Справа № 473/5601/14-к
В И Р О К
іменем України
"06" квітня 2016 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засіданнь ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 90000068 по обвинуваченню
1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська, Миколаївської області, громадянина України, українця, працюючого на посаді старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК № 72, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ;
2) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новокантакузовка, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, працюючого на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Вознесенської ВК № 72, маючого спеціальне звання старшого прапорщика внутрішньої служби, неодруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 ;
3) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , працюючого на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Вознесенської ВК № 72, маючого спеціальне звання сержанта внутрішньої служби
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно наказу начальника Вознесенської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72 (далі Вознесенська ВК №72) №43о/с від 06.06.2013 року ОСОБА_4 призначений на посаду старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК №72.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» посадові особи установ виконання покарань є працівниками правоохоронних органів.
В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_4 виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в зв`язку з чим є службовою особою публічного права.
Згідно з Положенням про Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби №446 від 25.06.2012 року, Вознесенська ВК №72 є кримінально-виконавчою установою закритого типу, основними завданнями якої є організація виконання покарань у виді позбавлення волі та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, реалізація їх законних прав, інтересів та яка серед іншого забезпечує постійний нагляд за засудженими, здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 10.12.1948 року кожна людина має право на життя.
Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною 19.07.1997 року, визначає, що право кожного і життя охороняється законом.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а ст. 27 Конституції України передбачено невід`ємне право кожної людини на життя, захист якого є обов`язком держави.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Частина 1 ст. 7 КВК України визначає, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених.
Частина 1 ст. 102 КВК України встановлює, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком - режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів, безпеку засуджених.
Відповідно до п. 57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 року (далі - Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань) нагляд за засудженими в установах виконання покарань це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.
Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.
29.05.2012 року до Вознесенської ВК №72 з Миколаївського СІЗО прибув для відбування покарання у вигляді 13 років 1 місяця позбавлення волі засуджений ОСОБА_10 .
Наказом начальника Вознесенської ВК №72 від 07.06.2013 року №27 засуджений ОСОБА_10 залучений до праці на дільниці деревообробки.
Відповідно до рознарядки про вивід засуджених на роботу 30.09.2014 року в другу зміну, засуджений ОСОБА_10 вийшов на роботу в цех деревообробки майстерні установи.
За розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК №72, затверджених наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 року, робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи.
За п. 7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.
Згідно п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205дск від 22.01.2004 року (далі - Інструкція з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах) важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.
Пункт 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань також визначає, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за їх проведення покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.
Згідно табелю обліку робочого часу в майстерні Вознесенській ВК № 72 в графіку роботи персоналу майстерні Вознесенської ВК №72 30.09.2014 року на роботу старшим майстром майстерні в другу зміну з 15 год. до 23 год. вступив ОСОБА_4 .
Пункт 91 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах визначає, що старші майстри цехів зобов`язані:
бути присутніми при виведенні засуджених на роботу, знятті з роботи;
контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях. Припиняти їх безконтрольне пересування на території цеху;
щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі.
Згідно посадової інструкції старшого майстра майстерні Вознесенської ВК № 72, затвердженої начальником Вознесенської ВК №72 08.01.2014 року (далі - посадова інструкція старшого майстра майстерні Вознесенської ВК№72), ОСОБА_4 30.09.2014 року зобов`язаний був:
бути присутнім при виведенні засуджених на роботу;
спільно з молодшими інспекторами супроводжувати засуджених до місця роботи ;
контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях;
не допускати безконтрольного пересування засуджених на території цеху, дільниці;
щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі;
у разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти чергового помічника начальника установи.
Незважаючи на зазначені вимоги нормативних документів, старший майстер виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти як того вимагають інтереси служби, легковажно ставлячись до можливих наслідків, грубо порушуючи вимоги п.п. 29.5, 91 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, п.33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та посадової інструкції старшого майстра майстерні Вознесенської ВК №72, неналежно контролював перебування засуджених на робочих місцях, не перевіряв щогодини наявність засуджених на робочих місцях, не стежив за тим, щоб не допускати пересування засуджених на території виробничої майстерні без дозволу адміністрації, після закінчення роботи в цехах не перевірив наявність засуджених та не виявив відсутність засудженого ОСОБА_10 перед доставлянням до міжзонного КПП.
В результаті неналежного виконання зазначених обов`язків старшим майстром виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_10 під час робочої зміни в період з 22 години до 23 години, будучи наданим самому собі та вільно пересуваючись по виробничій зоні Вознесенської ВК №72, самовільно залишив локальну дільницю деревообробного цеху майстерні установи та вільно пересуваючись по території виробничої зони установи, відшукав мотузку, виліз на дерево, що росте поблизу цеху деревообробки, і на висоті близько 4 метрів покінчив життя самогубством через повішання на гілці.
Відсутність засудженого ОСОБА_10 виявлено 30.09.2014 року близько 23 години молодшим інспектором міжзонного КПП Вознесенської ВК № 72 ОСОБА_11 .
Згідно висновку СМЕ №233 від 17.10.2014 року смерть засудженого ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків щодо постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні, через несумлінне ставлення до них з боку старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 ОСОБА_4 , створено умови для дезорганізації діяльності Вознесенської ВК №72, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_5 , наказом начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №36ос від 01.08.2012 року призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 та має спеціальне звання старший прапорщик внутрішньої служби.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» посадові особи установ виконання покарань є працівниками правоохоронних органів.
В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_5 наділений владними повноваженнями, в зв`язку з чим є службовою особою публічного права.
Згідно з Положенням про Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби №446 від 25.06.2012 року, Вознесенська ВК №72 є кримінально-виконавчою установою закритого типу, основними завданнями якої є організація виконання покарань у виді позбавлення волі та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, реалізація їх законних прав, інтересів та яка серед іншого забезпечує постійний нагляд за засудженими, здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 10.12.1948 р. кожна людина має право на життя.
Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною 19.07.1997 року, визначає, що право кожного на життя охороняється законом.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а ст. 27 Конституції України передбачено невід`ємне право кожної людини на життя, захист якого є обов`язком держави.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України , за винятком обмежень визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Частина 1 ст. 7 КВК України визначає, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених.
Частина 1 ст. 102 КВК України встановлює, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком - режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів, безпеку засуджених.
Відповідно до п. 57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 нагляд за засудженими в установах виконання покарань це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.
Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.
29.05.2012 року до Вознесенської ВК №72 з Миколаївського СІЗО прибув для відбування покарання у вигляді 13 років 1 місяця позбавлення волі засуджений ОСОБА_10 .
Наказом начальника Вознесенської ВК №72 від 07.06.2013 року №27 засуджений ОСОБА_10 залучений до праці на дільниці деревообробки.
Відповідно до рознарядки про вивід засуджених на роботу 30.09.2014 в другу зміну, засуджений ОСОБА_10 вийшов на роботу в цех деревообробки майстерні установи.
За розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК-72, затверджених наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 року, робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи.
Згідно п. 29.3 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 року, нагляд у виробничій зоні здійснюється шляхом періодичного її обходу молодшими інспекторами за визначеними маршрутами згідно з графіком у відомості про забезпечення нагляду на добу та маршрутній картці.
Згідно п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.
Пункт 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань також визначає, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за їх проведення покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.
За п. 7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.
