Номер провадження: 11-сс/785/1660/16
Номер справи місцевого суду: б/н
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року по кримінальному провадженню №0005578 від 21.08.2016 року, -

встановив:
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Южне, Суворовського району м.Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186КК України.

Як вбачається з представлених апеляційному суду матеріалів, 09.11.2016 року до Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся старший слідчий Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 08.12.2016 року, по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005578 від 21.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року вказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на30 днів, тобто до 08.12.2016 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, викладених в ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень одне з яких є тяжким, досудове розслідування по кримінальному провадженню не закінчено, а продовження тримання під вартою підозрюваного є запобіганням спробам підозрюваного: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить переглянути ухвалу слідчого судді та посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що у нього на утриманні перебуває вагітна дружина та неповнолітня дочка, а він не має намірів переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судової справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 21.08.2016 року до ЄРДР зареєстровано провадження №0005578за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.08.2016 року, близько 23:30 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , знаходячись у приміщенні бару «Туборг» розташованого на території гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в м.Одесі, побачили малознайомого їм ОСОБА_12 , майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. Не показуючи своїх дійсних намірів, ОСОБА_11 почав спілкуватись з потерпілим ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 сидів поруч. В ході спілкування ОСОБА_11 запропонував потерпілому ОСОБА_12 піти до бару «Восток», який розташований неподалік, на що ОСОБА_12 дав свою згоду, в цей момент ОСОБА_8 . З приміщення бару вийшов. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вийшли з приміщення бару «Туборг» та направилися до бару «Восток». По дорозі до вищевказаного бару ОСОБА_11 в ході бесіди із потерпілим ОСОБА_12 неодноразово обіймав його та затискав його плечі.
Зайшовши до бару «Восток», який розташований в гідропарку «Лузанівка» за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, ОСОБА_12 замовив собі кофе, після чого ОСОБА_11 взяв його кофе та запропонував вийти до моря, на що ОСОБА_12 погодився та вийшов до моря. Знаходячись на пляжу біля бару «Восток» ОСОБА_11 почав демонструвати на потерпілому ОСОБА_12 захвати, при цьому затискаючи його плечі. Після чого вони знову повернулися до приміщення бару «Восток», в якому до потерпілого ОСОБА_12 підійшла невстановлена в ході слідства дівчина та запропонувала потанцювати. По закінченню танцю, дівчина запропонувала ОСОБА_13 вийти до моря, на що останній погодився та вони вийшли, слідом за ними вийшов ОСОБА_11 , який біля моря знов почав демонструвати ОСОБА_12 захвати, в цей момент ОСОБА_11 діючи умисно, протиправно, з метою таємного викрадення майна (крадіжка), впевнившись, що потерпілий ОСОБА_12 за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу, зняв з шиї потерпілого золотий ланцюжок із хрестиком вагою 22 грами, вартістю 25 000 гривень.
Після чого, ОСОБА_11 із потерпілим ОСОБА_12 , який на той час не помітив крадіжку його майна та невстановленою в ході слідства дівчиною, направились у бік бару «Восток», біля якого ОСОБА_11 підізвав ОСОБА_14 , та вони з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 25000 гривень.
Данні про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 21.08.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005578.
Крім того, 08.09.2016 року, близько 22:00 години ОСОБА_15 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні бару «Яхонт», розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Преображенська, 86, побачили малознайомого їм ОСОБА_16 , майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. Не показуючи своїх дійсних намірів, ОСОБА_15 почав спілкуватись з потерпілим ОСОБА_16 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 сиділи за столиком поруч. В ході спілкування ОСОБА_15 запропонував потерпілому ОСОБА_16 піти на вулицю, на що ОСОБА_16 дав свою згоду та вони вийшли, слідом за ними вийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . В цей момент ОСОБА_11 діючи умисно, протиправно, з метою таємного викрадення майна (крадіжка), впевнившись, що потерпілий ОСОБА_16 за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу, зняв з шиї потерпілого золотий ланцюжок із хрестиком, вагою 30 грамів.
Після чого, ОСОБА_8 із потерпілим ОСОБА_16 , який на той час не помітив крадіжку його майна, направились до бару «Яхонт», а ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , з місця скоєння злочину зникли. ОСОБА_8 провівши потерпілого ОСОБА_16 до приміщення бару «Яхонт», з місця скоєння також зник, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 18 500 гривень.
Данні про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України 09.09.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007100.
12.09.2016 року ОСОБА_8 був затриманий працівниками Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області в порядку ст.191 КПК України.
12.09.2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а 13.09.2016 року вказаній особі було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 13.09.2016 року, ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 10.11.2016 року, з можливістю внести заставу в розмірі 27560 гривень.
Постановою Одеської місцевої прокуратури №4 від 01.11.2016 року кримінальні провадження №0007100 та №0005578 були об`єднані в одне провадження за №0005578, про що були внесені відомості до ЄРДР.
07.11.2016 року постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №4 строк досудового розслідування по кримінальному провадженні №0005578 від 21.08.2016 року за підозрою ОСОБА_8 до 3 місяців, тобто до 12.12.2016 року.
09.11.2016 року старший слідчий Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 3 місяців.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв рішення, яке відповідає вимогам діючого законодавства.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України.

На день розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою, по даному кримінальному провадженню досудове слідство не було закінчено, строк досудового розслідування був продовжений у встановленому законом порядку до 3 місяців та існувала необхідність у проведенні ряду слідчих дій та виконання вимог ст.ст. 290-291 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя першої інстанції обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було та захисником не надані.

При таких обставинах, слідчий суддяприйшов до вірного висновку, що заявлені в клопотанні слідчим ризики, а саме: підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні виправдовували утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Доведені ризики, а також тяжкість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує йому у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, необхідність завершення досудового розслідування, дає апеляційному суду прийти до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає зазначеній практиці Європейського суду, оскільки слідчий суддя районного суду, врахувавши при цьому зазначений в клопотанні обсяг необхідних для завершення слідства слідчих дій, продовжив строк тримання під вартою підозрюваного на 30 днів, та дав можливість органу досудового слідства завершити досудове розслідування по кримінальному провадженню.

Що стосується доводів захисника проне визначення слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, то вони є безпідставними.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 183, 199, 303, 309 КПК України, апеляційний суд вважає, що у разі подання слідчим клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до положень ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен розглянути тільки питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки рішення про застосування, в порядку ч.3 ст.183 КПК України, застави, як альтернативного запобіжного заходу, було прийняте в рамках розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а тому продовжує свою дію на протязі всього часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не може бути переглянуто в апеляційному порядку окремо від рішення слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Статтею 199 КПК України визначений порядок продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який не потребує, у разі необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ініціювання питання та прийняття рішення про продовження дії ухвали слідчого судді в частині застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, або зміни розміру такої застави, оскільки згідно вимог ч.7 ст.182 КПК України, застава, як альтернативний запобіжний захід, застосований в порядку ч.3 ст.183 КПК України, може бути внесена в будь-який момент на протязі всього часу дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08.12.2016 року залишити без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4