Єдиний унікальний номер справи 185/4183/15-к
Провадження № 1-кс/185/455/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0001067, внесеного до ЄРДР 18 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Мотивуючи подану скаргу та вимагаючи її задоволення заявник вказує на незаконність винесеної слідчим постанови, вважаючи, що під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження, слідчий порушив вимоги ст.2, ч.1 ст.91, ч.3 ст.93, ст.94 і ст.220 КПК України, допустивши неповноту досудового слідства та неповне з`ясування обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні, під час розгляду скарги заявник та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримала скаргу в повному обсязі, вимагала її задоволення та наголошувала на необхідності вчинення слідчим переліку процесуальних дій щодо повного своєчасного розслідування обставин справи.

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, заслухавши думку прокурора та слідчого, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входить і заявник на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зазначеним правом заявники скористалися з дотриманням строків, передбачених ст.304 КПК України.

Слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0001067, з якого вбачається, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 30 березня 2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимогам ч.3 вказаної статті слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1.2,4 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При цьому, у відповідності із вимогами закону слідчий повинний вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованими.

Згідно наданих матеріалів, 18.04.2014 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001067 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_4 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень її онукою ОСОБА_6 в ході сімейної сварки.

За вимогами ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

30 березня 2015 року слідчим СВ Павлоградського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя звертає увагу, що по даному кримінальному провадженню слідчим неодноразово приймалось рішення про закриття кримінального провадження.

Востаннє постанова слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0001067, внесеного до ЄРДР 18 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скасована старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 24 січня 2014 року.

В силу ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які закріплені законодавцем у зазначеній нормі. Та в ході досудового розслідування доведено, що події, які мають інтерес для слідства, сталися саме 24 грудня 2012 року, що було підтверджено всіма учасниками подій вказаного числа, в тому числі потерпілою ОСОБА_4 .

За положеннями ч.2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи отримані в ході досудового розслідування покази учасників подій, які мали місце 24 грудня 2012 року, та, приймаючи до уваги розбіжності з приводу обставин зазначеної події, у слідства відсутні достатні та допустимі докази щодо вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .. З метою збирання доказів щодо подій, які мають значення для кримінального провадження, проводилися слідчі дії, в числі яких допит ОСОБА_8 , який, як встановлено в ході слідства, не знаходився у певний час в приміщенні квартири, та не бачив протиправних дій ОСОБА_6 по спричиненню ударів та нанесенню подряпин ОСОБА_4 .. Крім того, свідок ОСОБА_8 , в ході проведення допиту, не зміг надати покази про обставини, які мають значення для слідства, не повідомив відомості щодо можливих скарг зі сторони ОСОБА_4 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень, а також пояснив, що він особисто не бачив тілесних ушкоджень - подряпин на тілі або на руках ОСОБА_4 , посилаючись при цьому на довгий період часу, який пройшов з дня зазначених подій (тобто з 24 грудня 2012 року) та на незапам`ятовування дій та розмов, які відбувалися в приміщенні квартири в зазначений день.

Слідчим звернуто увагу також на оцінку тілесних ушкоджень, як на обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу злочину, відповідальність за яке передбачена нормою ст. 125 КК України. Згідно даних судово-медичного обстеження та первинних судово-медичних експертиз, у ОСОБА_4 мало місце ушкодження у вигляді садни середньої третини правого передпліччя до 10,0 см.. Інших тілесних ушкоджень не встановлено. По даним висновку експерта № 271, коли ОСОБА_4 була оглянута повторно, експертом 03 липня 2014 року відмічена наявність ушкодження у вигляді рубця на передній поверхні правого передпліччя в середній третині, розмірами 0,5 х 1,5 см.

Згідно висновків експертів, садна в області середньої третини правого передпліччя утворилася від дії тупих предметів. Тупі тверді предмети широко використовуються в биту та на підприємства, мають різну форму, масу, краї, кінці, різну силу, механізм та умови дії. Характер тілесного ушкодження (садно) свідчить про те, що воно виникло від дії тупого твердого предмету, або при контакті з подібними предметами, визначити конкретно характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого не представляється можливим, так як в первинній медичній документації (з довідки з травмпункту) вказаний лише один розмір, а саме 10,0 см., та не описана форма самого садна, його контури, тощо. Не виключно, що пошкодження у вигляді рубця в області правого передпліччя, є результатом загоєння рани, але якої (різаної, забитої, тощо) визначити неможливо тільки по рубцю. По даним довідки травмпункту, відмічено, що має місце тільки садно, розмірами 10,0 см., якоїсь рани не описано. При огляді ОСОБА_4 24 грудня 2012 року в КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4»ДОР» характер садна (колір, конкретна форма, характер поверхні садна) не описаний, а вказаний тільки діагноз: забій, садна правого передпліччя.

Механізм спричинення тілесного ушкодження, встановлюється візуально, враховуючи форму, розміри, колір, поверхню садна, його контури. А як видно із медичної документації, вище зазначені характерологічні ознаки пошкодження відсутні. Якихось судово-медичних даних, які б дозволили визначити конкретний механізм спричинення ушкодження, а саме садна, не встановлений.

Вказані висновки знайшли своє відображення у висновку комісійної судово-медичної експертизи (а.к.п. 189-197).

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК докази повинні бути отримані у передбаченому порядку. Це означає, що доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних (розшукових) дій, які передбачені КПК, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст.ст.91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, виконання вимог ухвали слідчого судді, колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, процесуальних документів прокурорського реагування, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження, яке було розпочато за заявою ОСОБА_4 свідчать про те, що слідчий , у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст.92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженню.

Зокрема слідчим, були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст.91 КПК України, під час здійснення яких (допит свідків, дослідження інших доказів, тощо).

На підставі наведеного слідчий суддя вважає, що слідчим було прийнято об`єктивне рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 60, 303-304, 306-307 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0001067 від 18 квітня 2014 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1