Справа № 346/4501/15-к
Провадження № 1-кп/346/26/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника про призначення науково-правової експертизи в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло вказане клопотання, яке захисник просив не вирішувати в минулих судових засіданнях.

В судовому засіданні 18.03.2016 року захисник подане ним клопотання підтримав. Підставами для призначення вказаної експертизи захисник вважає те, що його підзахисний заперечує факт вчинення ним шахрайських дій відносно потерпілого, але не заперечує того, що між ними мали місце цивільно-правові відносини. Тому захисник просить призначити науково-правову експертизу, проведення якої доручити працівникам Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України і на вирішення цієї експертизи поставити питання чи наявний за вказаних обставин склад кримінального правопорушення в діях його підзахисного ОСОБА_6 , а чи відносини між останнім та потерпілим є цивільно - правовими.

Обвинувачений підтримав подане захисником клопотання.

Прокурор проти вказаного клопотання заперечив, оскільки вирішення питання про наявність складу злочину є компетенцією виключно суду.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, та вивчивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.2 ст.2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При вирішенні вищевказаного клопотання суд враховує, що експертиза, про призначення якої просить сторона захисту, стосується центральних кримінально - правових питань - про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину і правильної кваліфікації його дій. Вказані питання є прерогативою виключно суду, а згідно з ч.1 ст.124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного, ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 242, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання захисника про призначення науково-правової експертизи в даному кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1