Справа № 301/394/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" березня 2016 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівка, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
На початку квітня 2015 року у другій половині дня ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 та також знаходився ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю останніх в прихожій кімнаті будинку, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно скоїв зі столу даної кімнати крадіжку мобільного телефону марки «Нокіа-105» вартістю 343,85 грн., який належить ОСОБА_5 . Заволодівши вказаним телефоном, ОСОБА_3 вийшов з будинку на подвір`я вказаного домоволодіння, де побачив бувший у використанні велосипед сірого кольору, який належить ОСОБА_5 . Переконавшись, що ніхто його не бачить, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно вчинив крадіжку велосипеда вартістю 1100 грн. Після цього, ОСОБА_3 з викраденим зник з місця скоєння злочину, заподіявши ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 1443,85 грн.
25 листопада 2015 року біля 17 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю останнього, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно таємно скоїв зі столу прихожої кімнати крадіжку мобільного телефону марки «Нокіа-Х2-02» вартістю 314,55 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого з викраденим зник з місця скоєння злочину, заподіявши потерпілому шкоду на суму 314,55 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що на початку квітня 2015 року в післяобідній час перебував дома у ОСОБА_7 , де знаходився також і ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийшли на подвір`я, залишивши його одного у кімнаті, він вирішивши привласнити телефон, який лежав на столі і належав ОСОБА_11 . Поклавши мобільний телефон у кишеню, він дочекався повернення в кімнату ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , після чого вирішив піти додому. Виходячи з будинку, він побачив на подвір`ї велосипед, який належав ОСОБА_11 . Забравши і велосипед, пішов додому. Викрадене зберігав до листопада 2015 року, коли зізнався у вчиненні крадіжки і повернув викрадене. 25.11.2015 року біля 17 години він прийшов в будинок до ОСОБА_7 , де шукав свій мобільний телефон, який нещодавно загубив. Вдома нікого не було, але він мав вільний доступ до будинку. Не знайшовши свого телефону та побачивши на столі прихожої кімнати мобільний телефон ОСОБА_7 , забрав його та пішов до знайомого. Через декілька хвилин за ним прийшов ОСОБА_10 , який шукав свій телефон. Він одразу признався у вчиненні крадіжки і повернув викрадене. У вчиненому щиро покаявся, обіцяв більше не вчиняти крадіжок, пояснив, що вчинив крадіжки, оскільки був у нетверезому стані, просив не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що на початку квітня 2015 року, точної дати не пам`ятає, знаходився в будинку у ОСОБА_7 , де також перебував і ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_14 пішов додому, виявив пропажу телефону і велосипеду. Оскільки крім ОСОБА_15 нікого в будинку не було, запідозрили у крадіжці саме його і одразу пішли до нього, стали вимагати повернення викраденого. Однак, обвинувачений заперечував скоєння крадіжки. Згодом ОСОБА_14 повернув і мобільний телефон, і велосипед, тому ніяких претензій до обвинуваченого він не має, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 25.11.2015 року залишив дома свій мобільний телефон, а сам пішов допомагати сусіду по господарству. Біля 17 години бачив, як ОСОБА_14 заходив до нього в будинок, а після свого повернення додому виявив пропажу мобільного телефону. Знаючи, що ОСОБА_14 знаходиться в будинку по сусідству, одразу пішов до нього і став просити повернути телефон. ОСОБА_14 визнав вчинення крадіжки і повернув викрадене, тому жодних претензій до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що вчинена повторно та дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що обвинувачений винним себе визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував заподіяну ним шкоду, потерпілі до нього претензій не мають, суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання в сукупності, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.
Суд також вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Нокіа-105», ІМЕІ НОМЕР_1 та велосипед, які передані на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 (а.с. 28, 29);
-мобільний телефон марки «Нокіа-Х2-02», ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 (а.с. 26, 27).
Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався.
Керуючись ст. ст. 94, 100, 368-370, 374, 392, 394 ч.2 КПК України,
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
За ч. 2 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 2 та 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон марки «Нокіа-105», ІМЕІ НОМЕР_1 та велосипед, які передані на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 ;
-мобільний телефон марки «Нокіа-Х2-02», ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Потерпілі мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1