АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/5107/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/365/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 29 червня 2016 року апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 про скасування вироку суду від 08 вересня 2014 року у кримінальному провадженні №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

представник ТОВ КСМ «СИОЛ» ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник обвинуваченого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі представник потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання представника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 задовольнити, скасувати вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року відносно ОСОБА_7 , яким затверджена угода про примирення та призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000009 в загальному порядку.

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року, на підставі угоди про примирення між потерпілим ТОВ КСМ «СИОЛ» та обвинуваченим ОСОБА_7 , укладеної 27 травня 2014 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75, п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік. Крім того, вироком суду ОСОБА_7 зобов`язано відшкодувати завдану злочином шкоду в строк до 30.05.2015 року, чотирма рівними платежами по 32 178 грн.

25 червня 2015 року на адресу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від представника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 надійшло клопотання про скасування вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року відносно ОСОБА_7 , яким затверджена угода про примирення з призначенням судового розгляду кримінального провадження №0000009 в загальному порядку.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року в задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на ті обставини, що вироком суду не стягнуто з ОСОБА_7 завдану злочином шкоду, а зобов`язано останнього відшкодувати таку шкоду в загальному порядку. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2015 року, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного вироком суду покарання, у зв`язку з закінченням строку випробування та виконанням покладених на нього вироком суду обов`язків. Таким чином, ОСОБА_7 на даний час вважається таким, що відбув покарання за вчинений злочин та його не може бути повторно притягнено до кримінальної відповідальності за вчинення одного й того ж правопорушення, відповідно до вимог ст.61 Конституції України. При цьому, судом роз`яснено представнику потерпілого про можливість звернення із відповідним позовом до ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином шкоди в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання, на що є усі підстави. Так, ОСОБА_7 не відшкодував шкоду, завдану злочином, що підтверджено матеріалами кримінального провадження, таким чином не виконавши умови укладеної угоди про примирення, яку було затверджено вироком суду. При цьому, рішення від 11.11.2015 року про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строку випробування було відсутнє на момент звернення представника потерпілого 25.06.2015 року до суду з клопотанням про скасування вироку суду від 08.09.2014 року. Представник ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 звертає увагу також на те, що на даний момент проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389-1 КК України, за заявою ТОВ КСМ «СИОЛ» про те, що ОСОБА_7 не виконує умови угоди про примирення за рішенням суду.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, представник ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та призначити судовий розгляд кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргапредставника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об"єктивно з"ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року було затверджено угоду про примирення між потерпілим ТОВ КСМ «СИОЛ» та обвинуваченим ОСОБА_7 , укладену 27 травня 2014 року. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

Крім того, вироком суду ОСОБА_7 зобов`язано відшкодувати завдану злочином шкоду в строк до 30.05.2015 року, чотирма рівними платежами по 32 178 грн. в такому порядку: 30.11.2014 року, 30.01.2015 року, 30.03.2015 року, 30.05.2015 року, шляхом перерахування вказаних сум на розрахунковий рахунок ТОВ КСМ «СИОЛ» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.Києві, МФО 380805 або у інший законний спосіб.

Так, із наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 дісно не виконав умови угоди про примирення, в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Однак, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2015 року ОСОБА_7 було звільнено від призначеного вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року покарання, у зв`язку із закінченням строку випробування. Зазначена ухвала була залишена без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року , з огляду на виконання ОСОБА_7 в період іспитового строку покладених на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі, у разі скасування вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року відносно ОСОБА_7 , матеріали провадження, за вимогами ст.476 КПК України та з урахуванням ініціювання затвердженої вироком угоди на досудовому розслідуванні, необхідно було б направити для завершення досудового розслідування в загальному порядку, з повторним притягненням ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, за який він вже був засуджений вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року, та призначене покарання за яким ОСОБА_7 вже фактично відбув.

Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.3 ст.2 КК України, ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.

Згідно з рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листоп ада 2015 року, яке набрало чинності, та відповідно до вимог ст.124 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України, ОСОБА_7 вже відбув призначене за вчинений ним злочин покарання, та його не може бути притягнено до кримінальної відповідальності за цей же злочин повторно.

Таким чином, на думку колегії суддів, клопотання представника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 , з урахуванням наведених вище конкретних обставин справи, суперечить вимогам як Конституції України так і закону України про кримінальну відповідальність, а отже, не може бути задоволене.

Крім того, зважаючи на вищезазначене, колегія суддів вважає, що потерпілий ТОВ КСМ «СИОЛ» не позбавлений права вирішити питання про відшкодування заподіяної злочином шкоди в цивільно-правовому порядку, про що представнику потерпілого було роз`яснено в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124 Конституції України, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року, про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого ТОВ КСМ «СИОЛ» - ОСОБА_6 про скасування вироку суду від 08 вересня 2014 року у кримінальному провадженні №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4