Згідно відомості про забезпечення нагляду на добу в Вознесенській ВК-72 з 9 год. 30.09.2014 року по 9 год. 01.10.2014 року та табелю постів Вознесенської ВК №72 на чергування у виробничій зоні 30.09.2014 року заступили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - молодші інспектори відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72, які в силу належних їм владних повноважень є представниками влади.
За посадовою інструкцією молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 під час чергування у виробничій зоні, ОСОБА_5 зобов`язаний був:
-перевіряти наявність засуджених на робочих місцях через кожні дві години та не менше двох разів за зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на їх робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених та відомості забезпечення нагляду на добу;
-постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд;
-забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи;
-стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації;
-вести ретельне спостереження за засудженими, попереджати і рішуче припиняти порушення ними режиму тримання.
Згідно п. 28 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, персонал установи серед іншого зобов`язаний постійно проводити роботу по виявленню та попередженню вчинення правопорушень серед засуджених.
Пункт 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань визначає серед обов`язків засуджених - суворе дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, виконання законних вимог персоналу установи, пересування за межами локальних секторів на території установи тільки строєм та забороняє засудженим заподіювати собі тілесні ушкодження, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи та перебувати без дозволу адміністрації на виробничих об`єктах, де вони не працюють.
Незважаючи на зазначені вимоги нормативно-правових документів, молодший інспектор відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК-72 ОСОБА_5 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через недбале та несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти як того вимагають інтереси служби, легковажно ставлячись до можливих наслідків, грубо порушуючи вимоги п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, п. 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, посадової інструкції молодшого інспектора з нагляду та безпеки під час чергування у виробничій зоні, 30.09.2014 року впродовж роботи засуджених в другу зміну в період часу з 15 год. 30 хв. до 23 год. неналежно перевіряв наявність засуджених на робочих місцях та контролював їх перебування в цехах виробничих майстерень, не стежив за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації, не вів ретельне спостереження за засудженими з метою попереджання та припинення порушення ними режиму тримання та після закінчення роботи засуджених в цехах не виявив відсутність засудженого ОСОБА_10 перед доставленням до міжзонного КПП Вознесенської ВК №72.
Через неналежне виконання молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, засуджений ОСОБА_10 був залишений серед інших засуджених без відповідного нагляду та скориставшись цим під час робочої зміни 30.09.2014 року в період з 22 години до 23 години, будучи наданим самому собі, самовільно залишив локальну дільницю деревообробного цеху майстерні установи та вільно пересуваючись по території виробничої зони Вознесенської ВК №72, відшукав мотузку, виліз на дерево що росте поблизу цеху деревообробки, і на висоті близько 4 метрів покінчив життя самогубством через повішання на гілці.
Відсутність засудженого ОСОБА_10 виявлено 30.09.2014 близько 23 години молодшим інспектором міжзонного КПП Вознесенської ВК №72 ОСОБА_11 .
Згідно висновку СМЕ №233 від 17.10.2014 смерть засудженого ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків щодо постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні, через несумлінне ставлення до них з боку молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_5 , створено умови для дезорганізації діяльності Вознесенської ВК № 72, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_6 наказом начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №31 ос від 21.06.2012 року призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Вознесенської ВК №72 та має спеціальне звання сержанта внутрішньої служби.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» посадові особи установ виконання покарань є працівниками правоохоронних органів.
В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_6 наділений владними повноваженнями, в зв`язку з чим є службовою особою публічного права.
Згідно з Положенням про Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби №446 від 25.06.2012 року, Вознесенська ВК №72 є кримінально-виконавчою установою закритого типу, основними завданнями якої є організація виконання покарань у виді позбавлення волі та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, реалізація їх законних прав, інтересів та яка серед іншого забезпечує постійний нагляд за засудженими, здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 10.12.1948 року кожна людина має право на життя.
Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною 19.07.1997 року, визначає, що право кожного на життя охороняється законом.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а ст. 27 Конституції України передбачено невід`ємне право кожної людини на життя, захист якого є обов`язком держави.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Частина 1 ст. 7 КВК України визначає, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених.
Частина 1 ст. 102 КВК України встановлює, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком - режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів, безпеку засуджених.
Відповідно до п. 57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 рік нагляд за засудженими в установах виконання покарань це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.
Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.
29.05.2012 року до Вознесенської ВК №72 з Миколаївського СІЗО прибув для відбування покарання у вигляді 13 років 1 місяця позбавлення волі засуджений ОСОБА_10 .
Наказом начальника Вознесенської ВК №72 від 07.06.2013 року №27 засуджений ОСОБА_10 залучений до праці на дільниці деревообробки.
Відповідно до рознарядки про вивід засуджених на роботу 30.09.2014 року в другу зміну, засуджений ОСОБА_10 вийшов на роботу в цех деревообробки майстерні установи.
За розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК №72, затверджених наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 року, робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи.
Згідно п. 29.3 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 року нагляд у виробничій зоні здійснюється шляхом періодичного її обходу молодшими інспекторами за визначеними маршрутами згідно з графіком у відомості про забезпечення нагляду на добу та маршрутній картці.
Згідно п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.
Пункт 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань також визначає, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за їх проведення покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.
За п. 7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.
Згідно відомості про забезпечення нагляду на добу в Вознесенській ВК №72 з 9 год. 30.09.2014 року по 9 год. 01.10.2014 року та табелю постів Вознесенської ВК №72 на чергування у виробничій зоні 30.09.2014 року заступили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - молодші інспектори відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72, які в силу належних їм владних повноважень є представниками влади.
За посадовою інструкцією молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 під час чергування у виробничій зоні, ОСОБА_6 зобов`язаний був:
- перевіряти наявність засуджених на робочих місцях через кожні дві години та не менше двох разів за зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на їх робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених та відомості забезпечення нагляду на добу;
- постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд;
- забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи;
- стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації;
- вести ретельне спостереження за засудженими, попереджати і рішуче: припиняти порушення ними режиму тримання.
Згідно п. 28 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, персонал установи серед іншого зобов`язаний постійно проводити роботу по виявленню та попередженню вчинення правопорушень серед засуджених.
Пункт 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань визначає серед обов`язків засуджених - суворе дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, виконання законних вимог персоналу установи, пересування за межами локальних секторів на території установи тільки строєм та забороняє засудженим заподіювати собі тілесні ушкодження, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи та перебувати без дозволу адміністрації на виборчих об`єктах, де вони працюють.
Незважаючи на зазначені вимоги нормативно-правових документів, молодший інспектор відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через недбале та несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти як того і вимагають інтереси служби, легковажно ставлячись до можливих наслідків, грубо порушуючи вимоги п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, п. 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, посадової інструкції молодшого інспектора з нагляду та безпеки під час чергування у виробничій зоні, 30.09.2014 року впродовж роботи засуджених у другу зміну в період часу з 15 год. 30 хв. до 23 год. неналежно перевіряв наявність засуджених на робочих місцях та контролював їх перебування в цехах виробничих майстерень, не стежив за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації, не вів ретельне спостереження за засудженими з метою попереджання та припинення порушення ними режиму тримання та після закінчення роботи засуджених в цехах не виявив відсутність засудженого ОСОБА_10 перед доставленням до міжзонного КПП Вознесенської ВК №72.
