У х в а л а

26 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

18 березня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява захисника ОСОБА_1 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2.

Підставами для перегляду наведених судових рішень захисник зазначав неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, та невідповідність рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постановах Верховного Суду України, а також рішеннях Європейського суду з прав людини.

Просив допустити до провадження Верховного Суду України кримінальну справу щодо ОСОБА_2, скасувати зазначені судові рішення щодо ОСОБА_2 та направити справу на новий розгляд до компетентного суду першої інстанції.

Суддя Верховного Суду України ухвалою від 22 березня 2016 року повідомив захиснику про невідповідність його заяви вимогам статей 445, 448 та 449 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки захисник у заяві не зазначив конкретну норму закону України про кримінальну відповідальність, яка на його думку неоднаково застосована, не обґрунтував, у чому саме полягає ця неоднаковість, не послався та не додав до заяви відповідної постанови Верховного Суду України з висновком про правозастосування конкретної норми закону України про кримінальну відповідальність або кримінального процесуального закону. Було також звернуто увагу ОСОБА_1 на неузгодженість його заяви за пунктом 2 частини першої статті 445 КПК з позицією Верховного Суду України щодо предмету та меж перегляду судових рішень за цією підставою, а також на неналежне підтвердження своїх повноважень.

Захиснику було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 15 квітня 2016 року та роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде йому повернуто.

На виконання ухвали судді Верховного Суду України від 22 березня 2016 року захисник ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 з уточненнями у встановлений для усунення недоліків строк.

Проте, як убачається з її змісту, зазначених недоліків захисником усунуто не було, у тому числі, не конкретизовано, яка саме норма матеріального права, передбачена законом України про кримінальну відповідальність, неоднаково застосована судом касаційної інстанції, у чому вбачається подібність правовідносин в оспореному рішенні і наданих для порівняння рішеннях касаційного суду, у чому полягає різниця змісту цих рішень з обґрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні у порівнянні з іншими, не зазначено конкретний висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України, якому не відповідає оспорене рішення касаційного суду. Крім того, додана до заяви на підтвердження цієї підстави постанова Верховного Суду України від 21 січня 2016 року не містить даних про джерело її походження.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 450 КПК,

у х в а л и л а:

Заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 Верховним Судом України повернути заявнику.

Повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою статті 450 КПК, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3