УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/4612/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 307 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 9 червня 2016 року включно. Рішення суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки відсутність у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 посилання на закон України, який передбачає необхідність отримання дозволу на придбання та зберігання боєприпасів, носить не лише формальний характер, а й порушує право обвинуваченого на захист і унеможливлює прийняти у справі законне та справедливе рішення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт направити на судовий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, такою, що не відповідає фактичними обставинам, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Зазначає, що у матеріалах кримінального провадження є довідки про відсутність у ОСОБА_7 дозволів на носіння та використання боєприпасів, чим фактично і підтверджується обвинувачення останнього. що повинно досліджуватись судом виключно під час проведення судового слідства, як і сам висновок експертизи. Невірним є і трактування судом диспозиції ст. 263 КК України як відсильної, тобто такої, що відсилає до закону, яким передбачено наявність дозволу на вчинення відповідних дій зі зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами та пристроями, оскільки поняття відсильної диспозиції чітко визначено кримінальним правом. Зазначаючи такі підстави для повернення обвинувального акту через неналежне на думку суду формулювання обвинувачення, що нібито позбавляє суд дати правильну оцінку та правову кваліфікацію діям обвинуваченого, суд вийшов за межі своїх повноважень. Питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , його винуватості в інкримінованому злочині, може бути встановлено лише під час судового розгляду шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні, що прямо свідчить із положень Глави 28 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Суд при прийнятті рішення зазначених вимог закону не дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, у обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними, а саме під час проведення обшуку у приміщенні гаража № НОМЕР_1 , що розташований за адресою, АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 23 патрони калібру 5,45Х39мм. (патрони для АК -74, АКС-74, АКС-74У), які згідно висновку судово-балістичної експертизи 1/1085 від 10.08.2015 є боєприпасами та придатні для стрільби на ураження, наведено правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а саме: своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.
Крім того в матеріалах кримінального провадження наявні довідки про відсутність у ОСОБА_7 дозволів на носіння та використання боєприпасів, проте дані обставини повинні досліджуватися судом виключно під час проведення судового слідства разом з іншими доказами.
Посилання суду як на підставу повернення провадження прокурору на відсутність в обвинувальному акті вказівки на закон України, який порушив ОСОБА_7 , незаконно придбавши боєприпаси, які він і зберігав, та на неналежне формулювання обвинувачення, що нібито позбавляє суд дати правильну оцінку та правову кваліфікацію діям обвинуваченого, є в даному випадку формальними та не можуть бути підставами для повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності в цілому вимогам ч.5 ст.2 ст.291 КК України, а також не впливають на хід судового розгляду та прийняття судових рішень.
Повноваження суду у підготовчому провадженні чітко врегульовані ст.ст. 314-317 КПК України.
Питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , його винуватості в інкримінованому злочині, може бути встановлено лише під час судового розгляду шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні, що прямо свідчить із положень Глави 28 КПК України.
Крім того слід також зазначити, що відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити крім іншого правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України саме про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а не на будь-який інший Закон України, який тим чи іншим чином регулює відповідні суспільні відносини.
З огляду на викладе, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.
У зв`язку із зазначеним ухвала суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт разом з матеріалами провадження направленню на розгляд до того ж суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: