Справа № 481/600/16-к
Провадж.№ 1-кп/481/73/2016
В И Р О К
іменем України

28.07.2016 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2016 року за № 0000277 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новополтавка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, одруженого, зареєстрованого : АДРЕСА_1 , проживаючого: : АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
08.05.2016 року близько 12.30 годин обвинувачений ОСОБА_3 проходячи повз адміністративну будівлю Новополтавської сільської ради, яка розташована по вул. Мельнична, 105 в с. Новополтанка Новобузького району Миколаївської області, зустрівся із потерпілою ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_3 вирішив відкрито заволодіти грошовими коштами потерпілої і з цією метою обвинувачений, за заднім фасадом будівлі сільської ради, схопив ОСОБА_6 за передпліччя лівої руки, став вимагати віддати йому гроші, при цьому він сам обшукав потерпілу і з карману штанів забрав 35 грн. Потім обвинувачений ОСОБА_3 наніс потерпілій ОСОБА_6 декілька ударів ногою по лівій нозі, від яких та упала на землю. Після цього обвинувачений почав тягнути потерпілу від людного місця при цьому обвинувачений укусив потерпілу за ліву щоку. Коли на крик потерпілої прийшли місцеві жителів, обвинувачений припинив свої злочинні дії та забравши 35 грн зник із місця злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав, пояснив, що дійсно 08.05.2016 року близько 12.30 годин він проходячи повз адміністративну будівлю Новополтавської сільської ради, по вул. Мельнична, 105 в с. Новополтанка Новобузького району Миколаївської області, зустрівся із потерпілою ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_3 попросив у неї грошові кошти в борг, але коли потерпіла відмовила, він вирішив відкрито заволодіти грошовими коштами і з цією метою схопив ОСОБА_6 за передпліччя лівої руки, при цьому він сам обшукав потерпілу і з карману штанів забрав 35 грн. Потім наніс потерпілій ОСОБА_6 декілька ударів ногою по лівій нозі, укусив потерпілу за ліву щоку. За кошти викрадені у потерпілої обвинувачений хотів купити додому продукти харчування.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом була повідомлена належним чином. До суду потерпіла надала заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, жодних претензій матеріального чи морального характеру вона до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження наданих сторонами. Прокурор, обвинувачений, захисник правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння достовірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, які не мають протиріч є логічними та послідовними, та іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- протоколом огляду місця події від 08.05.2016 року, а саме території розташованої за адресою : Миколаївська область Новобузький район с. Новополтавка на якій знаходиться адміністративна будівля Новополтавської сільської ради ;

- висновком експерта № 89/31 від 24.05.2016 року, з якого видно, що у ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді синця на лівій щоці, садна в області лівого передпліччя, забою мяких тканин лівого колінного суглоба. По критерію небезпечності для життя вказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоровя та які не є небезпечними для життя чи здоровя потерпілої. Вказаний висновок експерта є повним, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованим та узгоджується по змісту із іншими доказами по справі, тому суд бере їх до уваги, його як доказ доведеності вини обвинуваченого.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за даними облікової документації на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на військовому обліку не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

З урахуванням думки прокурора та потерпілого щодо покарання та його виду, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались

Під час вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинувачений був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: