Справа № 743/1159/16-к
Провадження №1-кс/743/113/16
УХВАЛА
29 вересня 2016 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянула у кримінальному провадженні № 0000181 від 11.08.2016 року, внесене процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

27.09.2016 року до слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області звернувся процесуальний прокурор у кримінальному провадженні прокурор Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000181 від 11.08.2016 року.

Клопотання мотивоване тим, що у ході вивчення стану законності питань додержання земельного законодавства з метою виявлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, Ріпкинським відділом Чернігівської місцевої прокуратури виявлено факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, а саме, земельної ділянки земель запасу державної власності на території Красківської сільської ради (за межами населеного пункту) орієнтовною площею 19 га, поряд з будинком АДРЕСА_1 . За вказаним фактом 11.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Оглядом місця події від 10.08.2016 року встановлено, що на зазначеній земельній ділянці вирощується сільськогосподарська культура виду «Соя». Постановою слідчого від 25.09.2016 року посів сої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування встановлено, що посів сої був здійснений ОСОБА_5 . Таким чином, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої злочином, цивільного позову, а також те, що оглянутий 10.08.2016 року під час проведення огляду місця події посів сої на земельній ділянці, є предметом кримінального правопорушення та зберіг сліди кримінального правопорушення, та згідно ч. 11 ст. 170 КПК України може в подальшому зникнути, бути знищений, зіпсований або пошкоджений, що призведе до перешкод у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти на посів сої арешт.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити. Прокурор також пояснив, що на даний час розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням не встановлений, вартість посіву сої невідома.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що його довіритель користується земельною ділянкою на законних підставах, тому підстави для арешту його майна посіву сої, відсутні.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.

При цьому, ч. 8 ст. 170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути спів мірною розміру шкоди,завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність ( якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з доданих до клопотання копій документів, в ході досудового розслідування проведено огляд місця події, під час якого зафіксовано, що земельна ділянка обробляється ТОВ «ім. Шевченка», на земельній ділянці вирощується сільськогосподарська культура «соя». Прокурор не обґрунтував, яким чином безпосередньо урожай сої, на який належить накласти арешт, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні по факту незаконного зайняття земельної ділянки.

З пояснень прокурора в судовому засіданні, а також з копій матеріалів, доданих до клопотання, встановлено, що у кримінальному провадженні нікому про підозру не повідомлено.

Також, розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, так само, як і розмір неправомірно отриманої вигоди, у кримінальному провадженні не встановлений.

Таким чином, виходячи з положень ч. 2 ст. 170, 173 КПК України, на даному етапі досудового розслідування арешт майна застосований бути не може, оскільки неможливо визначити розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також передбачити наслідки арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити процесуальному прокурору у кримінальному провадженні прокурору Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000181 від 11.08.2016 року.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1