н/п 1-кс/640/5889/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

встановив:
27 липня 2016р. до суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт автомобілю «ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить такого:
Відповідно до ч.6 ст.132 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, всупереч ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні не вказана ступінь тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, а в доданих до клопотання документах та відсутня медична довідка про отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.
Згідно ст. 132 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
За таких умов, відсутність у матеріалах клопотання будь-якої інформації, стосовної отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, ставить під сумнів наявність в складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а відповідно, підстав, застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1