Провадження № 1-кс/201/7136/2016
УХВАЛА
Іменем України
5 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.07.2016 про закриття кримінального провадження № 0000201, внесеного до ЄРДР 21.03.2014 за ознаками ст.ст. 364, 365, 366, 367, ч. 1 ст. 374 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.07.2016 про закриття кримінального провадження № 0000201, внесеного до ЄРДР 21.03.2014 за ознаками ст.ст. 364, 365, 366, 367, ч. 1 ст. 374 КК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження щодо співробітників Солонянського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, не вчинено слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим не допитано в якості свідків працівників Нижньосірогозького РВ ГУ МВС України в Херсонській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які могли дати свідчення про вчинення злочину - незаконного затримання 04.06.2014. Про допит свідків він заявляв клопотання 5, 7, та 8 травня 2014 року, але вони не були розглянуті. Крім того, не допитано в якості свідка ОСОБА_10 .
Показання допитаних свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 мають розбіжності між його показаннями та показаннями потерпілого ОСОБА_15 . Проте слідчим не проведено одночасного допиту для усунення розбіжностей за його участю та участю співробітників Солонянського РВ - ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом неодноразово призначався розгляд скарги, однак судові засідання не відбулись, у зв`язку із неявкою заявника, відтак, враховуючи строки розгляду скарг, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі скаржника за наявними в матеріалах справи доказами.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні,скарги, оскільки вважав, що провадження підставно закрито за відсутністю складу злочину, слідчі дії виконані в повному обсязі, надав для огляду матеріали кримінального провадження.

Вислухавши в судовому засіданні, прокурора, дослідивши матеріалів скарги, встановлено наступне.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 21.03.2014 прокуратурою області до ЄРДР за №0000201 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом підроблення постанови про відкриття матеріалів для ознайомлення у кримінальному провадженні №0000536, з боку старшого слідчого СВ Солонянського РВ ОСОБА_11 .
Цього ж дня прокуратурою Дніпропетровської області до ЄРДР за №0000202 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України, в якій він повідомив, що 04.06.2013 його незаконно затримав співробітник ОСОБА_17 та ще двоє невідомих працівників міліції, які незаконно застосували до нього наручники.
21.03.2014 прокуратурою області до ЄРДР за №0000204 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією правопорушення - ч. 1 ст. 364 КК України, в якій він повідомив, що начальник ITT Солонянського РВ ОСОБА_18 умисно неправомірно утримував його у період часу з 05.06.2013 по 11.06.2013 у камері ITT Солонянського РВ разом із раніше засудженими особами, хоча він, як колишній співробітник ОВС повинен утримуватись окремо від осіб, що відбували покарання у вигляді позбавлення волі.
23.04.2014 до ЄРДР за № 0000315 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією правопорушення - ч. 1 ст. 374 КК України, в якій він повідомив, що старший слідчий СВ Солонянського РВ ОСОБА_11 під час досудового розслідування кримінального провадження за ч. 3 ст. 289 КК України відносно нього та ОСОБА_15 порушила право на захист, а саме проводила слідчі дії без обов`язкової участі захисника.
Вказані кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, присвоєно один реєстраційний номер № 0000201.
Допитаний як потерпілий ОСОБА_3 показав, що 04.06.2013 близько 8:30 год. по вул. Петровського, в с.м.т. Нижні Сірогози, до нього під`їхав автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору, державний номер він не пам`ятає, але номерні знаки були синього кольору. З вказаного автомобіля вийшли три чоловіка, які були в цивільному одязі, однак з них він впізнав начальника СКР Нижньосірогозького РВ ГУМВС України в Херсонській області майора міліції ОСОБА_9 , а двоє інші на той момент йому невідомі, в подальшому йому стало відомо, що це були працівники обласного карного розшуку. Вказані особи підбігли до нього, ОСОБА_9 поклав його на дорогу. Один з працівників карного розшуку Дніпропетровської області, зростом приблизно 190 см., волосся коротке, світле, був одягнутий в спортивний костюм чорного кольору, з червоними вставками. В подальшому вони поїхали до приміщення Нижньосірогозького РВ, до якого його не заводили.
Біля райвідділу його бачили працівники міліції: ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Бачили, що він знаходився у вищевказаному автомобілі, на задньому правому від водія місці. За кермом знаходився ОСОБА_9 , з ліва від нього знаходився працівник карного розшуку області, а з правої сторони третій працівник карного розшуку. Під`їхавши до відділу він побачив легковий автомобіль БМВ, чорного кольору, у якому в якості пасажира знаходився ОСОБА_10 . Також, на задньому сидінні знаходився молодий чоловік, віком приблизно 23 роки, який розмовляв з ОСОБА_21 , при цьому чоловік записував слова на папір та розмовляв з ОСОБА_21 на підвищеному тоні. Через 5 хвилин ОСОБА_21 вийшов з автомобіля та пішов.
Далі працівник ОСОБА_22 ( ОСОБА_23 за усним наказом ОСОБА_24 залишився, а двоє працівників обласного розшуку пересадили його до автомобіля БМВ. Він сидів по середині на задньому сидінні, з права від нього сидів ОСОБА_13 , до якого він був пристебнутий наручниками. На передньому сидінні, з правої сторони сидів високий працівник карного розшуку області, а за кермом сидів другий чоловік, зростом 174 см., коротко стрижений, волосся темне. В автомобілі ОСОБА_13 з його кишень дістав мобільний телефон Самсунг С-200 чорного кольору номером НОМЕР_1 (МТС), та грошові кошту у сумі 230 грн.
На його усну вимогу повідомити родичів та викликати захисника, йому було відмовлено, автомобіль прямував по трасі Херсон-Мелітополь, в напрямку міста Мелітополь. Під час руху автомобіля, пасажир з переднього правого сидіння запитав щодо подій, які були 30.05.13, на що він відповів, що йому нічого не відомо. Після цього вказана особа подзвонила з мобільного телефону та повідомила, про те що він нічого не знає, в подальшому чоловік промовив «зрозуміло» та поклав слухавку. Не доїжджаючи до м. Мелітополь вони повернули до лісосмуги, де його двоє працівників карного розшуку поставили на коліна, спиною до дерева та руки завели за дерево та пристебнули їх наручниками, потім водій з багажного відділення дістав протигаз та одягнув йому на голову, працівник міліції високого зросту почав перекривати йому доступ кисню, шляхом затискання кисневої трубки, від чого він почав задихатись, вказана дія продовжувалась, приблизно 20-25 хвилин, під час цього у нього вимагали повідомити про події, які відбувались 30.05.2013 року. У зв`язку з тим, що йому нічого не було відомо про події 30.05.2013 сказати він ні чого не міг. Однак після застосування до нього вказаних тортур він погодився на їх пропозицію, підтверджувати все що йому скаже слідчий. Після цього, його посадили на заднє сидіння цього автомобіля і вони поїхали далі.
Коли вони виїхали з м. Мелітополя у бік м. Запоріжжя, то працівник карного розшуку, який сидів з правого боку від водія постійно комусь дзвонив. Після останнього дзвінка він сказав водієві, щоб він звернув в лісосмугу, проїхав 50 метрів по лісосмузі водій зупинив автомобіль та вони всі вийшли. Через 5-10 хвилин до них під`їв автомобіль ВАЗ-2107, з тієї машини вийшло три невідомі йому чоловіка. Після чого працівники карного розшуку повели його до автомобіля ВАЗ, де причепили наручниками до ременя безпеки та закрили двері автомобіля, залишив його на вулиці, а самі почали їсти. В автомобілі ВАЗ, на задньому сидінні сидів ОСОБА_15 у наручниках. На той час водієм автомобіля ВАЗ був о/у Солонянського РВ ГУМВС України ОСОБА_25 . Коли вони закінчили їсти, то його знову посадили в автомобіль БМВ та поїхали в бік м. Запоріжжя.
В м. Запоріжжя вони приїхали за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_26 . Далі всі особи з двох автомобілів пішли до квартири ОСОБА_27 , але двері відчиняв не ОСОБА_28 , а співробітник карного розшуку. Його з ОСОБА_28 завели до квартири, і співробітники міліції почали виставляти на стіл пляшки з пивом, які принесли з собою. Після цього вони провили обшук квартири, але нічого не знайшли, випили пиво, та всі разом поїхали в с.м.т. Солоне Дніпропетровської області.
Близько 16.00 год., вони вже знаходились у ОСОБА_29 , де у приміщенні розписались у якихось книгах. Після чого їх повели на другий поверх, де їм сказали чекати слідчого.
Близько 20.00 год., до них підійшла жінка в цивільному одязі, та сказала працівникам карного розшуку, які були з ними, по одному заводити в кабінет №206. Спочатку повели ОСОБА_28 , а потім і його, у кабінеті він побачив, що за службовим столом сидить жінка, яка представилась як слідчий ОСОБА_11 і вона будить проводить процесуальні дії. Далі вона запитала у нього про події 30.05.2013, на що він відповів, що йому ні чого про це не відомо, але йому роз`яснили працівники карного розшуку, що йому потрібно її слухати та все підписувати. Після цього ОСОБА_11 добавила, що вона підготує всі документи і завтра їх потрібно тільки підписати.
Потім невідомий міліціонер, на вигляд 30 років, волосся темне, разом з ОСОБА_28 завів у кабінет №206 та з погрозами застосування фізичної сили закрив у кабінеті на ключ. ОСОБА_30 розповів йому у кабінеті, що його затримали в АР Крим, співробітники міліції, та по дорозі до райвідділу катували, топили в канаві і він не витримав і погодився все підписати, що скажуть міліціонери. Він розповів ОСОБА_28 , як його катували. Через деякий час до них зайшов, якийсь сержант і дав їм книгу, щоб вони в ній написали що не мають скарг до працівників міліції, що вони і зробили.
05.06.2013 року, близько 10.00 год. його повели на третій поверх у кабінет №311, де була слідчий ОСОБА_11 , він в неї попросив безкоштовного захисту його прав, щоб йому надали юридичної допомоги. Слідча пригрозила йому фізичним впливом з боку співробітників карного розшуку, як що він буде вимагати захисника і він під цим тиском підписав все що надала слідча без участі захисника.
Потім вона дістала з своєї сумки мобільний телефон «Самсунг Дуас» і надала йому, щоб він його поклав до правої кишені штанів. Через дві хвилини до кабінету зайшли дві невідомі особи, він виклав на стіл телефон, який надала йому слідча, це все записали до протоколу, всі поставили підписи та невідомі пішли, таким чином слідча ОСОБА_11 сфабрикувала слідчі дії та речовий доказ мобільний телефон «Самсунг Дуас».
В ході досудового розслідування в період часу з 05.06.2013 до 11.06.2013, начальник ITT ОСОБА_16 знаючи що ОСОБА_31 раніше працював в ОВС навмисно закрив його в камері з раніше судимими особами на ім`я ОСОБА_32 та ОСОБА_33 по прізвиську « ОСОБА_34 », вказані особи погрожували йому фізичною розправою.
21.06.2013 року в останній день досудового слідства з`явився захисник, якому він все розповів, на що він йому сказав, так як сьогодні останній день досудового розслідування і вже нічого не можливо зробити, запропонував йому підписати останні документи, а все що з ним сталось розповісти в судовому засіданні, він погодився та підписав. А тим часом в цей день слідча ОСОБА_11 підробила в (Том№ 1 сторінка 263-264) підпис ОСОБА_15 . Після цього сфабриковані матеріали кримінального провадження було передано до суду для подальшого вирішення питання по суті.
Допитаний як потерпілий ОСОБА_15 показав, що 04.06.2013 до нього за місцем мешкання у АР Крим, прийшли три чоловіка. Не повідомивши, що вони співробітники міліції, зайшли у квартиру і почали його бити. При вказаних подіях був його брат ОСОБА_35 . Після чого, вони повідомили, що коли він був у Дніпропетровській області, він скоїв розбійний напад та угнав автомобіль. Також вони повідомили, що якщо він не погодиться визнати вказані злочини, вони підкинуть йому наркотичні засоби і заберуть разом з братом, після цих слів він погодився визнати себе винним.
