Справа №639/7637/16-к
Провадження №1-кс/639/1306/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка тримається під вартою ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , представника Харківської установи виконання покарань №27 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції скаргу захисника ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України в інтересах:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про визнання незаконним тримання під вартою та негайне звільнення особи з-під варти, -

В С Т А Н О В И В:
13.10.2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_4 , в якій захисник в порядку вимог ст.206 КПК України просить:

- визнати незаконним тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати начальника Харківської установи виконання покарань №27 негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 , який незаконно утримується у вказаній установі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та особа, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_3 , надали пояснення, що під час судового розгляду кримінального провадження у Ізюмському міськрайонному суді Харківської області ними було подано заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , які не були вирішені в порядку, передбаченому ст.35, ч.1 ст.81 КПК України. Разом із цим, вказані заяви головуючим суддею розглянуто без виходу до нарадчої кімнати, тобто розглянуті суддею, якому заявлено відвід.

22.09.2016 року суддею Ізюмського міськрайонного суду Харківської області було розглянуто клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , судове засідання проведено без участі захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_3 посилається на той факт, що у судовому засіданні 22.09.2016 року не здійснювалась фіксація процесу із застосуванням технічних засобів, що є порушенням ч.6 ст.107 КПК України та тягне за собою недійсність процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладені обставини, захисник ОСОБА_4 та особа, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_3 , посилаються на порушення засад кримінального провадження, які визначені КПК України, порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, посилаються на той факт, що на даний час відсутнє законне судове рішення про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , на підставі ст.206 КПК України просять негайно звільнити ОСОБА_3 з під варти.

Представник Харківської установи виконання покарань №27 ОСОБА_5 під час судового засідання надала пояснення, що до установи надійшла ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2016 року, на підставі якої ОСОБА_3 утримувався під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч.3 ст.206 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що на розгляді у Ізюмському міськрайонному суді Харківської області знаходиться кримінальне провадження №0000186 від 18.02.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2016 року по справі №234/13321/15-к продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, тобто до 19.11.2016 року, із визначенням суми застави на підставі ч.4 ст.182 КПК України.

Згідно ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.5 ст.532 КПК України, ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Таким чином, службовими особами Харківської установи виконання покарань №27 до суду надано копію ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2016 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до 19.11.2016 року, тобто надано судове рішення, яке набрало законної сили, на підставі якого ОСОБА_3 утримується під вартою.

При цьому, відповідно до ст.206 КПК України слідчий суддя, яким здійснюється розгляд скарги на незаконність утримання особи під вартою, не має повноважень щодо перегляду судових рішень, прийнятих іншими судами під час судового розгляду кримінального провадження.

Щодо інших обставин, на які посилаються захисник ОСОБА_4 та особа, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає, що заперечення проти ухвал суду, які не підлягають окремому оскарженню, відповідно до положень ч.2 ст.392 КПК України можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Виходячи із викладених обставин, доводи скарги захисника ОСОБА_4 щодо незаконності утримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеної скарги, у зв`язку з чим у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.206, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 від 13.10.2016 року, яка подана в порядку ст.206 КПК України в інтересах ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання незаконним тримання особи під вартою та негайне звільнення особи з-під варти відмовити.

Згідно ст.ст.206, 309 КПК України ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1