АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11кп/796/205/2016 Головуючий в суді 1інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання - ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої: 01.11.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 06.08.2003 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 17.06.2006 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси частину невідбутого покарання за вказаним вироком замінено на виправні роботи строком на 1 рік 10 місяців 28 днів з утриманням в дохід держави 10 відсотків заробітної плати; 12.05.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, 01.11.2009 року звільнена по відбуттю покарання; 27.08.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 30.11.2011 року умовно-достроково на 7 місяців 11 днів; 07.05.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, -
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
встановила:
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України і призначено їй покарання:

- за ч.2 ст.185 КК Україниу виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим в виді 4 років позбавлення волі.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , будучи судимою, повторно вчинила нові умисні злочини за наступних обставин.

Так, 19.05.2014 року приблизно о 18:48 ОСОБА_6 зайшла до салону-краси «Grin Star» який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 58, та представилася клієнтом даного салону, та почала розпитувати у потерпілої ОСОБА_9 , яка працює перукарем про вартість послуг, які вона надає. В цей момент потерпіла ОСОБА_9 займалася клієнткою, а власний телефон поклала на полицю рецепції Через 3-4 хвилини ОСОБА_6 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та реалізовуючи свій злочинний умисел, викрала мобільний телефон марки: «SONY», модель: «Хреrіа miro SТ23» білого кольору, вартістю 1600 грн., з СІМ-картою оператора «Київстар», вартістю 20 грн., який знаходився на полиці рецепції та непомітно вийшла з приміщення салону-краси. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 1620 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , 19.06.2014 року приблизно 14:00, зайшла в приміщення салопу-краси «Лілу», який знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 19, під виглядом клієнта салону, записалася в чергу на манікюр і почала ходити по приміщенню салону краси, вдаючи вигляд розмови по телефону. Через 30-35 хвилин ОСОБА_6 , вдаючи вигляд розмови по телефону, наблизилася до робочого місця потерпілої ОСОБА_10 , яка працює перукарем у вказаному салоні-краси, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, викрала мобільний телефон марки: «ІРhопе 4» вартістю 4000 грн., в якому знаходилася СІМ-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн., що належить ОСОБА_10 , який знаходився на робочому столі потерпілої. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 4020 грн.