Через неналежне виконання молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, засуджений ОСОБА_10 був залишений серед інших засуджених без відповідного нагляду та скориставшись цим під час робочої зміни 30.09.2014 року в період з 22 години до 23 години, будучи наданим самому собі, самовільно залишив локальну дільницю деревообробного цеху майстерні установи та вільно пересуваючись по території виробничої зони Вознесенської ВК №72, відшукав мотузку, виліз на дерево, що росте поблизу цеху деревообробки, і на висоті близько 4 метрів покінчив життя самогубством через повішання на гілці.
Відсутність засудженого ОСОБА_10 виявлено 30.09.2014 року близько 23 години молодшим інспектором міжзонного КПП Вознесенської ВК №72 ОСОБА_11 .
Згідно висновку СМЕ №233 від 17.10.2014 року смерть засудженого ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків щодо постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні, через несумлінне ставлення до них з боку молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_6 , створено умови для дезорганізації діяльності Вознесенської ВК № 72, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_10 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину не визнав та пояснив суду, що свої посадові обов`язки щодо нагляду за засудженими у виробничій зоні Вознесенської ВК-72 виконував належно та згідно посадових обов`язків. Перевірки засуджених на робочих місцях проводив кожні дві години, про що робив відповідні записи в журналах перевірок. Будь-яких відхилень під час зміни в поведінці засудженого ОСОБА_10 не помічав. Останній раз перевіряв засуджених в цеху, де працював ОСОБА_10 близько 22 години, після чого разом з іншим інспектором ОСОБА_12 супроводили засуджених цього цеху до лазні. Після повернення з лазні перевірили засуджених та залишити в цеху деревообробки, при цьому дільницю закрили. Після чого він пішов перевіряти контрольно-захисну смугу, перевірка якої була передбачена згідно відомості чергування на добу. Коли повернувся близько 23 години засуджені вже були на міжзонному КПП, де він і дізнався про відсутність ОСОБА_10 та приймав участь у подальших його пошуках. Крім цього пояснив, що в журналі № 1022 він відмітив перевірку засуджених о 23 годині вже під час пошуків засудженого, фактично не проводячи самої перевірки, оскільки засудженні були вже на міжзонному КПП. При цьому вказує, що після закінчення роботи в цехах майстерні установи перед шикуванням засуджених не перевіряють, оскільки майстри здійснюють обхід приміщення цехів та контролюють, щоб там нікого не залишалось. Після проведених пошуків засудженого ОСОБА_10 знайшли повішеним на дереві, яке знаходиться за межами локальної дільниці цеху деревообробки.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину не визнав. Надав суду покази аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_5 . Крім цього, пояснив, що після того, як ОСОБА_5 пішов проводити перевірку контрольно-захисної смуги, він разом з майстром ОСОБА_4 вивели засуджених з цеху № 2, при цьому їх не перераховували, вишикували та повели до цеху № 1, де також вивели засуджених і вже разом повели до міжзоного КПП. З моменту виведення засуджених з цехів та доставки їх до міжзонного КПП, останні весь час перебували в його полі зору. Після того як засуджених вивели з цехів, майстер ОСОБА_4 перевіряв, чи там ніхто не залишився. Відсутність засудженого ОСОБА_10 була виявлена на міжзонному КПП при перевірці за картотекою. Після чого було розпочато його пошуки. Причини зникнення останнього пояснити не зміг.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив суду, що 30.09.2014 року свої посадові обов`язки щодо нагляду за засудженими у виробничій зоні Вознесенської ВК-72 виконував належно та згідно посадових обов`язків. Більшість свого робочого часу цього дня проводив в цеху деревообробки у зв`язку з терміновим замовленням. В цьому цеху працював і засуджений ОСОБА_10 , нічого незвичного в його поведінці не помічав. Зазвичай перевірки засуджених на робочих місцях проводив кожну годину, про що робив відповідні записи в журналах перевірок. 30.09.2014 року перевірки проводив, але в деяких журналах не відмітив цього взагалі. Що стосується цеху деревообробки, де працював ОСОБА_10 , також відмітив не всі перевірки у журналі, за браком часу. Після закінчення роботи засуджених завжди в супроводі молодших інспекторів ведуть до бані. Після чого засуджені аналогічним чином вертаються до цеху, де чекають команди на вихід до міжзонного КПП. Цього дня супроводження засуджених до міжзонного КПП проводилось ним та інспектором ОСОБА_6 . Що стосується закінчення роботи засуджених в цеху, де працював засуджений ОСОБА_13 , то пояснює, що засуджених вивели з цеху, вишикували, при цьому не перераховували. Обвинувачений перевірив приміщення цеху, щоб там нікого не залишалось, зачинив його та разом з інспектором ОСОБА_6 супроводжували засуджених цього цеху до цеху № 1. Після чого аналогічним чином вивели засуджених з цеху №1 та разом повели до міжзонного КПП. Під час виведення засуджених з цехів і до доставки їх на міжзонне КПП останні весь час перебували в його полі зору та інспектора.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що працював у Вознесенській ВК-72 черговим помічником начальника установи. Чергував 30.09.2014 року. Зазначив, що відсутність засудженого ОСОБА_10 виявлено інспектором на міжзонному КПП, після чого розпочато пошуки. Крім цього зазначив, що засуджені під час знаходження у виробничій зоні установи не можуть перебувати за межами локальних дільниць цехів.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що під час зйому засуджених з роботи в другу зміну 30.09.2014 року на міжзонному КПП ним було виявлено відсутність одного засудженого, а саме засудженого ОСОБА_10 , про що він повідомив чергового помічника начальника установи ОСОБА_15 . Відсутність засудженого він виявив близько 22 години 40 хвилин. До міжзонного КПП засуджених супроводжували два молодші інспектори та майстер. Про причини
відсутності засудженого ОСОБА_10 інспекторам ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , майстру ОСОБА_4 нічого не було відомо.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 30.09.2014 року він заступив на чергування у Вознесенській ВК-72 помічником чергового помічника начальника установи. Під час зйому засуджених з роботи в другу зміну він був на міжзонному КПП. Близько 23 год. інспектор ОСОБА_11 виявив відсутність засудженого ОСОБА_10 та доповів йому про це. Про відсутність засудженого молодшими інспекторами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та старшим майстром ОСОБА_4 , які несли службу в другу зміну у виробничій зоні установи, йому не доповідалось. Відразу розпочали пошук засудженого. Свідок також пояснив, що від майстерні до міжзонного КПП засуджені прямують лише строєм та під наглядом працівників колонії.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 30.09.2014 року заступив на чергування у Вознесенській ВК-72 відповідальним від керівництва установи. Близько 23.00 год. йому зателефонував черговий по колонії ОСОБА_17 і повідомив, що на зйом з робочого місця не прибув засуджений ОСОБА_10 , після чого розпочали пошуки засудженого. Також свідок пояснив, що до міжзонного КПП нагляд за засудженими у виробничій зоні мали здійснювати молодші інспектори відділу нагляду та безпеки та старший майстер майстерні установи.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що працює начальником відділу нагляду і безпеки Вознесенської ВК-72. 01.10.2014 року близько 01 год. 45 хв. засобами мобільного зв`язку йому повідомили, що в установі сталася НП - суїцид. Свідок поїхав на роботу. На місці події вже працювала СОГ Вознесенського МВ УМВС. Також свідок пояснив, що молодші інспектори, які заступили на чергування у виробничій зоні установи повинні перевіряти та контролювати наявність засуджених, разом з майстром супроводжувати засуджених до міжзонного КПП, при цьому засуджені мають змогу переміщатися у виробничій зоні лише строєм. Від майстерень до міжзонного КПП є освітлення (ліхтарі) і засуджені під час руху до між зонного КПП від майстерень перебувають в полі зору молодших інспекторів та майстра. Свідок додав, що проводив службове розслідування відносно працівників його відділу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які несли службу у виробничій зоні установи 30.09.2014 року.
