Справа № 752/1680/16-к
Провадження № 1-кп/752/314/16
Іменем України
02.03.2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 , суд
Обвинувачений ОСОБА_2 , 05.01.2016 р., приблизно о 16-00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована в м. Обухів Київської області, біля бордюру побачив та підібрав медичний шприц місткістю 10 мл., із речовиною жовтно-коричневого кольору та помістив до кишені своїх штанів. Після чого, на маршрутному таксі з м. Обухів Київської області прибув до м. Києва на зупинку громадського транспорту, що неподалік станції метро «Видубичі»
Близько 17-35 год., обвинувачений ОСОБА_7 , спустився до вестибюлю станції метро «Видубичі», де був зупинений працівником поліції, та в присутності понятих, під час проведення поверхневого огляду його одягу та речей, у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено медичний шприц місткістю 10 мл., що містив рідину жовто-коричневого кольору.
Згідно висновку експерта №26 х від 16.01.2016 р., надана на дослідження рідина жовто-коричневого кольору масою 1,06 г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину у рідині, становить 0,048 г.
Опій ацетильований, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Таким чином, ОСОБА_2 , визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав суду про те, що 05.01.2016 р., о 16-00 год., він стояв на зупинці чекав маршрутку, побачив шприц, так як він раніше вживав, він його підібрав, поклав до кишені і вирушив до метро «Видубичі», вже у вестибюлі метро працівники міліції його зупинили, спитали чи є щось заборонене, він відповів, що так, і при понятих вилучили шприц із правої кишені штанів. Підібрав шприц з метою власного вживання, він був 10 мл., рідини в ньому було близько 1 мл.. щиро розкаявся у вчиненому, просив призначити покарання у виді штрафу, зазначивши, що має можливість його сплатити, оскільки неофіційно працює каменеобробником у ТОВ «юа кварц». Просив долучити виписку із медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої він перебував у КМКЛ № 1 Хірургічному відділенні № 2 на стаціонарному лікуванні із діагнозом гострий аліментарний панкреатит та довідку про те, що він з 13.08.2015 р. стоїть на «Д» обліку із діагнозом ВІЛ ІІ клінічна стадія, ангулярний хейліт, хронічний гепатит.
За згодою сторін згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів, як показання свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини кримінального провадження: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хоч і не офіційно, але працює, хворіє на ряд тяжких захворювань, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речові докази у кримінальному провадженні:
- пластмасовий медичний шприц одноразового використання, закритий ін`єкційною голкою, який містить наркотичний засіб опій ацительований, що переданий до камери зберігання речових доказів ЛУ в метрополітені (квитанція 0004672 від 22.01.2016 р.), відповідно до ч. 9 п. 3 ст. 100 КПК України знищити;
Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 26 х від 16.01.2016 р. у розмірі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1