Cправа № 750/8752/16-к
Провадження № 1-кс/750/2572/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

16.09.2016 до суду надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , означена тими, як «скарга на рішення, дію та бездіяльність прокуратури м. Чернігів», в котрій ті просять:

1)визнати дії прокуратури такими, що містять у собі ознаки бездіяльності в частині нездійснення процесуальних дій щодо несвоєчасного розгляду клопотання про повідомлення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення з подальшим прийняттям рішення про відсторонення останнього від усіх посад здійснення ним службово-посадових повноважень;

2)скасувати постанову від 08.09.2016 прокуратури м. Чернігова про відмову ОСОБА_3 у клопотанні щодо відсторонення ОСОБА_5 від посад та здійснення ним службово-посадових повноважень;

3)відсторонити ОСОБА_5 від усіх, займаних ним представництв, посад та здійснення ним службово-посадових повноважень до завершення кримінального провадження.

Зазначене, особи, які подали скаргу обґрунтовують тим, 06.09.2016 до Чернігівської місцевої прокуратури було подане клопотання щодо цих же питань, але 08.09.2016 цією ж прокуратурою було постановлене рішення про відмову у задоволенні того, з підстав, що ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим у вчиненні кримінального злочину.

Оскільки, саме особою, яка подала скаргу, визначений конкретний порядок подачі такої скарги на підставі ст. 303 КПК України, то такі скарги відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України «…розглядаються слідчим суддею місцевого суду…». Але, як передбачено положеннями ст. 303 КПК України існує виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час проведення досудового розслідування слідчому судді.

Крім того, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 позицій щодо можливого абсолютно різного за правовим змістом оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-8 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - що може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слід зазначити, що виходячи з викладено вище, таке, відповідно передбачає окремий специфічний вид розгляду кожної із скарг у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності).

Із тексту скарги слідує, що предметом скарги є постанова прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 08.09.2016 про відмову в задоволенні клопотання особи, яка подала скарги щодо відсторонення від посади ОСОБА_5 .

Як зазначено вище, скарга такого порядку не підпадає під вичерпний перелік скарг, віднесених до стадії судового контролю, тому щодо неї діють приписи ч. 2 ст. 303 КПК України, а саме про те, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК України. Крім того, під час розгляду скарг у порядку судового контролю, слідчий суддя не наділений повноваженнями, як в частині відсторонення сторін кримінального провадження від посад, так і в частині реалізації механізму щодо повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Виходячи з цих приписів закону, зазначене не передбачає можливості оскаржити у суді названу вище постанову за правилами судового контролю, тому суд наголошує, що таке оскарження може стосуватись тільки-но порушення самої процедури розгляду клопотання в відповідності до вимог ст. 220 КПК України, але у будь-якому випадку не самої суті прийнятого рішення прокурором, котре, як проаналізоване судом вище, не внесено до компетенції суду на стадії судового контролю. Разом з тим, особа яка подала скаргу, у тексті такої, якраз на будь-які порушення механізму розгляду клопотання за правилами ст. 220 КПК України і не посилається.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися зі скаргою, в котрій сформулювали вимоги, не передбачені діючим законодавством, як предмет спору, а саме такі, які не підпадають під визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України, що регламентує розгляд всіх рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування, у відкритті провадження по даній скарзі належить відмовити.

Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання скарги, виділенні її в частині, усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку, тобто поданню скарги з точно визначеним, згідно кримінального процесуального закону, предметом оскарження до належного суб`єкту такого оскарження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 26, 303, 304 ч. 4, 370 КПК України,
у х в а л и в :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами після вступу даної ухвали у законну силу направити особам, які подали скаргу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1