АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/1824/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/749/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула 18 жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Центрально-Міськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року у кримінальному провадженні відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.01.2016р. за №0000075 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта не повна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.03.2005 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 2 роки;
- 14.03.2006 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2005 року, остаточно до відбування визначено 4 роки позбавлення волі;
- 14.06.2006 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2006 року, остаточно до відбування визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 03.10.2008 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 17 днів;
- 16.11.2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вирокомП`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2006 року, остаточно до відбування визначено 1 рік 4 місяці позбавлення волі. Звільнився 16.03.2011 року по відбуванню строку покарання;
- 17.12.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 2 роки;
- 16.03.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ст. 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 2 роки. На підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного ОСОБА_6 цим вироком,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією належного йому майна.
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6
потерпілий - ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити покарання призначене судом першої інстанції.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що є власністю засудженого. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що є власністю засудженого. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.03.2015 року та остаточно призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що є власністю засудженого.
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2016 ОСОБА_9 був визнаний винним та засуджений за наступних обставин.
Так, у першій декаді червня 2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом підбору ключа до гвинтового замку дверей гаражу, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, проник до його приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: спортивний велосипед «Супутник» вартістю 510 гривень; два рулони сітки «рабіца» довжиною по 25 метрів кожна, висотою 1,5 метра, вартістю по 247 грн. 50 коп.; вітчизняний телевізор «Електроніка» чорно-білого зображення модель 23ТБ-316 Д вартістю 200 гривень; телевізор кольорового зображення кінескопний «Hyundai» з діагоналлю 32 см вартістю 350 гривень; телевізор кольорового зображення кінескопний «FUNAI» з діагоналлю 32 см вартістю 350 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнового збитку на загальну суму 1 905 гривень.
Крім того, у першій декаді липня 2015 року, у нічний час доби, ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де через незачинені на замок вхідні двері літньої кухні, яка розташована на території вказаного домоволодіння, проник до її приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_11 майно, а саме: підлітковий двохколісний велосипед «Салют 24» вартістю 845 гривень, алюмінієву будівельну тачку з одним резиновим колесом вартістю 799 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 майнового збитку на загальну суму 1 644 гривень.
Разом з тим, у період часу з 10.09.2015 року по 15.09.2015 року, у нічний час доби, ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув до охоронюваної території ТОВ «Кривбасасфальт», яка розташована по вул. Купріна, 128 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де шляхом демонтажу частини огорожі вказаної території проник на її територію, де з автомобіля КРАЗ 256 Б, д/н НОМЕР_1 , таємно викрав автомобільні акумулятори марки Forse 6СТ-192АЗ в кількості двох штук вартістю 1 749 грн. 50 коп. кожен, які належали ТОВ «Кривбасасфальт», після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Кривбасасфальт» майнового збитку на загальну суму 3 499 гривень.
Крім того, у період часу з 17.00 години 24.02.2016 року по 10.00 годину 27.02.2016 року ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження цегляного фронтону даху господарської будівлі, яка розташована на території вказаного домоволодіння, проник до його приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_12 майно, а саме: бетонозмішувач об`ємом металевого барабану 46 літрів, потужністю 50 Hz, марки НСМ 160 вартістю 950 гривень; електричний водяний насос вітчизняного виробництва вартістю 1 000 гривень; бачок з нержавіючої сталі об`ємом 25 літрів, вагою 20 кг вартістю 250 гривень; крупорушки для перероблення круп з електричними двигунами в кількості двох штук вартістю 1 100 гривень кожна; піч-буржуйку кустарного виробництва вартістю 140 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_12 майнового збитку на загальну суму 4 540 гривень.
Разом з тим, 01.03.2016 року в період часу з 13.10 години по 13.50 годину ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув до гаражу № НОМЕР_2 , який розташований у ГК «Проріз», поблизу будинку АДРЕСА_2 , де через незачинені на замок вхідні ворота вказаного гаражу, проник до його приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме: електричну болгарку «Bosh» вартістю 750 гривень; металеві ножиці по металу вітчизняного виробництва вартістю 150 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_13 майнового збитку на загальну суму 900 гривень.
Крім того, в період часу з 08.01.2016 року по 09.00 годину 10.01.2016 року ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув до будинку АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження металопластикової лутки вхідних дверей вказаного будинку, проник до його приміщення, звідки таємно викрав належні ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 14 700 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_14 майнового збитку на загальну суму 14 700 гривень.
У період часу з першої декади січня 2016 року по середню декаду січня 2016 року, у нічний час доби, ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом виставлення скла вікна вказаного будинку проник до його приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_15 майно, а саме: один комплект вогнестійкого спецодягу вітчизняного виробництва вартістю 350 гривень; десять комплектів спецодягу вітчизняного виробництва вартістю 120 гривень кожен; чоловічу болоньову куртку розміру XL фірми «Respect» вартістю 660 гривень; музикальну скрипку з чохлом загальною вартістю 1 391 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_15 майнового збитку на загальну суму 3 601 гривна.
Крім того, у першій декаді лютого 2016 року, у нічний час доби, ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом виставлення скла вікна зазначеного будинку проник до його приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: дві штикові лопати з дерев`яними держаками вартістю 67 гривень кожна; металеве відро ємкістю 10 літрів вартістю 48 гривень; сокиру з дерев`яною ручкою вартістю 70 гривень; металевий ломик довжиною 120 см вартістю 70 гривень; електричний двигун вітчизняного виробництва потужністю 60 Вт з металевим корпусом вартістю 447 гривень; військову сумку з брезентової тканини вартістю 50 гривень; чотири горілки з газової плитки вітчизняного виробництва вартістю 15 гривень кожна, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнового збитку на загальну суму 879 гривень.
Разом з тим, 05.02.2016 року в період часу з 00.10 години по 07.20 годину, ОСОБА_6 повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де через паркан потрапив на його територію. Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 у альтанці, яка розташована там же, побачив скутер марки «Honda Tact-24» об`ємом двигуна 49 куб. см. № рами НОМЕР_3 , яким вирішив незаконно заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом та оберненням його на свою користь, ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пройшов до альтанки, де незаконно заволодів належним ОСОБА_16 скутером марки «Honda Tact-24» об`ємом двигуна 49 куб. см. № рами НОМЕР_3 , державний номер відсутній, вартість якого згідно з висновком авто-товарознавчої експертизи № 4/37-71 від 29 лютого 2016 року складає 9 066 гривень 67 копійок, після чого вказаний скутер викотив через хвірточку зазначеного домоволодіння та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_16 майнового збитку на вказану суму.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,вказує що даний вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання, через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що привело до порушення правил призначення покарання. При призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог закону України щодо загальних положень призначення покарання. Відповідно до вимог Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. А суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання не врахував вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.03.2015 року, та призначив покарання за сукупністю злочинів, без призначення покарання за сукупністю вироків.
Тому вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що вирок суду є занадто суворим. Вказує, що суд при призначенні покарання не врахував обставин, що пом`якшують його вину. А саме те, що вину у скоєних злочинах визнав повністю, розкаявся, активно допомагавслідству, матеріальна шкода була повністю відшкодована. Тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як не повністю врахований характер вчинених ним злочинів і його особистість. Просить постановити більш м`який вирок, призначивши мінімальний строк покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та потерпілий ОСОБА_8 , просили колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого відмовити.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України ґрунтуються на зібраних по справі доказах, досліджених судом і яким судом була надана належна оцінка у вироку і в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, у зв`язку із чим судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд кримінального провадження було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасникам судового провадження були роз`яснені положення та наслідки застосування ст. 349 КПК України, зокрема, і те, що в разі не дослідження судом доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і вони дали свою згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно сторони судового розгляду розуміють зміст обставин провадження, чи не має сумнівів в добровільності їх позицій.

Порушень судом кримінального процесуального закону при визначенні обсягу доказів та порядку їх дослідження при ухваленні вироку колегія суддів не вбачає.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, що суд призначив йому занадто суворе покарання , не врахувавши обставин, що пом`якшують його вину , а саме те, що вину у скоєних злочинах він визнав повністю, розкаявся, активно допомагав слідству, матеріальна шкода була повністю відшкодована, то колегія суддів, не погоджується з твердженнями обвинуваченого.
Так як, згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог кримінального законодавства. При призначенні покарання суд врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
Також враховано обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, частково відшкодував завдану майнову шкоду, за місцем мешкання характеризується посередньо, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів.
Тому, призначене ОСОБА_6 судом покарання, колегія суддів вважає таким, що повністю відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає
Одночасно, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Виходячи з положень ст.59 КК України і роз`яснень, викладених у п.25постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків,передбаченого ст.71 КК України, покарання, призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку,але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається , що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.03.2015 року ОСОБА_6 було визнано винним за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 2 роки.
Кримінальні правопорушення за оскаржуваним вироком , ОСОБА_6 вчинив не відбувши покарання, призначене вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.03.2015 року і тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначене із застосуванням положень ст.71 КК України.

В той час , як відповідно до оскаржуваного вироку, суд в порушення вимог ст.59 КК України та ст.374 КПК України,при призначенні покарання ОСОБА_6 не застосував положення за ст.71 КК України та не призначив остаточне покарання за сукупністю вироків (том 1 а.кп.48).

Отже, в цій частині вимоги апеляції прокурора підлягають задоволенню.

Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність а саме, не застосував закон, який підлягає застосуванню та відповідно призначив покарання, порушивши принцип індивідуалізації покарання, у зв`язку з чим призначене ОСОБА_6 судом покарання не відповідає вимогам закону.
Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Виходячи з наведеного, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КПК України вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання необхідно скасувати та ухвалити свій вирок, призначивши ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 71 КК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню, в частині призначення покарання, з ухваленням свого вироку.

Керуючись ст.ст.404, 407, 413, 420 КПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Центрально-Міськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 рокувідносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є власністю засудженого.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що є власністю засудженого.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року та остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити у виді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України,зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення - з 03 березня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку, а обвинуваченим, який тримається під вартою - у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_17