Номер провадження 1-кп/754/397/16
Справа№754/6350/16-к
Вирок
Іменем України
01 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004553 відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Братського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 18.04.2016 року приблизно о 04.00год. перебуваючи біля будинку №34/7 по проспекту Маяковського в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , після чого наніс останньому декілька ударів рукою в обличчя, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у виді синців - на передній поверхні правої вушної раковини в верхній третині з переходом на задню її поверхню у верхню та середню третини, в лобній ділянці справа, на спинці носу, на внутрішній поверхні лівого передпліччя на межі верхньої та середньої третини та саден на бічній поверхні лівого вуха у верхній третині, на передній поверхні його середній третині, в ділянці правого крила носу, у правій виличній ділянці, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, після чого відкрито викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_7 , а саме сумку чорного кольору, вартістю 100грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 128грн. та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, а всього на зальну суму 228грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Вказав, що 18.04.2016 року приблизно о 04.00год. перебуваючи біля будинку №34/7 по проспекту Маяковського в м. Києві, він підійшов до потерпілого ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів рукою в обличчя, від яких той впав, після чого заволодів його сумкою, якій знаходились гроші та паспорт потерпілого.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.186ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем реєстрації.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 судом визнано щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, притягнення вперше до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують його відповідальність, відсутність обтяжуючих вину обставин, думку потерпілого, який просив призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Питання з речовим доказами суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції і повідомляти про зміну місця проживання та роботи .

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази передати законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: