Справа № 521/2122/16-к
Номер провадження:1-в/521/1083/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за учестю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК УДПтСУ в

Одеській області (№ 51) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі із застосування відеоконференції клопотання начальника Південної ВК (№51) про заміну покарання більш м`яким покаранням обмеженням волі засудженому: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Тюменської області, п. Лабитнаги, українцю, громадянину України, маючому не повну середню освіту, до засудження не працюючого, не одруженого, раніше не судимого;засуджений 07.11.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років,-
В С Т А Н О В И В:
До Малиновського р/с надійшло клопотання начальника Південної ВК (№51) про заміну покарання більш м`яким обмеженням волі гр. ОСОБА_5 на підставі вимог статті 82 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ПВК УДПтСУ в Одеській області (№51). Початок строку покарання 24.07.2012 року, кінець строку 24.07.2019 рік. За період відбування покарання охарактеризував себе із задовільної сторони, працевлаштований на виробництві установи, має 6 заохочень, стягнень не має.
Представник ПВК № 51 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд задовольнити клопотання за вказаними в ньому обставинам.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні клопотання.

Засуджений просив задовольнити клопотання ПВК - 51 та замінити покарання більш м`яким.

Вислухавши клопотання адміністрації ПВК, думку прокурора, представника ПВК № 51 та засудженого, вивчивши клопотання з додатковими матеріалами, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання адміністрації відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 82 КК України встановлюється, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Встановленням особи засудженого ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній відповідно до ст. 12 КК України скоїв тяжкий злочин. З характеристики на засудженого вбачається, що він в теперішній час адміністрацією колонії характеризується задовільно. Має 6 (шість заохочення), стягнень не має.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки відбув більше половини строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що особа засудженого, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі та відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

У даному випадку ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи (умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого).

Таким чином, метою вироку Балтського районного суду Одеської області від 07.11.2012 року, було не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата засудженому за вчинений злочин. У вказаній якості кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання.

Забезпечення цієї мети обов`язкова відповідь держави на вчинення злочину. При цьому суд враховує і те, що сам факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого і суспільства.

Суд вважає, що наявність шести заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку є дійсно позитивною обставиною яка може бути врахована при застосуванні положень ст. 82 КК України. Разом з тим, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 знаходився у колонії невеликий проміжок часу, а саме більше трьох років. За вказаний час, достатньо впізнати особу, вивчити її поведінку та відношення як з засудженими так і з адміністрацією установи, дізнатись про її дійсне ставлення до праці і саме головне що засуджений дійсно щиро досяг такого стану, за якого від нього не доведеться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, на думку суду не можливо.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в задоволені клопотання колонії необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

Керуючись ст.82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУДДЯ, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про заміну покарання більш м`яким покаранням обмеженням волі засудженому ОСОБА_5 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/
Копія вірна
Суддя: ОСОБА_1
Секретар