ОСОБА_1
Справа № 165/1919/15-к
Номер провадження: 1-кп/156/38/16
У Х В А Л А
19 липня 2016 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_2
за участю: секретаря ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_1
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_11
представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_9 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляді в Іваничівському районному суді знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_9 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України . Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 закінчується 22 липня 2016 року.
Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_9 , оскільки 22 липня 2016 року закінчується строк тримання його під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки. Ніяких змін у поведінці та стану здоров`я обвинуваченого не відбулося. Ризик повторного скоєння злочину не відпав.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 заперечили щодо заявленого клопотання та заявили клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Зазначили, що за десять місяців перебування під вартою він повністю усвідомив протиправність своїх дій. У сім`ї обвинуваченого склалась надзвичайно складна ситуація: його мати працюючи прибиральником у ЖЕК постійно доглядає лежачу, важко хвору бабу після інсульту і він має намір взяти відповідальність по догляду баби на себе. У нього є постійне місце проживання і він зобов`язується виконувати всі покладені згідно домашнього арешту на нього обв`язки.
Суд заслухавши клопотання прокурора, клопотання обвинуваченого та захисника, думку учасників процесу, які не заперечили щодо зміни ОСОБА_9 міри запобіжного заходу, приходить до висновку, що обвинуваченому слід змінити міру запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При цьому, суд виходить із наступного, що всі докази по справі дослідженні, а свідки були допитані, обвинувачений ОСОБА_9 не зможе впливати на хід судового слідства, а належно виконаний цілодобовий домашній арешт унеможливить скоєння будь-яких інших злочинів обвинуваченим. Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.
Європейський Суд з прав людини у справі «Харченко проти України» висловив свою думку, що згідно з п. 3 статті 5 Конвенції після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід змінити міру запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із цілодобовою забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора та суду. Термін запобіжного заходу застосувати на строк 2 місяці.
Керуючись ст. 331 КПК суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 - відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про зміну міри запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 із тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 строком на два місяці до 16 вересня 2016 року.
Строк домашнього арешту обчислювати з 19 липня 2016 року з дати зміни міри запобіжного заходу.
Звільнити ОСОБА_9 з під варти негайно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_9 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.
Головуючий /підпис/ ОСОБА_2
з оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_2