Справа №463/3412/16-к
Провадження №1-кп/463/268/16
В И Р О К
іменем України
15 листопада 2016 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0002336 від 12 липня 2016 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню донку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з ст.89 КК України раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:
11.07.2016 року близько 17-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись вільним доступом та відсутністю сторонніх осіб, перебуваючи у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К», який знаходиться за адресою м.Львів, вул. Богдана Хмельницького, 188А, таємно викрав із стелажів ніж марки «Тефаль» вартістю 858,96 грн. та ще один ніж марки «Тефаль» вартістю 718,98 грн., а також бокоріз марки «Монтеро» вартістю 72,96 грн. Після чого ОСОБА_4 викрадене помістив у свій носок та взуття і направився на вихід із приміщення гіпермаркету. Перетнувши каси біля виходу із приміщення гіпермаркету «Епіцентру К» ОСОБА_4 було затримано працівниками охорони вказаного закладу із викраденим майном та проведено у кімнату поліції, а відтак останній свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушенні визнав повністю і суду пояснив, що в цей день посварився із своєю дружиною. Після чого направився в гіпермаркет, де перебував тривалий час. В подальшому ним були викрадені ножі і він направився на вихід із приміщення, однак був затриманий працівниками охорони. У вчиненому обвинувачений розкаявся і просить суворо його не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, кваліфіковано правильно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України з врахуванням положень ч.3 ст.68 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятьдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.

Речові докази ніж марки «Тефаль» вартістю 858,96 грн., ніж марки «Тефаль» вартістю 718,98 грн., а також бокоріз марки «Монтеро» вартістю 72,96 грн. які згідно розписки передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого вважати повернутими за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1