Справа №581/392/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/935/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 17 травня 2016 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 25 серпня 2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка смт. Л. Долина Сумської області, жителька АДРЕСА_1 , раніше не засуджувалась,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 17.05.2016 року о 2 год. 38 хв. до чергової частини Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , яка повідомила, що ОСОБА_7 забрала її малолітню дитину та не віддає її матері.

Прибувши за адресою вказаною ОСОБА_9 , а саме у АДРЕСА_1 працівники поліції Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області постукали у двері будинку звідки до них вийшла ОСОБА_7 , тримаючи в руках молоток і яка була агресивно налаштована, нецензурно лаялась та погрожувала фізичною розправою до працівників поліції та ОСОБА_9 . Під час лайки ОСОБА_7 нанесла умисно удар в область правого плеча працівнику поліції ОСОБА_9 . Після цього працівники поліції попросили її заспокоїтись, але вона продовжувала свої дії та намагалась нанести удар молотком працівнику поліції ОСОБА_10 . З метою уникнути удару останній підняв у гору праву руку по якій ОСОБА_7 умисно завдала удар, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 зазначає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню, у зв`язку з допущенним судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, м`якістю призначеного покарання. Прокурор вказує, що суд не дотримався вимог ч.3 ст. 61 КК України, яка вказує на те, що покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років. Враховуючи такі обставини він просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання і ухвали ти свій вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст. 345 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ст.. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Також просить з мотивувальної частини вироку виключити посилання суду на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої «вчинення кримінального правопорушення щодо особи при виконанні нею службових обов`язків», як зайво зазначену.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав у повному обсязі подану апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області, обвинувачену ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оспорюються, як і юридична кваліфікація дій обвинуваченої, підтверджуються сукупністю зібраних у провадженні доказів на підставі яких судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

За сформульованим у вироку обвинуваченням, визначеного судом доведеним, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 345 КК України.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.. 409 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність згідно ст.. 413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З матеріалів кримінального провадження, а саме ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 345 КК України суд призначив його у виді 2 років обмеження волі.

В той же час, відповідно до ч.3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі до жінок, які мають дітей віком до 14 років не застосовується.

Всупереч наведеним вимог закону суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України призначив його у виді обмеження волі, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 345 КК України застосував закон, який не підлягав застосуванню, а тому вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в цій частині та ухвалити свій вирок.

Відповідно до вимог ст.. 65 КК України при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, раніше не засуджувалась, має на утриманні малолітню дитину.

Тому колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст.. 420 КПК України, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати, та з урахуванням вищенаведених доводів задаольнити апеляційну скаргу прокурора в цій частині, ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченій більш суворе покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 345 КК України.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 за новим вироком більш суворе покарання, ніж було призначено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який не заперечувався прокурором в апеляційній скарзі, щодо можливості виправлення обвинуваченої без реального відбування призначеного покарання, тобто звільнівши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з призначенням іспитового строку.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст. 67 КК України у разі, якщо будь яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини Кримінального кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначені покарання як таку, що його обтяжує.

Частина 2 ст. 345 КК України, передбачає умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто передбачає кримінальну відповідальність за вчинення особою щодо потерпілого, який виконує свої службові обов`язки, а тому суд у вироку зайво визнав обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 «вчинення кримінального правопорушення щодо особи при виконанні нею службових обов`язків» і її слід виключити, а тому колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину що обтяжує покарання «вчинення кримінального правопорушення щодо особи при виконанні нею службових обов`язків» та задовольнити в цій частині апеляційну скаргу прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 25 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною та призначити покарання за ч.2 ст. 345 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 «вчинення кримінального правопорушення щодо особи при виконанні нею службових обов`язків»

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4