В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/303/16-к

Провадження № 1-кп/300/34/2016

05.05.2016 р. смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю:
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
представника потерпілої ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальник Мукачівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Торгавтотранс» м. Мукачево, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, не судимого, обвинуваченого у злочині передбаченому ч. 2 статті 286 КК України, встановив:
15 лютого 2016 року близько 15-ї години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним вантажним фургоном марки «FAW ФУА-N2-CA1051K26L4 R5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом в подвір`ї будинку № 255 в с. Гукливе Воловецького району Закарпатської області зі швидкістю близько до 5 км/год, порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені пунктами 1.3., 1.5., 10.1., 10.9. 11.13. Правил дорожнього руху, згідно з якими:
1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (пункт 1.5.);
10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
2
11.13. Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.
Внаслідок порушення прави безпеки дорожнього руху обвинувачений ОСОБА_4 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в той час знаходилася на вищезазначеному подвір`ї позаду транспортного засобу, а потім переїхав колесами автомобіля через тіло потерпілої.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 25 від 21 березня 2016 року потерпіла ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.
Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду представник потерпілої претензій майнового характеру та щодо компенсації моральної шкоди до обвинуваченого не пред`являла.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у злочині визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому.
З`ясувавши думку прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого, котрі просили визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які визнаються обвинуваченим, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши положення ч.3 статті 349 КПК України, що у випадку ухвалення вироку без дослідження цих обставин в судовому засіданні, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав, що винуватість ОСОБА_4 у злочині доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ч.2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ч.3 статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, особу винуватого та обставини які обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд, на підставі пунктів 1, 2 ч.1 статті 66 КК України, визнав щире каяття обвинуваченого у злочині, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину щодо
3
особи похилого віку.
Суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив злочин вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи.
Призначаючи покарання суд також враховує, що тяжкий злочин, який вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії необережних злочинів, а також відсутність претензій з боку потерпілої сторони.
Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений після дорожньо-транспортної пригоди вживав заходів щодо надання потерпілій стороні допомоги, транспортний засіб використовує в інтересах сім`ї, для заробітку.
На підставі встановлених судом обставин справи суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати основне покарання в межах санкції визначеної ч.2 статті 286 КК України без застосування додаткового покарання.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та всі обставини справи в сукупності, в тому числі позицію прокурора, представника потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не пред`являла, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і він може бути звільненим від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує, що основним джерелом доходів сім`ї обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітнього сина та дружину-пенсіонера, є його заробітна плата, яку він отримує працюючи водієм, а також те, що до пенсії за віком обвинуваченому залишилося три роки, іншої професії він не має.
З врахуванням зазначених обставин, а також всіх обставин які пом`якшують покарання суд вважає, що справедливим буде рішення без призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п.5 ч.9 статті 100 КПК України речовий доказ у справі, зокрема: вантажний автомобіль марки «FAW ФУА-N2-CA1051K26L4 R5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню власнику ТОВ «Торгавтотранс».
Судовий витрати по справі немає.
Підстав для застосування запобіжних заходів суд не встановив.
Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши для нього іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до пунктів 2, 3 ч.1 статті 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця
4
проживання, роботи або навчання.
Речові докази в справі, зокрема, вантажний автомобіль марки «FAW ФУА-N2-CA1051K26L4 R5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ТОВ «Торгавтотранс».
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1