Свідок ОСОБА_19 пояснив, що 30.09.2014 року заступив на чергування молодшим інспектором житлової зони ВК 72. Перебував на міжзонного КПП під час зйому засуджених з роботи в другу зміну. Відсутність засудженого ОСОБА_10 виявив прапорщик ОСОБА_11 та повідомив про це чергового помічника начальника установи ОСОБА_20 засуджених було розпочато о 22 год. 30 хв., а відсутність ОСОБА_10 виявили біля 23 години. В цей час, молодші інспектори, які привели засуджених з майстерні, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , проводили особистий огляд засуджених на міжзонному КПП. Всі почали шукати засудженого, в тому числі і двоє із трьох інспекторів житлової зони, серед яких був і свідок. Крім них засудженого шукали і інші інспектори з нагляду та опергрупа. Як пояснив свідок, саме він знайшов тіло засудженого ОСОБА_10 о 01 год.45 хв., відхиливши гілку на дереві, про знахідку повідомив черговому. Під деревом, де знайшов тіло була купа жужалки, на відстані 0,5 метра стояла бочка. Ноги трупа були на відстані приблизно 3-4 метра від землі.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що працює начальником виробничих майстерень Вознесенської ВК-72. Безпосередньо йому підлеглі майстри, які керують роботою засуджених. Свідок розподіляє засуджених та закріплює за відповідним робочим місцем, про що видається наказ. Після прибуття засуджених та розподілом їх по робочих місцях, з`ясовуються їх навички та враховується характеристика, надана психологом. ОСОБА_10 прибув до установи в травні 2012 року. Свідок розмовляв з ним, з`ясовуючи бажання працювати і засудженого було розподілено на деревообробку. Вважає, що причиною суїциду ОСОБА_10 , є поведінка сім`ї, які припинили спілкуватися з ним та висилати посилки. Вказує, що мама не приїжджала до останнього протягом 2-х років. Свідок стверджує, що обвинувачені проводили перевірки наявності засуджених відповідно до нормативно-правових актів, порушень не допускали.
Свідок ОСОБА_24 пояснив, що 30.09.2014 року працював в другу зміну в майстерні колонії разом з засудженим ОСОБА_10 , незвичайної поведінки за ним не помічали цього дня. Стверджує, що ОСОБА_10 ходив вже декілька днів до цього у чистих речах, з ранку 30.09.2014 року був веселий, а після 15 години сумний через дружину. Останній раз засудженого бачив після повернення з бані до цеху, де вони разом працювали. Контроль за засудженими здійснювався старшим майстром ОСОБА_4 та молодшими інспекторами. При цьому пояснив, що перевірки відбуваються по 10 разів на день, які полягають у тому, що можуть звернутися з питанням або подивитися бірку, більш детально з приводу перевірок, у тому числі при виході з цеху нічого не може пояснити. Йому відомо, що залишення цеху без дозволу адміністрації є порушенням режиму тримання. Разом з цим вказав суду, що після виведення їх цеху до між зонного КПП засуджених супроводжували інспектори та майстер, зокрема вказав в судовому засіданні на ОСОБА_25 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_26 дав аналогічні покази свідку ОСОБА_24 .
Свідок ОСОБА_27 пояснив, що проживав разом із засудженим ОСОБА_10 в кімнаті гуртожитку колонії, останній скаржився на проблеми із дружиною. При цьому свідок вказав, що з цього приводу мало спілкувався з ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_28 пояснив, що працює психологом Вознесенської ВК-72, проводив психологічну діагностику при прибутті засудженого ОСОБА_10 до установи, під час якої виявив низький рівень у засудженого до суїцидальних проявів. На думку психолога, причиною того, що сталося, могли бути причини сімейного характеру. Крім того, засуджений ОСОБА_10 перестав отримувати від родичів посилки, передачі, побачень також не мав. За змінами в психологічному стані засуджених мають повідомляти інспектори, що здійснюють нагляд за засудженими.
Свідок ОСОБА_29 пояснила суду, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з 06.10.2010 року. Характеризує останнього як нормального, спокійного. Раніше декілька разів приїздила до нього в колонію, останнім час не їздила, хоча він просив.
Крім того, на доведення вини обвинувачених під час судового розгляду досліджені наступні письмові докази:
- витяг з ЄРДР від 01.10.2014 року, відповідно до якого за результатами перевірки у порядку нагляду встановлено, що службовими особами Вознесенської виправної колонії № 72 Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області допущено службову недбалість, що призвело до вчинення акту суїциду, який мав місце 01.10.2014 року на виробничій зоні установи засудженим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді смерті останнього (т.1, а.п.55);
- рапорт прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_30 від 01.10.2014 року, згідно якого встановлено, що 01.10.2014 року о 1 годині 45 хвилин до чергової частини Вознесенської ВК № 72 від молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що на об`єкті виробничої зони установи, на дільниці «майстерня», на гілці дерева виявлено труп засудженого ОСОБА_10 . На місце події негайно прибули черговий помічник начальника установи майор внутрішньої служби ОСОБА_14 , черговий фельдшер старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_31 . На підставі рапорту до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України (т.1, а.п. 56-57);
- рапорт ЧПНУ Вознесенської ВК-72 ОСОБА_14 , із якого вбачається, що о 22 годині 30 хвилин під час зйому 2-ї зміни з роботи молодшим інспектором ВНБ прапорщиком ОСОБА_32 було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_10 (а.п.59);
- положення про Вознесенську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, що затверджене наказом Державної пенітенціарної служби України 25.06.2012 року № 446, згідно до якого виправна колонія відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює охорону, належну ізоляцію та постійний нагляд за засудженими (п. 5); здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, забезпечує виявлення причин та умов, що сприяють її ускладненню, а також усунення наслідків надзвичайних подій (п.7); здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії(п. 10) (т.1, а.п.76-79);
- положення про майстерню Вознесенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 72, затвердженого наказом від 29.01.2014 року № 56, а саме п. 4.3, відповідно до якого адміністрація установи здійснює виведення на роботу та повернення з роботи засуджених, забезпечує контроль за поведінкою засуджених на робочих місцях. Крім того у п. 5.8 зазначено, що особи, які працюють у майстерні, постійно перебувають під охороною і наглядом. Виведення осіб на роботу та повернення з роботи, нагляд за ними під час виробничого процесу в установі здійснюється персоналом відділу нагляду та безпеки. Пункт 5.10. положення визначає, що розстановка осіб, виведених на роботу до майстерні, по робочих місцях здійснюється старшим майстром відповідно до технологічних процесів виготовлення продукції з урахуванням їх спеціальності та кваліфікації (т.1, а.п.71-85);
- заява засудженого ОСОБА_10 до начальника колонії від 14.05.2013 року, з якої вбачається, що останній просив надати робоче місце у майстерні установи -- дільниці деревообробки (т.1, а.п. 86);
- наказ № 27 від 07.06.2013 року начальника Вознесенської колонії №72 ОСОБА_33 , за яким ОСОБА_10 включено в штатний розклад з числа засуджених по майстерні установи (т. 1, а.п.87-91);
- висновок службової перевірки від 15.10.2014 року, яка проводилась через випадок самогубства засудженого ОСОБА_10 у Вознесенській ВК-72, за результатами якої встановлено недостатній контроль за організацією виробничого процесу у Вознесенській ВК-72 з боку начальника виробничої майстерні установи ОСОБА_23 , оскільки поведінка засуджених, а також їх пересування після закінчення робочого часу перебувала поза увагою виробничого персоналу установи; з боку чергового помічника начальника установи ОСОБА_14 не було вжито достатніх заходів для здійснення належного контролю за засудженими в промисловій зоні, в результаті чого засуджений ОСОБА_10 мав змогу безконтрольно пересуватись по території промислової зони; молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 , не в повному обсязі здійснено нагляд за засудженими, зйом з виробничої зони установи та перевірку наявності засуджених на робочих місцях, що призвело до надзвичайної події. Також у висновку зазначено, що про проведення відповідних погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях, в цеху де працював ОСОБА_10 відображено в журналі № 1022 (т.1, а.п.96-101);
- наказ Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області від 03.10.2014 року № 49 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб управління та Вознесенської виправної колонії № 72», за яким в процесі перевірки встановлено, що адміністрацією Вознесенської виправної колонії № 72 не було забезпечено виконання вимог ч. 1 ст. 102 КВК України щодо забезпечення безпеки засуджених. Ця надзвичайна подія - суїцид засудженого ОСОБА_10 - сталася внаслідок неналежної організації роботи керівництвом установи з питань контролю особовим складом чергової зміни за поведінкою засуджених на виробничій зоні установи; послабленого контролю за поведінкою засуджених майстерні на робочих місцях з боку співробітників установи; неналежної взаємодії між службами установи щодо обміну інформацією, яка є корисною для використання в роботі по профілактиці самогубств; слабкої роботи щодо профілактики самогубств серед засуджених; а також слабкого впливу адміністрації установи для зміцнення морально-психологічного клімату в середовищі засуджених. Згідно п. 6 даного наказу, за слабкий контроль за напрямками службової діяльності щодо забезпечення належного рівня безпеки, захисту життя та здоров`я засуджених, слабку ефективність взаємодії служб установи з профілактики самогубств серед засуджених, начальнику Вознесенської ВК № 72 ОСОБА_34 оголошено догану. Згідно п. 7, за слабку координацію роботи персоналу оперативного відділу, відділу нагляду та безпеки, чергових змін по виявленню причин та умов, що можуть сприяти скоєнню самогубств серед засуджених, першому заступнику начальника Вознесенської виправної колонії № 72 ОСОБА_35 оголошено сувору догану. Згідно п. 8, за недостатню організацію виробничого процесу в майстернях установи начальнику виробничої майстерні Вознесенської виправної колонії № 72 ОСОБА_23 оголошено догану. Згідно п. 9, за слабку оперативну обізнаність щодо негативних явищ, які протікають в середовищі засуджених начальнику оперативного відділу Вознесенської виправної колонії № 72 ОСОБА_16 оголошено сувору догану. Відповідно до п.12.2 наказано забезпечити постійний контроль за поведінкою засуджених на виробничих об`єктах з боку виробничого персоналу та молодших інспекторів відділу нагляду і безпеки чергових змін. (т.1, а.п. 102-105).
- табель постів Вознесенської ВК № 72 для здійснення нагляду за засудженими на добу, з якого вбачається, що пост молодших інспекторів у виробничій зоні (пост № 2) має бути у кількості 2-х осіб (т.1, а.п.106);
- рознарядку про вивід засуджених на роботу з 30.09.2014 року по 06.10.2014 року, з якої вбачається, що в бригаді № 6 дільниці «Деревообробки» за № 113 перебував засуджений ОСОБА_10 та працював у вищезазначений період (т.1 а.п. 107-108);
- розпорядок дня засуджених Вознесенської виправної колонії № 72, за яким вивід засуджених на роботу в другу зміну відбувається з 15.30 по 16 годину та зняття з роботи засуджених другої зміни відбувається з 22.30 по 23 годину (т. 1, а.п. 109);
- сторінка журналу № 1001/1 про вивід засуджених Вознесенської ВК-72 на працю - об`єкт «Виробнича майстерня» в другу зміну, з якої вбачається, що з 17 до 23 години 30.09.2014 року на роботу, окрім інших засуджених, вийшов засуджений ОСОБА_10 . Даний журнал містить розділ «В.Н.Б. -- відділ нагляду та безпеки», із якого вбачається, що начальник ОСОБА_36 - ОСОБА_18 не заперечує про вивід засуджених на роботу під відповідальність майстра, що підтверджується відповідним підписом (т.1, а.т. 110-111);
- наказ ВК № 72 про забезпечення охорони та нагляду на добу № 273 від 30.09.2014 року, за яким з 09 години 30.09.2014 року до 09 години 01.10.2014 року було встановлено звичайний варіант несення служби в ВК № 72 та відповідно до цього наказу молодшими інспекторами чергової зміни у виробничій зоні були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 112);
- відомість про забезпечення нагляду на добу у Вознесенській ВК № 72 з 09 години 10.09.2014 року до 09 години 01.10.2014 року, за якою вбачається, що молодшими інспекторами виробничої зони (пост № 2) заступили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (п.4). Згідно п. 6 даного документу зняття з роботи має відбуватися з 22 години до 23 годину та відповідальним особами за проведення зняття з роботи були молодші інспектори. Згідно п. 16 відповідальні особи за перевірку засуджених на робочих місцях у виробничій зоні були молодші інспектори та майстер, У п. 12 (т.1, а.п.116 оборот) вказаної відомості вбачається, що оцінка якості служби чергової зміни задовільна, (відповідно до примітки оцінка служби чергової зміни виставляється за системою: задовільно, не задовільно). Даних про надзвичайну подію як суїцид засудженого ОСОБА_10 , жодною посадовою особою не зафіксовано у відомості, крім того не відображено, що проводилась перевірка засуджених після закінчення роботи в другу зміну шляхом їх шикування. (т. 1 а.п 113-116);
- витяг із правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, що затверджені Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003 №275, зокрема п. 29 «Правила поведінки засуджених», в якому зафіксовано, що засуджені зобов`язані за межами локальних секторів на території виправних колоній пересуватися тільки строєм; засудженим забороняється заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі із допомогою іншої особи завдати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків, самовільно залишити призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації у гуртожитках та відділеннях, у яких вони проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють. (т. 1 а.п.117-119);
- витяг з наказу № 205 дск від 22.10.2004 року Державного департаменту України з питань виконання покарань (т. 1, а.п. 120-121), за яким згідно п. 29.1. молодші інспектори, зокрема, повинні слідкувати за виконанням засудженими режимних вимог; повинні постійно підтримувати зв`язок з начальниками цехів та майстрами, своєчасно реагувати на зміну обстановки та вживати відповідних заходів реагування до порушників встановленого режиму тримання. Згідно п. 29.3, нагляд у виробничій зоні здійснюється шляхом періодичного її обходу за визначеними маршрутами та згідно з графіком у відомості про забезпечення нагляду на добу та маршрутній картці. Молодші інспектори чергової зміни спільно з виробничим персоналом уважно оглядають виробничі та підсобні приміщення; при відвідуванні цехів або дільниць вони отримують від майстрів та бригадирів інформацію про обстановку та наявність засуджених на робочих місцях. Під час огляду цехів молодші інспектори чергової зміни звертають увагу на те, щоб засуджені знаходилися на робочих місцях та виконували доручену їм роботу. Згідно п. 29.5 важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом, працівниками, залученими до складу оперативної групи. Перевірка по цехах здійснюється через кожні дві години. В обідню перерву і по закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях. Пунктом 91 даного наказу передбачаються обов`язки старших майстрів (майстрів) цехів. Зокрема п. 91.1. передбачено, що останні зобов`язані бути присутніми при виведенні засуджених на роботу (знятті з роботи), приймати їх за рознарядкою від заступника ЧПНУ спільно з молодшими інспекторами супроводжувати їх до місця роботи і передавати після закінчення роботи заступнику ЧПНУ під підпис у відповідному журналі. Пунктом 91.2 передбачено обов`язок майстрів контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях, дотримання ними розпорядку дня, припиняти їх безконтрольне пересування на території цеху (дільниці), спроби порушення ними встановлених правил поведінки на виробництві. Крім того пунктом 91.3 передбачено, що майстер зобов`язаний щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки в спеціальному журналі. У разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти ЧПНУ або його заступнику і вживати заходів для встановлення особи порушника до його розшуку (т. 1 а.п.120-121);
- висновок по матеріалам службового розслідування від 03.10.2014 року, за яким судом встановлено, що службове розслідування проводилося безпосередньо начальником відділу нагляду та безпеки ВК № 72 ОСОБА_18 . За результатами цього службового розслідування встановлено, що 30.09.2014 року виявлено в повішеному стані на гілці деревини засудженого ОСОБА_10 , який здійснив акт суїциду шляхом повішення. Зроблено висновок, про те, що помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки ОСОБА_14 , не в повному обсязі контролював несення служби, як членами оперативної групи так і молодшими інспекторами чергової зміни, не проявив вимогливості до підлеглого молодшого інспектора чергової зміни відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 , який ніс службу на виробничій зоні установи (майстерня) та був закріплений впродовж доби за даним об`єктом промислової зони установи згідно з відомістю «Про забезпечення нагляду на добу», що призвело до скоєння акту суїциду засудженим ОСОБА_10 відділення СВПС № 3. Начальником відділу нагляду і безпеки ВК №72 ОСОБА_18 встановлено, що майор внутрішньої служби ОСОБА_14 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності (т. 1, а.п.122)
- висновок по матеріалам службового розслідування від 03.10.2014 року, складений начальником відділу нагляду і безпеки ВК № 72 ОСОБА_18 , за яким констатовано, що старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_5 , не в повному обсязі контролював працю та зйом засуджених з виробничої зони установи та перевірку наявності засуджених по робочих місцях, що призвело до скоєння суїциду 01 годині 45 хвилин, 01.10.2014 року засудженим ОСОБА_10 . За вказаним висновком вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 та йому оголошено догану (т.1, а.п.123);
- посадову інструкцію молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки під час чергування у виробничій зоні Вознесенської ВК-72, якою визначено обов`язки молодших інспекторів, зокрема за п. 2.2 - знати чисельність засуджених на виробничому об`єкті, кількість осіб, схильних до втечі, місця їх роботи, обов`язково перевіряти їх наявність на робочих місцях через кожні дві години, про що робити відповідні записи у відомості; п.2.3. - постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд; п. 2.6.- забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи; п. 2.7.-стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації, не використовувалися транспортні засоби для вчинення втечі та інших протиправних дій; п. 2.8-. під час чергування через кожні дві годин робити перевірки засуджених на робочих об`єктах та не менше двох разів на зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених; п. 2.9- вести ретельне спостереження за засудженими, вивчати їхні наміри і вчинки, вимагати від них виконання правил внутрішнього розпорядку, попереджати і рішуче припиняти правопорушення і порушення режиму тримання. З даною інструкцією обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ознайомленні під підпис (т.1, а.п.124-125);
- посадову інструкцію старшого майстра Вознесенської ВК № 72, за якою майстер зобов`язаний бути присутнім при виведенні засуджених на роботу; спільно з молодшими інспекторами супроводжувати засуджених до місця роботи і здавати після закінчення роботи начальнику ЧПНУ; контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях; не допускати безконтрольного пересування засуджених на території цеху, дільниці; щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі; у разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти чергового помічника начальника установи. З даною інструкцією обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений під підпис.( (т. 1 а.п.127-128);
- маршрутну картку молодшого інспектора виробничої зони Вознесенської ВК-72, яку мають при собі інспектори відділу нагляду та безпеки у виробничій зоні, в якій зазначено зокрема їх посадову інструкцію, маршрути обходу ними виробничої зони установи, руху засуджених та місцезнаходження приміщень дільниць майстерні установи, місць шикування засуджених. ( т.1 а.п. 129-143);
- протокол огляду місця події від 07.10.2014 року, за яким оглянута територія промислової зони майстерні Вознесенської ВК № 72 за цехом № 2 та на дереві клену на висоті близько 8 метрів була виявлена мотузка зеленого кольору, яка зав`язана на гілці. Слідів боротьби та плям бурого кольору, схожих на кров не виявлено(т. 1 а.п.144-146);
- протокол огляду місця події від 01.10.2014 року з фото таблицями , за яким оглянуто місце події територія ВК № 72 та виявлено труп ОСОБА_10 повішеним на дереві (т.2 а.п.13-25);
- протокол огляду місцевості від 29.10.2014 року, згідно якого оглянута територія промислової зони ВК № 72, де мав місце суїцид засудженого ОСОБА_10 (т. 1, а.п.147-155);
- повідомлення начальника Вознесенської ВК № 72 ОСОБА_33 , за яким в цех № 2 майстерні установи входить деревообробна дільниця (т. 1, а.п.156);
- протокол огляду документів від 29.10.2014 року, за яким слідчим оглядалися журнали погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях. Оглядом записів за 30.09.2014 року у журналах, встановлено, що перевірки наявності засуджених на робочих місцях проводять в період з 09 години до 23 години ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 . Окрім того встановлено, що інспектори ОСОБА_38 , ОСОБА_37 проводять перевірки одночасно в різних цехах промислової зони установи. (т.1, а.п.157-164);
- сторінка журналу № 1022 проведення перевірок наявності засуджених на робочих місцях цеху №2 Вознесенської ВК-72, в якому за показами самих обвинувачених працював засуджений ОСОБА_10 , встановлено, що 30.09.2014 року обвинуваченим ОСОБА_4 повністю проігноровано обов`язок проведення відповідних погодинних перевірок. Такі перевірки обвинуваченим ОСОБА_4 здійснювались о 17 год., 19 год. та 23 годині. Згідно зазначеного документу також вбачається, що відповідна перевірка засуджених проводилась також і о 23 годині інспектором ОСОБА_41 , що повністю протирічить як показам самого обвинуваченого ОСОБА_5 , так і допитаних в судовому засіданні решти обвинувачених та свідків. З яких вбачається, що близько 22 години 30 хвилин засуджені зі всіх цехів вже були доставлені до міжзонного КПП. ( т.1 а.п.160);
- висновок експерта № 233 від 17.10.2014 року, за яким встановлено, що смерть засудженого ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання (т. 1, а.п.169-172);
- наказ начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №31ос від 21.06.2012 року, за яким ОСОБА_6 призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Вознесенської ВК №72 та має спеціальне звання молодший сержант внутрішньої служби (т.1, а.п.175);
- наказ начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №36ос від 01.08.2012 року, за яким ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 та він має спеціальне звання старший прапорщик внутрішньої служби (т.1, а.п.176);
- наказ начальника Вознесенської виправної колонії №72 №43о/с від 06.06.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_4 призначений на посаду старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 (т.1, а.п.177);
- табель робочого часу за вересень 2014 року у майстерні Вознесенської ВК №72, за яким обвинувачений ОСОБА_4 30.09.2014 року перебував на роботі у майстерні ВК № 72 в другу зміну (т. 1, а.п.185);
- графік роботи персоналу майстерні Вознесенської ВК №72, за яким встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 працював 30.09.2014 року в другу зміну з 15 години до 23 години. (т. 1, а.п.186);
- характеристика засудженого ОСОБА_10 з Вознесенської ВК№72, за якою останній у відношенні до представників адміністрації чемний, зі спокійним характером, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримував рівні та доброзичливі стосунки (т. 1 а.п. 60);
- довідку про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_10 , з якої вбачається, що останній під час перебування у Вознесенській ВК-72 мав 4 заохочення та 4 стягнення (т. 1 а.п.61);
- довідку по особовій справі на засудженого Вознесенської ВК№72 ОСОБА_10 , яка містить дані про його місце народження, проживання, судимість, строки відбування покарання, соціально-корисні зв`язки ( т. 1 а.п.62);
- психологічну характеристику засудженого ОСОБА_10 , за якою останній характеризується за типом темпераменту переважно як сангвінік, екстраверт, структура особистості сильна, не конформний, мав дещо підвищений рівень ситуативної тривожності; важкого сприймав негативну інформацію; суїцидальних спроб, самокалічення та суїцидальних намірів у засудженого не було; на профілактичному обліку у психолога установи не перебував ( т. 1 а.п.63);
- вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2012 року, за яким ОСОБА_10 засуджено за п. 4 ч. 2 ст. 115, ст. 71 КК України до 13 років 1 місяця позбавлення волі ( т.1 а.п.67-68).
Оцінюючи перелічені вище та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вони є належними, допустимими та достовірними, а в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином на підставі досліджених доказів суд приходить до наступних висновків.
Суд враховує, зокрема вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка визначає зобов`язання держави захищати право на життя людини та гарантувати кожному, хто перебуває під юрисдикцією держави, права і свободи, визначені в Конвенції та також опосередковано вимагає, щоб у випадках загибелі людей провадився певний вид ефективного офіційного розслідування. Основною метою такого розслідування є забезпечення ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя, а в тих справах, де фігурують представники чи органи держави, - забезпечення їхнього звітування за загибель людей, яка трапилася під їхньою відповідальністю.
Суд бере до уваги п.72 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Матушевський і Матушевська проти України», де зазначено, що суд надає ваги особливій вразливості осіб, що перебувають під вартою. Суд вважає, що, коли міліція затримує здорову особу, яку згодом знаходять мертвою, на державу покладається обов`язок надати правдоподібне пояснення щодо причин настання смерті, а якщо цього зроблено не буде, державні органи нестимуть відповідальність за статтею 3 Конвенції (п. 70 рішення у справі «Велікова проти Болгарії» ) Насправді, вся чи значна частина інформації про події у пенітенціарних або інших державних установах відома виключно органам влади, тому вони мають обов`язок надати пояснення щодо них (п. 132 рішення у справах «Ертак проти Туреччини» і п. 103 «Хью Джордан проти Сполученого Королівства». У випадку смерті це зобов`язання стає ще більш суворим (п. 99 рішення у справі «Салман проти Туреччини»).
Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст. 102 КВК України, яка визначає, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів, безпеку засуджених.
Відповідно до п. 57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 року, нагляд за засудженими в установах виконання покарань це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.
Пунктом 33 зазначених Правил визначено, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за них покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін та передбачено порядок проведення перевірок наявності засуджених.
За п. 7 Правил територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.
Згідно п. 28 зазначених правил, персонал установ виконання покарань серед іншого зобов`язаний постійно проводити роботу по виявленню та попередженню вчинення правопорушень серед засуджених.
П. 29 Правил визначає серед обов`язків засуджених - суворе дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, виконання законних вимог персоналу установи, пересування за межами локальних секторів на території установи тільки строєм та забороняє засудженим заподіювати собі тілесні ушкодження, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи та перебувати без дозволу адміністрації на виробничих об`єктах, де вони не працюють.
Згідно п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 року важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.
Суд бере до уваги також вимоги посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки під час чергування у виробничій зоні, за якою вони зобов`язані:
- перевіряти наявність засуджених на робочих місцях через кожні дві години, про що робити відповідні записи у відомості (п. 9);
- постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд;
- забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи;
- стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації;
- під час чергування через кожні дві години робити перевірки засуджених на робочих об`єктах та не менше двох разів за зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на їх робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених;
- вести ретельне спостереження за засудженими, попереджати і рішуче припиняти порушення ними режиму тримання.
При цьому, згідно посадової інструкції у своїй діяльності молодші інспектори відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 керуються Конституцією України, Кримінальним, Кримінальним процесуальним, Кримінально-виконавчим кодексами України, наказами, вказівками, розпорядженнями Державної пенітенціарної служби, інструкцією з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах.
Згідно посадової інструкції старшого майстра Вознесенської ВК № 72 він зобов`язаний:
- бути присутнім при виведенні засуджених на роботу;
- спільно з молодшими інспекторами супроводжувати засуджених до місця роботи ;
- контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях;
- не допускати безконтрольного пересування засуджених на території цеху, дільниці;
- щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі;
- у разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти чергового помічника начальника установи.
Таким чином, проаналізоване чинне законодавство, нормативно-правові акти, які детально визначають службові обов`язки представників адміністрації виправної колонії щодо нагляду за засудженими у виробничих зонах установ та належне виконання яких виключає можливість вільного переміщення засуджених на території виробничої зони установи виконання покарань засуджених та залишення їх при цьому поза увагою протягом певного часу. Тому в разі належного здійснення нагляду за засудженими у виробничій зоні Вознесенської ВК-72 30.09.2014 року з боку молодших інспекторів відділу нагляду та безпеки установи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та старшого майстра виробничої майстерні установи ОСОБА_4 була б забезпечена нормальна робота установи виконання покарань та смерть засудженого ОСОБА_10 внаслідок самогубства за межами локального сектору - цеху виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 під час виробничої зміни не мала б місця.
Так, за умови належного виконання своїх посадових обов`язків молодшими інспекторами відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та старшим майстром ОСОБА_4 , виявлення відсутності засудженого ОСОБА_10 мало б статися до перевірки засуджених на міжзонному КПП, оскільки згідно п. 29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 року по закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях, що відповідно до показів самих обвинувачених, свідка ОСОБА_11 та відсутності записів про таку перевірку у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях, не було вчинено.
Серед інших посадових обов`язків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час чергування у виробничій зоні Вознесенської ВК-72 30.09.2014 року, слід відзначити ретельне спостереження за засудженими, попередження і рішуче припинення порушення ними режиму тримання. Належне виконання ними цього обов`язку унеможливо б знаходження засудженого ОСОБА_10 поза межами дільниці деревообробки, де він працював, віднайдення ним засобів для вчинення самогубства (мотузки) та перебування протягом деякого часу поза увагою представників адміністрації виправної колонії та знову б таки забезпечило роботу установи виконання покарань в нормальному режимі.
Згідно п.91. Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 старші майстри цехів зобов`язані серед іншого контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях, щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі.
Так належне виконання зазначених обов`язків зі сторони старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК-72 ОСОБА_4 також унеможливо б знаходження засудженого ОСОБА_10 за межами локального сектору - дільниці деревообробки в період з 22 до 23 години та дало б змогу виявити відсутність засудженого перед доставленням до міжзонного КПП.
Вивченням сторінки журналу №1022 перевірки наявності засуджених на робочих місцях в цеху деревообробки, де працював засуджений ОСОБА_10 , за 30.09.2014 року та відомості про забезпечення нагляду на добу у Вознесенській ВК-72 за 30.09.2014 року встановлено формальний підхід обвинувачених до проведення таких перевірок, що також доводить неналежне виконання обвинуваченими своїх посадових обов`язків, що потягли за собою порушення звичайного режиму діяльності установи виконання покарань та можливість знаходження засудженого ОСОБА_10 поза межами дільниці деревообробки, де він працював, та перебування протягом деякого часу поза увагою представників адміністрації виправної колонії, що і дало йому змогу вчинити самогубство.
Згідно посадової інструкції старшого майстра Вознесенської ВК-72 ОСОБА_4 зобов`язаний крім іншого контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях, не допускати безконтрольного пересування засуджених на території цеху, дільниці; щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі; у разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти чергового помічника начальника установи.
Суд вважає, що належне виконання цих посадових обов`язків, також в свою чергу, повністю унеможливлює знаходження засуджених у виробничій зоні поза увагою виробничого персоналу установи, та можливість їх перебування за межами локальних секторів без відповідного нагляду.
Тому суд розцінює наявність змоги вчинення самогубства засудженим ОСОБА_10 30.09.2014 року за межами виробничої дільниці наслідком дезорганізації роботи установи виконання покарання, в результаті чого було порушено нормальну роботу установи виконання покарання, допущено безконтрольний вихід засудженого за межі ізольованої локальної дільниці та не забезпечено безпеку засуджених шляхом їх ізоляції, що стало можливим внаслідок неналежного виконання посадових обов`язків щодо здійснення постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні Вознесенської ВК №72 зі сторони молодших інспекторів відділу нагляду та безпеки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та старшого майстра виробничої майстерні ОСОБА_4 .
Суд також бере до уваги, що відповідно до п. 31 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом № 275 від 25 грудня 2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань, у кожній установі виконання покарань організовується суворо регламентований розпорядок дня з урахуванням особливостей роботи з відповідним складом засуджених, оперативної обстановки, пори року, місцевих умов та інших конкретних обставин.
Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 під час несення служби 30.09.2014 року по здійсненню постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні Вознесенської ВК-72 допущено неналежне виконання своїх службових обов`язків, через недбале та несумлінне ставлення до них, в результаті чого створено умови для дезорганізації роботи установи виконання покарань, допущено безконтрольний вихід засудженого за межі ізольованої локальної дільниці та не забезпечено безпеку засуджених шляхом їх ізоляції, внаслідок чого засуджений ОСОБА_10 , будучи залишеним без відповідного нагляду та контролю під час виробничої зміни, коли такий нагляд мав здійснюватися постійно, самовільно залишив робоче місце в цеху деревообробки та вільно пересуваючись по території виробничої зони установи без дозволу працівників адміністрації колонії, відшукав мотузку, виліз на дерево за межами локальної дільниці та покінчив життя самогубством через повішання.
Суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усвідомлювали, що порушують певні вимоги обережності, але вважали, що їх відступлення від потрібної поведінки є неістотним і не здатним набути негативного соціального розвитку. Непередбачення можливості настання в даному випадку негативних наслідків свідчить про зневажливе ставлення обвинувачених до суспільних інтересів, їх недостатню передбачливість при здійснені службових обов`язків.
Обов`язок передбачати негативні наслідки від неналежного виконання своїх посадових обов`язків обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 законодавчо визначений в понятті постійного нагляду за засудженими, за яким це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.
Будь-яких обставин, які б не давали обвинуваченим реальної можливості передбачити суспільно-небезпечні наслідки своєї поведінки, в кримінальному провадженні не встановлено.
З огляду на викладене та приймаючи до уваги характеристику засудженого ОСОБА_10 , пояснення колишньої дружини останнього (свідка по справі ОСОБА_29 ), пояснення психолога ОСОБА_28 , специфіку повноважень обвинувачених, доводи сторони захисту щодо належного виконання обвинуваченими посадових обов`язків та відсутності причинного зв`язку між виконанням ними своїх посадових обов`язків та смертю через повішання засудженого ОСОБА_10 , суд вважає необґрунтованими.
Невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненому суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.
Тому, суд приходить до висновку, що у справі існує сукупність наведених вище та досліджених судом допустимих прямих і непрямих доказів, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними та достатньо повно викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину та вважає, що винність обвинувачених у вчинені злочину при обставинах, викладених у вироку, доведена.
Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
При призначенні покарання, суд також враховує відповідно до вимог ст.65 КК України - загальні засади призначення покарання, у тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, та дані, що стосуються осіб обвинувачених.
Так, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 працюють, за місцем роботи характеризуються позитивно (т.1, а.п.178-180), раніше не судимі.
З урахуванням всіх встановлених судом обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без реального відбування основного покарання за санкцією ч. 2 ст. 367 КК України у вигляді позбавлення волі, а із застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, і вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд враховує положення ч.4 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінальних покарань» від 24.10.2003 року №7, де зазначено, що суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове лише з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 69 КК України.
Оскільки судом встановлена відсутність підстав, зазначених у ч. 1 ст.69 КК України, суд вважає необхідним призначити додаткове покарання обвинуваченим у виді позбавлення права обіймати певні посади.
Щодо заявленої під час підготовчого судового засідання представником потерпілої ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 позовної заяви про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, а саме: матеріальної шкоди 7000 гривень, моральної шкоди 10 000 гривень.
В судовому засіданні представник потерпілої відмовився від стягнення матеріальної шкоди, просив суд задовольнити позов в частині лише моральної шкоди.
Розглядаючи позов в цій частині, суд керується ст.ст. 128-129 КПК України та враховує вимоги ч. 1 ст. 1168 ЦК України, де зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Крім того, Пленум Верховного Суду України у Постанові №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз?яснив судам, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Відповідно до ст. 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також прецедентна практика ЄСПЛ, а саме рішення у справі «Абдулазіс, Кабалес і Балкадалі проти Сполученого Королівства від 28.05.1985 року, серія А № 94, п. 96», де зазначено, що стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення з огляду на її природу.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що зазначена шкода заподіяна протиправними, злочинними діями обвинувачених, враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої.
Беручи до уваги наведені обставини, суд вважає, що цивільний позов представника потерпілої в частині стягнення з обвинувачених 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає повному задоволенню.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконання функцій представників влади, в системі Управлінні державної пенітенціарної служби України строком на один рік без застосування штрафу.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у вигляді двох років позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконання функцій представників влади, в системі Управлінні державної пенітенціарної служби України строком на один рік без застосування штрафу.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у вигляді двох років позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в системі Управлінні державної пенітенціарної служби України строком на один рік без застосування штрафу.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді двох років позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 10000 гривень моральної шкоди.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.
Суддя: ОСОБА_1