Далі йому наділи наручники і він поїхав з ними на автомобілі ВАЗ 2107 синього кольору, з синіми номерними знаками. Біля дорожнього знаку «Джанкой» вони звернули з траси, під`їхав до каналу, всі вийшли. Після чого вони взяли його за ноги та топили у каналі, щоб він зізнався у скоєнні злочинів, на що він погодився і вони припинили знущання та поїхали далі.
Потім вони звернули з траси у лісосмугу, де зупинились біля автомобіля «БМВ» чорного кольору. (Далі ОСОБА_15 у протоколі допиту потерпілого надав аналогічні покази з показами потерпілого ОСОБА_36 )
Допитана як свідок старший слідчий Солонянського РВ ОСОБА_11 показала, що в травні 2013 року, що їй було доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Приблизно в червні 2013 року співробітниками Солонянського РВ було вручені ОСОБА_3 та ОСОБА_15 повістки про виклик до Солонянського РВ. Після прибуття ОСОБА_3 та ОСОБА_15 їм було вручені повідомлення про підозру, роз`яснено право на захист, після чого ОСОБА_31 та ОСОБА_28 категорично відмовились від захисників, і повідомили, що слідчі дії бажають проводити без участі захисників, про що ОСОБА_31 та ОСОБА_28 розписались, про бажання проводити слідчі дії без захисників.
ОСОБА_31 добровільно видав мобільний телефон «Самсунг Дуас» при допиті, як викрадений у потерпілого. Зазначений телефон було вилучено протоколом огляду в присутності понятих.
20.06.2013 року ОСОБА_31 виявив бажання мати захисника, в зв`язку з чим ним було укладено договір про надання йому правової допомоги з адвокатом ОСОБА_37
21.06.2013 року в присутності адвоката, ОСОБА_38 був вручений обвинувальний акт, про що він написав розписку та ознайомився з матеріалами кримінального провадження.
Ніяких спеціальних засобів, в т.ч. наручників до ОСОБА_39 та ОСОБА_28 до обрання запобіжного заходу, тримання під вартою, працівниками міліції не застосовувалось. Заходи фізичного та психологічного впливу ні вона ні інші працівники міліції до ОСОБА_39 та ОСОБА_28 не застосовували, ніяких скарг вони не висловлювали.
Допитаний як свідок начальник ITT Солонянського РВ ОСОБА_12 показав, що 05.06.2013 відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_15 було затримано та заарештовано, після чого доставлено та поміщено до ITT Солонянського РВ. ОСОБА_3 в період з 05.06.2013 по 08.06.2013 утримувався в камері №7, один, так як він повідомив, що він колишній працівник міліції, в період з 08.06.2013 по 10.06.2013 був переведений в камеру №3 де також утримувався однин. Після чого він був етапований до Дніпропетровського СІЗО. ОСОБА_15 також утримувався в одиночній камері один.
Кожного разу, коли їх перевозили до ITT Солонянського РВ, вони поміщались в камери по одному, так як осіб, які скоїли злочини даної категорії, крім них в ITT Солонянського РВ не було.
Після цього їх ще декілька разів етапували до ITT Солонянського РВ і перебували в одиночних камерах окремо.
Заходи фізичного, психічного впливу до них не застосовувались, ніякі скарги вказані особи не висловлювали.
Допитаний як свідок оперуповноважений СБНОН Солонянського РВ ОСОБА_13 показав, що в червні 2013 року він з працівниками Солонянського РВ за дорученням слідчого був здійснений виїзд в Херсонську область, з метою вручення ОСОБА_38 виклику слідчого до райвідділу.
Приїхавши в зазначене у виклику місце вони вручили ОСОБА_38 виклик у вигляді повістки, після чого ОСОБА_31 побажав поїхати з ними до Солонянського РВ для з`ясування обставин з приводу яких його викликають.
Допитаний як свідок оперуповноважений СКР Солонянського РВ ОСОБА_14 надав аналогічні покази з ОСОБА_13 .
Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000536, 06.06.2013 перед проведенням слідчих та процесуальних дій ОСОБА_3 власноручно написав заяву на ім`я слідчого Солонянського РВ щодо бажання захищати свої права без участі захисника. Цього ж дня, ОСОБА_3 було допитано як підозрюваного та останній надав показання не зазначивши жодних зауважень та доповнень щодо психічного або фізичного впливу відносно нього. 20.06.2013 року ОСОБА_31 виявив бажання мати захисника, в зв`язку з чим їм було укладено договір про надання йому правової допомоги з адвокатом ОСОБА_37 21.06.2013 року слідчою ОСОБА_40 , в присутності захисника, ОСОБА_38 було вручено обвинувальний акт, про що він написав розписку та ознайомлено з матеріалами кримінального провадження. При закінченні досудового розслідування він визнав свою вину у скоєнні злочину, та яких не будь скарг на співробітників міліції він не зазначав в матеріалах кримінального провадження.
Проведеним одночасним допитом 22.09.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 останні залишились на своїх показах. Крім того, відповідно інформації ГУМВС України в Дніпропетровській області інших співробітників які приймали участь у проведенні слідчих дій не встановлено.
22.10.2014 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанову про закриття кримінального провадження від 24.09.2014 скасовано, проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.
22.10.2014 відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2014 прокуратурою області до ЄРДР за №0000644 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією правопорушення - ч. 1 ст. 365 КК України щодо працівників ITT Солонянського РВ ГУМВС України в області.
Вказані кримінальні провадження №№0000644 та 0000201 було об`єднано в одне провадження, присвоєно один реєстраційний номер №0000201.
30.01.2016 кримінальне провадження №0000201 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діях старшого слідчого Солонянського РВ ОСОБА_11 , начальника ІТТ Солонянського РВ ОСОБА_41 , оперуповноваженого СБНОН Солонянського РВ ОСОБА_13 , оперуповноваженого СКР Солонянського РВ ОСОБА_14 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 367 КК України закрито.
04.04.2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанову про закриття кримінального провадження від 30.01.2016 скасовано, проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.
Слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_42 зазначено про необхідність встановлення остаточне процесуальне рішення у кримінальному провадженні 0000536, яке було предметом скарг ОСОБА_3 .
Так, встановлено, що відповідно до вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_15 визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_15 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» скорочено невідбуту частину покарання останнім до 2 років 23 дні.
21.06.2016 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_42 постанову про закриття кримінального провадження від 20.05.2016 скасовано, так як не встановлено обставин щодо набрання законної сили вироком суду, яким засуджено ОСОБА_3 .
Матеріалами кримінального провадження доведено, що ОСОБА_3 за зазначеним вище вироком суду відбував покарання у Менській виправній колонії №91 Чернігівської області, тобто вирок набув законної сили та був виконаний. Тому вказаний факт беззаперечний і не потребує додаткової перевірки.
Проведеним у кримінальному провадженні досудовим слідством неодноразово приймалось рішення щодо вимог ст. 284 КПК України, тобто будь яких доказів вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів Дніпропетровської області не добуто.
Крім того, Законом України № 1261 від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесено зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких обов`язковою умовою наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Згідно із приміткою до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_3 не встановлений.
Слідчий повинен дотримуватися вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, яка проголошує принцип законності, встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається з матеріалів провадження та постанови від 28.07.2016 слідчим спростовані факти незаконного на думку ОСОБА_3 застосування методів слідства з посиланням на матеріали справи та рішення судів, допитані додатково всі можливі свідки, досліджені обставини щодо затримання ОСОБА_3 , проведення з ним слідчих дій, належності доказів.
Суд приходить до висновку, що слідчим з`ясовані всі обставини, що мають значення для повного розслідування кримінального провадження. На виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження та відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого є вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Крім того, як видно з матеріалів справи, вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_15 визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_15 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» скорочено невідбуту частину покарання останнім до 2 років 23 дні. ОСОБА_3 за зазначеним вище вироком суду відбував покарання у Менській виправній колонії № 91 Чернігівської області, тобто вирок набув законної сили та був виконаний. В ході розгляду даної справи суд не визнав будь-які докази недопустимими, отриманими з порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Відтак у скарзі слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.07.2016 про закриття кримінального провадження № 0000201, внесеного до ЄРДР 21.03.2014 за ознаками ст.ст. 364, 365, 366, 367, ч. 1 ст. 374 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровського області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1