05.05.2016
Справа № 642/2456/16-к
Провадження № 1-кс642/630/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власників (володільців) тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власників (володільців) тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна тимчасово вилученого в ході обшуку проведеного 12.04.2016 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 майна, а саме: Мобільний телефон TM LG dual sim чорного кольору з номерами IMEI: НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 ;Nokia N 76-1 червоного кольору з номером IMEI НОМЕР_3 ;Банківські картки: «Unicreditbank» з конвертами: номер НОМЕР_4 ; номер НОМЕР_5 ; номер НОМЕР_6 ; номер НОМЕР_7 ; номер НОМЕР_8 ; номер НОМЕР_9 ;Банківська картка «ПриватБанк» з конвертом номер 657861;Грошові кошти у сумі 15500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, 20000 (двадцять тисяч) гривень, арешгт на який накладено ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_7 .

Мотивуючи своє клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначає, що його клієнти ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є власниками арештованого майна, арешт ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 накладено необґрунтовано, оскільки прокурором не доведено що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відсутністю доказів про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, усунення збитків, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності проведеної фахівцями ДФІ в Харківській області, відсутності повідомлення про підозру будь-якій посадовій особі ДП «Жовтневе лісове господарство», у зв`язку з чим просить скасувати арешт накладений на зазначене вище майно, в ході судового засідання надав копію декларації, копію ухвали адміністративного суду Харківської області про оскарження акту ревізії, копію листа ДП «Жовтневе лісове господарство» з додатками про відшкодування частини збитків.

Прокурор Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, аргументуючи, арешт накладено законно що за результатами вивчення, в ході досудового розслідування, акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Жовтневе лісове господарства» збитки ДП «Жовтневе лісове господарство» у розмірі 510 тис. гривень, спричинені внаслідок порушень вимог фінансово-господарського законодавства посадовими особами ДП «Жовтневе лісове господарство» та в тому числі ОСОБА_5 , сам факт відшкодування частини збитків не виключає наявності у діях окремих посадових осіб складу кримінального правопорушення, потреба у накладенні арешту не відпала, метою накладення арешту на грошові кошти та банківські картки прокурором, також є подальше забезпечення відшкодування збитків спричинених в ході досудового розслідування ДП «Жовтневе лісове господарство», внаслідок протиправних дій посадових осіб та збереження речових доказів, а також зазначив що питання законності накладення арешту було предметом розгляду апеляційним судом Харківської області, ухвалою якого апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, в ході судового розгляду надав суду протоколи допиту свідків, в яких на думку сторони обвинувачення викриваються факти злочинної діяльності, інформацію про результати ревізії проведеної фахівцями Державної фінансової інспекції в Харківській області, та копію акту ревізії проведеного спеціалістом бухгалтером ОСОБА_9 .

Суд, вислухавши думку адвоката ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_3 , дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як зазначив прокурор, необхідність у накладенні арешту на даний час не відпала, заявником також суду не надано доказів зазначених фактів.

В судовому засіданні також встановлено, що на даний час є обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, суду також надано документи у вигляді протоколів допиту, актів ревізій, які підтверджують наявність фактичних обставин їх вчинення, а вчиненим правопорушенням ДП «Жовтневе лісового господарство» спричинено збитки у розмірі 510 тис. грн., з яких відшкодовано лише частину.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України метою накладення арешту є 1) збереження речових доказів; 2) спеціальна конфіскація; 3) конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Суд також вважає можливим та співмірними, в даному випадку, такий ступінь втручання у права і свободи особи як накладення арешту на майно третіх осіб, з метою подальшого відшкодування шкоди завданної кримінальним правопорушенням (цивільний позов).

Безпідставним також є твердження адвоката, про відсутність пред`явленої підозри його клієнтам у кримінальному провадженні, що унеможливлює накладення арешту на майно третіх осіб, оскільки Законом України Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні, ст. 170 КПК України викладено в редакції, яка надає суду право накладення арешту на майно третіх осіб.

Окрім цього, погоджуючись з думкою апеляційного суду Харківської області викладеній в ухвалі від 20 квітня 2016 року, з приводу скасування ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 15.04.2016, адвокат ОСОБА_4 звертаючись із апеляційною скаргою в інтересах двох осіб, не конкретизував, яке саме майно (мобільний телефон, банківські картки, грошові кошти) належать кожному із них, а також не надав документів, що підтверджують їх приналежність.

Враховуючи,що потреба в скасуванні арешту майна відпала,підстав для задоволення клопотання не має.
На підставі викладеного і керуючись ст.170-174 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власників (володільців) тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1