Справа № 414/376/16-к
Провадження № 11-сс/782/94/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу начальника Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області ОСОБА_8 від 12 березня 2016 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кремінна Луганської області, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, раніше не судимому, працюючому на посаді директора будинку культури «Кремінна», мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до клопотання, наказом №79-к від 20.03.2015 року, ОСОБА_7 призначено на посаду директора міського будинку культури «Кремінна» при відділі культури Кремінської районної державної адміністрації. 22.03.2015 року ОСОБА_7 фактично приступив до виконання службових обов`язків, відповідно до посадової інструкції від 01.04.2015 року, з якою особисто письмово був ознайомлений.

05.02.2016 року ОСОБА_7 , виконуючи згідно посадової інструкції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції директора міського будинку культури «Кремінна», перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в приміщенні будинку культури «Кремінна», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , під час особистого прийому зустрівся з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 . Під час розгляду питання ОСОБА_9 , щодо здійснення роздрібної торгівлі одягом в приміщенні будинку культури «Кремінна», ОСОБА_7 , використовуючи владу надану йому службовим становищем, та умисно створюючи умови надання йому неправомірної вигоди, висунув беззастережну вимогу ОСОБА_9 , зазначивши, що лише при виконанні цієї вимоги можливе позитивне рішення його питання, а саме складання та безпосереднього підписання договору оренди одного з приміщень будинку культури « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так згідно вимоги ОСОБА_7 , фізична особа-підприємець ОСОБА_9 при позитивному вирішенні його питання, щодо оренди одного з приміщень будинку культури «Кремінна», повинен на рахунок відділу культури Кремінської РДА сплатити орендну плату в сумі 800 гривень, а особисто ОСОБА_7 за позитивне рішення питання щодо оренди у якості винагороди сплатити гроші в сумі 3 200 гривень.

16.02.2016 року ОСОБА_9 , звернувся із добровільною заявою щодо незаконних дій ОСОБА_7 до правоохоронних органів, а саме до Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , визначив місце передачі йому грошових коштів з боку ОСОБА_9 у приміщенні свого службового кабінету.

11.03.2016 року, приблизно об 11 годині, ОСОБА_9 , діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_7 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 , до службового кабінету директора міського будинку культури «Кремінна», де знаходився ОСОБА_7 .

Знаходячись у службовому кабінеті, ОСОБА_7 змінив умови попередньої домовленості та зазначив, що потрібно на рахунок відділу культури Кремінської РДА сплатити орендну плату в сумі 1 000 гривень, а особисто ОСОБА_7 за позитивне рішення питання щодо оренди у якості винагороди сплатити гроші в сумі 3 000 гривень. Погодившись на умови з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 передав йому грошові кошти в сумі 4 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, використавши надане йому службове становище, шляхом вимагання, 11.03.2016 року у вищезазначеному місці та часі, отримав від фізичної особи підприємця ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 3 000 гривень.

Тим самим встановлено достатність підстав для підозри ОСОБА_7 у одержанні неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням такої неправомірної вигоди, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.368 КК України.

12.03.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що 12 березня 2016 року ОСОБА_7 оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину (а.с.48-53).

В ході судового засідання слідчий не довів ризиків, встановлених ст.177 КПК України, внаслідок яких суд мав би обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням особи підозрюваного, його позитивних характеристик та бездоганного минулого, тяжкого стану здоров`я та необхідності періодичного огляду у лікаря, міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання та роботи, сім`ї, обставин справи, слідчий суддя вважав за необхідне клопотання слідчого відхилити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.03.2016 року, ухвалити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тому є підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення покарання може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як на окремих територіях Луганської області, які непідконтрольні органам державної влади України, а саме в м.Алчевськ Луганської області та на територію Російської Федерації мешкають його близькі родичі, в яких він може переховуватись.

Крім того, беручи до уваги, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення в сфері корупції, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.368 КК України, за якою законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також те, що при призначенні покарання суд позбавлено можливості застосування до такої особи іншого покарання передбаченого розділом 9 КК України.

Не дивлячись на наявність ризиків, ігноруючи суспільну небезпечність підозрюваного, не навівши жодних доводів в обґрунтування свого рішення, слідчий суддя обрав стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який у даному випадку не є дієвим, оскільки не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно обрато запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки менш м`який запобіжний захід не є дієвим та можливим, у зв`язку із наявністю ризиків, які вказані вище, та здобутих переважно негативних даних, які характеризують підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що існує лише ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, пояснення слідчого ОСОБА_10 , який підтримав клопотання частково та вказав, що на даний час підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч.1, 3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

В мотивувальній частині ухвали слідчий суддя зазначив, що в ході судового засідання слідчий не довів ризиків, встановлених ст.177 КПК України, внаслідок яких суд мав би обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зі змісту ухвали слідує, що слідчий суддя взагалі не встановив наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , разом з тим обрав останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та залишив без задоволення вищезазначене клопотання слідчого, чим порушив вимоги ст.ст.194, 196 КПК України, а тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

На вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення вказують наступні докази:

протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11.03.2016 року, в якому детельно викладено обставини скоєного злочину (а.с. 9-13);

протокол огляду та вручення грошових коштів від 11.03.2016 року (а.с. 17-19),

постанова про проведення освідування особи від 01.03.2016 року, а саме ОСОБА_7 (а.с. 16),

протокол освідування особи від 11.03.2016 року, з якого слідує, що у ОСОБА_7 виявлено, оглянуто та вилучено грошові кошти в сумі 4 000 гривень, а саме 40 купюр номіналом 100 гривень кожна ( а.с. 20-22),

протокол огляду місця події від 11.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27-28),

постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11.03.2016 року, з якої слідує, що долучені грошові кошти в сумі 4 000 гривень, а саме 40 купюр по 100 гривень кожна (а.с. 23-24),

постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11.03.2016 року, а саме Договора про організацію проведення презентації, виставок-продажів від 10.03.2016 року (а.с. 30),

копією Договора про організацію проведення презентації, виставок-продажів від 10.03.2016 року між відділом культури Кремінської РДА та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 ,. зі змісту якого слідує, що ціна послуг складає 1 000 гривень (а.с. 29),

посадовою інструкцією директора Кремінського міського будику культури «Кремінна» ОСОБА_7 (а.с. 39-40).

Колегія суддів вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України, надані слідчим докази свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

На наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, крім цього місце постійного проживання ОСОБА_7 знаходяться на незначній відстані від території Луганської області, яка тимчасово не підконтрольна правоохоронним органам України.

Як слідує зі змісту ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів враховує вимоги ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому підозрюється; що він зайнятий суспільно корисною працею; постійно проживає за місцем реєстрації; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; раніше не судимий; стан його здоровя, і вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а менш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших данних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.368 КК України, фактичних обставин зазначеного кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне для забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків визначити йому заставу у сумі 25 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 34 450 гривень.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 194, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Скасувати ухвалу слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області ОСОБА_8 від 12 березня 2016 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Кремінського відділу поліції ГУНП України в Луганській області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши розмір застави у 34 450 (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят) гривень, яку необхідно внести в грошовій одиниці України на рахунок НОМЕР_1 , МФО 820172 ДКС України, Код .

У разі внесення застави, уповноваженій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 строком на 2 місяці передбачені ст.194 КПК України обов`язки:

1) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу

слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця

проживання.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить обов`язки зазначені в цій ухвалі, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк тримання під вартою обчислювати з 24 березня 2016 року, зарахувавши в строк тримання під вартою перебування під вартою 11-12 березня 2016 року.

Строк дії ухвали по 20 травня 2016 року включно.

Апеляційну скаргу начальника Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: