Справа № 182/1214/16-к
Провадження № 1-кс/0182/270/2016
У Х В А Л А
Іменем України
07.03.2016 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Нікопольського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нікополь, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, розлученому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який не є депутатом, не є пенсіонером, не є інвалідом, раніше судимому
- 18.03.2004 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,
23.04.2007 звільнився року по відбуттю строку покарання
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.187 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.3 ст.187 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 05.03.2016 о 21.20 годині ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння телевізором марки «LG 32 PC 52 - ZD», який перебував в приміщенні воскресної школи Хресто - Воздвиженського собору, прийшов до вказаного собору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 21.30 годині 05.03.2016 ОСОБА_4 , переліз через паркан і у дворі помітив потерпілу ОСОБА_8 . Після чого підійшов до неї та лівою рукою прикривши їй рот повів до сторожової кімнати, де одягнув їй на голову чоловічу спортивну шапку та погрожуючи викруткою, яку заздалегідь приніс із собою, підставивши її під горла потерпілій ОСОБА_8 наказав останній взяти ключі від воскресної школи Хресто-Воздвиженського собору.
Сприймаючи дії ОСОБА_4 та висловлені ним погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я реально, ОСОБА_8 взяла ключі від воскресної школи Хресто-Воздвиженського собору, після чого разом з ОСОБА_4 направилися до приміщення воскресної школи, де увійшовши всередину ОСОБА_4 посадив ОСОБА_8 на стілець після чого помітив телевізор марки «LG 32 PC 52 - ZD» чорного кольору, який стояв на тумбочці біля стіни та поклав його на дерев`яний стіл і обмотав поліетиленовою скатертиною. Після чого, повернувшись до потерпілої ОСОБА_8 забрав ключі від центрального входу Хресто-Воздвиженського собору і направляючись на вихід тримаючи в лівій руці телевізор марки «LG 32 PC 52 - ZD», вартістю 6320 грн., помітив також на підлозі тепловентилятор білого кольору, вартістю 250 грн. який також взяв з собою та вийшов з приміщення воскресної школи Хресто-Воздвиженського собору. Виніс викрадені речі на вулицю, після чого повернувся до сторожової кімнати, де з жіночої сумочки викрав гроші в сумі 60 грн., які належали ОСОБА_8 .
Далі, ОСОБА_4 вивів потерпілу ОСОБА_8 з приміщення воскресної школи Хресто-Воздвиженського собору, завів її до сторожової кімнати, де за допомогою рушника, зв`язав руки останньої та залишив її там.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення розбійного нападу зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Цими умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням до приміщення.
Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дій ОСОБА_4 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме, кримінальний злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується: протоколами допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколом впізнання особи за фотознімками, протоколом впізнання особи, протоколом огляду предмета, речовими доказами.
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється.
Враховуючи вищевикладене існує необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 .
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:
- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;
- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;
- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;
- ОСОБА_4 не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;
- у ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України.
В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_6 підтримала клопотання про обрання підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим що останній перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового слідства, суду, оскільки вчинив тяжкий злочин.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та обґрунтував належним чином його доводи, пояснивши, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового слідства, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно вливати на потерпілих та свідків.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилався на те що ОСОБА_4 вину визнає, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
За таких обставин, заслухавши сторін кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав. По-перше, підозра у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України є обґрунтованою. Прокурор обґрунтовано вважає, що відповідно до ст. 177 КПК України існує ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати, спотворити речі, які мають значення для встановлення істини по справі та незаконно вливати на потерпілих та свідків.
Між тим, відповідно до п.1 ч. 4 статті 183 КПК України слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою може не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України щодо можливості підозрюваному перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183, 193, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк не більше 60 днів, з моменту його затримання, тобто до 05 травня 2016 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1