, в присутності інших осіб, усвідомлюючи відкритість своїх дій, заволодів майном, належним потерпілій ОСОБА_5 , а саме: золотим ланцюжком та золотим хрестиком, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта № 6/12.1/1118 від 17.05.2016 становить 2327,30 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, які виразилися у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж).
25.05.2016 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та в цей же день укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним. Відповідно до даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді штрафу розміром 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України та його тяжкість, яке відноситься до середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні даної угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення між нею та ОСОБА_3 , визначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу розміром 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до диспозиції ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування до них насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, пояснення обвинуваченого, потерпілої, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_3 здійснив відкрите заволодіння майна, належного потерпілій ОСОБА_5 , тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а тому його дії за ч. 1 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Таким чином, вивчивши зміст обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу розміром 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004 в ГУДКУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012, , висновок експерта № 6/12.1/1118 від 17.05.2016) в сумі 351.84 гривень.
Керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду від 25.05.2016 про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001386 від 06.07.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йомуузгоджене сторонами угоди про примирення від 25.05.2016 покарання у виді штрафу розміром 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком законної сили залишити колишній домашній арешт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004 в ГУДКУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012, , висновок експерта № 6/12.1/1118 від 17.05.2016) в сумі 351.84 гривень.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

03.06.2016