Крім того, 20.07.2014 року приблизно 10:30 до приміщення салону краси «Рай», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 10, зайшла ОСОБА_6 та представилася клієнтом даного салону краси на ім`я « ОСОБА_11 » та почала цікавитися вартістю та спектром послуг вказаного салону. Адміністратор салону краси «Рай» ОСОБА_12 запропонувала ОСОБА_6 заповнити анкету постійного клієнта, на що остання погодилася та почала заповнювати анкету. В цей час потерпіла ОСОБА_12 вийшла з приміщення салону краси для того, щоб прибрати вхід до салону, залишивши на столі рецепції свій мобільний телефон «I Рhonе 5S» білого кольору, вартістю 12000 грн., в якому знаходилася СІМ-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої були грошові кошти у сумі 45 грн. Після чого ОСОБА_6 вийшла з салону краси, вдаючи розмову по телефону, для того, щоб переконатися в тому, що ОСОБА_12 відвернула увагу від салону краси. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу викрала вказаний мобільний телефон, який належить ОСОБА_12 та непомітно з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_12 матеріальних збитків па суму 12065 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , 09.11.2014 року приблизно о 18:50 год., зайшла в приміщення центру здоров`я та краси «Сіті Шик», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курська, 8 та під виглядом клієнта салону направилася до перукарського приміщення. Перебуваючи у приміщення центру здоров`я та краси, ОСОБА_6 почала ходити по перукарському приміщенню, вдаючи вигляд, що чекає своєї черги та розглядає товар з полиць стеллажу. Не скориставшись жодною з послуг центру здоров`я та краси, ОСОБА_6 , дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_13 відволік свою увагу на одну із клієнток та відійшов від свого робочого місця, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з перукарської теліжки таємно, повторно, викрала мобільний телефон «І Рhоnе 4S», вартістю 5000 грн., з сім картою абонента «МТС» вартістю 30 грн., на рахунку якої були грошові кошти у розмірі 40 грн. у чорному шкіряному чохлі вартістю 200 грн., який належить ОСОБА_13 , та непомітно з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_13 матеріальних збитків на суму 5270 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , 28.06.2014 року приблизно о 12:45 год., зайшла в приміщення салону-краси «FIGI», за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 14 та представилася ОСОБА_11 під виглядом клієнта салону. Після чого, намагаючись відвернути увагу адміністратора салону ОСОБА_14 , почала розпитувати її про спектр та вартість послуг, які надаються у салоні краси. Адміністратор, надаючи інформацію ОСОБА_6 , відвернула свою увагу від полиці рецепції, де лежав її особистий телефон «ІРhоnе 5S». Після чого ОСОБА_6 попросила скористатися стаціонарним телефоном для того, щоб зателефонувати сестрі і записати її на манікюр. Не скориставшись жодною з послуг салону краси, ОСОБА_6 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, нахилилася за стійку рецепції та викрала телефон «ІРhоnе 5S», вартістю 6890 грн., який належить адміністратору салону краси «FIGI» ОСОБА_14 та почала швидко виходити з салону, але потерпіла ОСОБА_14 відразу помітила відсутність телефону на полиці рецепції та кинулася бігти вслід за ОСОБА_6 та кричати, але ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, почувши вигуки потерпілої почала бігти та сіла в автомобіль марки Daewoo Lanos, жовтого кольору, який заздалегідь чекав на ОСОБА_6 перед виходом з салону краси «FIGI» та попрямував у невідомому напрямку. Зникнувши з місця вчинення кримінального правопорушення, обвинувачена розпорядилась викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_14 матеріальних збитків па суму 6890 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 просить його скасувати та справу повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Свої апеляційні вимоги обвинувача мотивує тим, що в її злочинних діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки за її діями ніхто не спостерігав, а з показань потерпілої ОСОБА_14 вбачається, що лише через деякий час вона помітила зникнення її телефону, а тому судом необґрунтовано призначено їй покарання за ч. 2 ст. 186 КК України. Зазначає, що висновки суду першої інстанції про вчинення нею грабежу не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, обвинувачена зазначає, що призначене їй покарання є занадто суворим, оскільки судом не враховано її тяжке матеріальне становище, наявність на утриманні малолітньої дитини 2-х років, також судом не враховано, що ОСОБА_6 знаходилась в декретній відпустці та єдиним доходом були виплати на дитину, яких було б достатньо для нормального існування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні нею таємного викрадення чужого майна повторно, за обставин, викладених у вироку, про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами в справі в їх сукупності, які не заперечувались також і обвинуваченою, досліджувались судом за згодою обвинуваченої та інших учасників судового процесу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та ніким з учасників провадження в апеляційних скаргах не оспорюються.

Колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду в межах поданих апеляційних скарг.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 про невідповідність висновків суду першої інстанції про наявність в її діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України фактичним обставинам кримінального провадження не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції з урахуванням всіх доказів у кримінальному провадженні прийнято обґрунтоване рішення про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Зокрема, судом враховано показання потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила, що 28.06.2014 року приблизно о 13 год. до салону краси зайшла ОСОБА_6 , яка почала розпитувати про послуги салону та мала намір записати ще свою сестру. ОСОБА_6 попросила у неї стаціонарний телефон, щоб зателефонувати до сестри, та паралельно вона запитала у потерпілої, чи може вона також у них обслуговуватись. Відвернувшись до майстра манікюру, щоб запитати чи має вона вільний час, та повертаючись до свого робочого місця, вона помітила як ОСОБА_6 почала вибігати з салону краси, тримаючи її мобільний телефон марки Iphone 5S. Вона почала бігти за обвинуваченою та голосно кричати їй в слід «стій», але ОСОБА_6 вибігла з салону і сіла в машину марки Део Ланос, та на швидкості зачинила двері і зникла.

Зазначені показання потерпілої ОСОБА_14 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які пояснили, що бачили як ОСОБА_6 взявши з полиці рецепції телефон ОСОБА_14 та почала вибігати з салону краси, а потерпіла почала бігти слідом за ОСОБА_6 та кричати їй.

Вказані показання свідків не суперечать між собою, доповнюють один одного, відтворюють цілісну картину злочину, що дало можливість суду першої інстанції правильно встановити подію злочину та дійти до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,та спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченої про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарга обвинуваченої про те, що при визначенні покарання судом першої інстанції не враховано дані про її особу, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з вироку, при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 судом враховано тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, задовільні характеристики обвинуваченої, наявність на утриманні малолітньої дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнав щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів без ізоляції від суспільства.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 29 березня 2016 року о 10.50 годині.

Судді:

______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4