Провадження № 1-кп/761/866/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю :
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005527 від 29 квітня 2016 року,
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, має неповнолітню дитину, 2009 року народження, не працюючої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
ВСТАНОВИВ :
До Шевченківського районного суду м. Києва 4 травня 2016 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, з угодою про визнання винуватості від 29 квітня 2016 року, укладеною між прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 і обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити зазначену вище угоду про визнання винуватості, зазнавши, що вона повністю визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, погоджується на призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 квітня 2016 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, прийшов до висновку про відмову у затвердженні угоди, з наступних підстав.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди з поверненням кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 475 цього Кодексу.
Стаття 472 КПК України передбачає ,що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Відповідно до положень ч.7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Окрім того, приписами ст.470 КПК України , критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень ;наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки при її укладенні не врахована наявність суспільного інтересу в запобіганні,виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень враховуючи, що 6 серпня 2015 року СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, за заявою ПАТ КБ «Євробанк» щодо шахрайського заволодіння грошовими коштами позичальника банку ОСОБА_7 , вчинене працівником ПАТ КБ «Євробанк» ОСОБА_4 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009188, 27 квітня 2016 року СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005431, 27 квітня 2016 року зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за №0009188, 29 квітня 2016 року з матеріалів кримінального провадження №0009188 виділено матеріали кримінального провадження №0005527, при цьому прокурором не обґрунтована необхідність виділення матеріалів кримінального провадження, та після їх виділення, укладення угоди про визнання винуватості та направлення її до суду, що може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, порушувати права потерпілого, а відтак вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам у суду відсутні належні правові підстави.
Крім того, слід зазначити, що узгоджене покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, зокрема, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частині статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Відповідно до угоди про визнання винуватості сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років, тобто в угоді про визнання винуватості не визначений конкретний строк узгодженого сторонами угоди додаткового покарання за ч.1 ст. 366 КК України.
Таким чином, угода суперечить вимогам КК України, оскільки сторонами не визначено покарання у відповідності до вимог вищевказаної статті КК України.
Крім того, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитина, 2009 року народження, розлучена, не працює та не має іншого джерела доходів, майна або інших засобів для сплати узгодженої міри покарання у вигляді штрафу та процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів.

За таких обставин, суд вважає,що існує очевидна неможливість виконання обвинуваченою ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань по виконанню узгодженого покарання у вигляді штрафу, процесуальних витрат.

Таким чином, враховуючи, що умови укладеної угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КК та КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернути кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 471, 474 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 квітня 2016 року, укладеної між прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 і обвинуваченою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005527 від 29 квітня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Повернути кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005527 від 29 квітня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України прокурору Київської місцевої прокуратури №10 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1