Номер провадження: 11-кп/785/337/16
Номер справи місцевого суду: 497/2200/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 21.12.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Болград Одеської області,

громадянин України, , одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, не працюючий, колишній патрульний за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в/ч НОМЕР_1 , солдат запасу, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

засуджений за ст.407 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,-

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку ОСОБА_7 , будучи призваний на військову службу відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 «Про часткову мобілізацію» , направлений для іі проходження до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )3 вересня 2014 року солдат ОСОБА_7 призначений на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

10 грудня 2014 року солдат ОСОБА_7 змінився з наряду та йому було надано звільнення, з якого він 12 грудня 2014 року повинен був з`явитись до місця проходження служби на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте, 12 грудня 2014 року солдат ОСОБА_7 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, з метою ухилитись від військової служби на певний час, не з`явився на службу на ВПС «Болград» та проводив час на власний розсуд за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, 12 грудня 2014 року солдат ОСОБА_7 не з`явився вчасно зі звільнення на службу на ВПС «Болград» військової частини НОМЕР_1 без поважних причин та ухилявся від військової служби до 9 год. 03 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Болградського районного суду Одеської області від 21.12.2015 року і прийняти відносно нього справедливе рішення.

Про час і місце розгляду апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник неодноразово повідомлялись, у зв`язку з неявкою ОСОБА_7 судові засідання відкладались, але ОСОБА_7 і 7.04.2016 року в судове засідання не з`явився.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

ОСОБА_7 не заперечував самовільного залишення військової частини, але винним себе за ст.407 ч.3 КК України не визнав, вказав, що не підлягав мобілізації на військову службу, що мав трьох неповнолітніх дітей, що за своїми релігійними переконаннями він не може використовувати зброю, що вважає наказ про його відправку до зони АТО незаконним.

Ці доводи ОСОБА_7 приводив у суді 1 інстанції і виклав їх в апеляційній скарзі.

Вказані доводи обвинуваченого ретельно перевірені судом 1 інстанції, їх оцінка викладена у вироку.

Згідно матеріалам кримінального провадження ОСОБА_7 був зареєстрований в Болградському РВК як доброволець. На військову службу по мобілізації призваний за його згодою, про що свідчить власноруч написана ним заява ( а.п. 92-94, 36).

Дані про наявність у нього неповнолітніх дітей були внесені в його облікову картку. Відповідно до щоденника індивідуального вивчення військовослужбовця ОСОБА_7 повідомив про наявність у нього двох неповнолітніх дітей ( а.п. 96, 66).

З будь-якими заявами про причини, за яких він не міг бути призваний на військову службу, ОСОБА_7 ні до початку служби, ні під час служби не звертався ( а.п.72-91).

На наявність таких причин ОСОБА_7 став посилатись лише після того, як самовільно залишив службу.

ОСОБА_7 пройшов медичну комісію, був визнаний придатним до проходження військової служби і приступив до виконання службових обов`язків з 27.08.2014 року ( а.п.107), під час несення служби, згідно графіку перебував у нарядах, отримував зброю і боєприпаси ( а.п. 37-52,53-64).

Свідок ОСОБА_8 з жовтня 2014 року начальник відділу ВПС «Болград» пояснив, що заступаючи в наряд ОСОБА_7 отримував зброю АКС-74, пістолет Макарова. Всі необхідні навчання, стрільби ОСОБА_7 проходив, від отримання зброї не відмовлявся. Жодних скарг, заяв від нього не надходило. Наказів про направлення ОСОБА_7 до АТО не було, ніяких документів з цього приводу ОСОБА_7 не підписував, рапортів про звільнення не подавав.

Аналогічні покази суду надав і свідок ОСОБА_9 - заступник начальника відділу прикордонної служби.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - офіцери Болградского РВК підтвердили у суді, що ОСОБА_7 був добровольцем, ніяких даних, які могли б перешкоджати його призову, ОСОБА_7 не повідомляв. За своїм віком і станом здоров`я він був придатний до військової служби.

Про те, що ОСОБА_7 під час служби отримував зброю, проходив навчання по користуванню нею і ніколи від цього не відмовлявся, розповів суду і свідок ОСОБА_13 , який у 2014 році займав посаду начальника відділу ВПС «Болград».

Всі вказані свідки наполягали на тому, що ніколи ОСОБА_7 не повідомляв про свої релігійні переконання, які б не дозволяли йому проходитися військову службу, користуватись зброєю. Про ці обставини ОСОБА_7 заявив лише після того, як самовільно залишив службу, але і цю заяву нічим не підтвердив.

За таких обставин, суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_7 не з`являвся вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і скасування відносно нього вироку Болградського районного суду Одеської області від 21.12.2015 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Болградського районного суду Одеської області від 21.12. року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4