Справа № 527/1899/15-к
провадження № 1-кп/527/5/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2016 року м..Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000542 від 22.06.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черномин Піщанського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня (професійно-технічна), не працюючого, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України,

в с т а н о в и в :

22.06.2015 року в період часу з 18-ї до 19-ї години на території домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та співмешканцем його доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані сп`яніння тяжкого ступеня, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка, яка переросла у бійку. В ході бійки ОСОБА_7 повалив ОСОБА_6 на підлогу у веранді будинку, та наносив йому удари ногами та руками , а після того, як тому вдалося піднятися, на порозі, біля будинку, наніс два удари червоною цеглиною по голові від чого цеглина розломилася навпіл.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 94 від 23.06.2015 року у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійних ран м`яких тканин голови, що утворились від не менш як двократної дії тупих предметів, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та у вигляді синців тулуба, внутрішньо шкіряних крововиливів, саден м`яких тканин голови, лівої сідниці, що утворились від не менш як п`ятикратної дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У відповідь на такі дії, ОСОБА_6 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю, враховуючи свій похилий вік та фізичну неспроможність протистояти агресії, умисно, з метою захисту від протиправного посягання, діючи у явній невідповідності небезпечності посягання, оскільки нападник залишився без цеглини, складним ножем, який був у нього в кармані брюк, наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітки зліва.

Смерть гр. ОСОБА_7 настала на місці події в результаті одиночного, проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з пошкодженням серця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України не визнав. Мотивував тим, що удар ножем не наносив (« я його не штрикав»), а лише махав перед собою ножем з метою самооборони, так як ОСОБА_7 бив його. Потім останній оступився, повалився на нього і попав на ніж.

Детальніші показання обвинуваченого були такими. ОСОБА_7 співмешканець його доньки ОСОБА_9 , проживав з ним у одному дворі протягом півтора року. Він (обвинувачений) разом зі своєю дружиною - у новішому будинку, донька з зятем - у старому. До події 22.06.2015 року стосунки між ними були нормальні. ОСОБА_7 пив кожного дня за рахунок крадіжок та на «дитячі» гроші, які виплачує держава. В той день він (обвинувачений) пішов до дочки та грався із внуками . Зять був у нетверезому стані, почав вимагати у доньки гроші, бити та душити її за горло. Юлія втекла. Він заступився за дочку, зав`язалася бійка. Вони борюкалися в калюжі біля столу, що стояв поблизу старого будинку. Потім ОСОБА_7 продовжував пити за цим столом разом із ОСОБА_10 , так як здали метал і змогли придбати спиртне. Він кілька разів в той день сперечався із зятем: спочатку із-за того, що не захотів пити з ним , потім із-за дочки. Закривався від ОСОБА_7 в будинку. Той приходив до його будинку двічі. Другий раз коли вже повернулася з роботи дружина. Вдарив табуреткою по вхідних дверях, а потім ногою. Двері відкрилися всередину. І він і дружина кричала йому, щоб «ішов звідси по хорошому». У відповідь зять обізвав дружину нецензурно. Ударив його цеглиною по голові, цеглина розпалася,полилася кров. Зять був значно молодший і здоровіший від нього. Намагаючись захиститися він (обвинувачений) витяг ніж. Після цього ОСОБА_7 стрибнув на приступку, спіткнувся перед порогом і наштрикнувся на ніж. Він відштовхнув його від себе з порогу, зять упав під хату на скляні банки, які стояли там. Ніж сховав вдома у плиті.

Потерпіла ОСОБА_4 рідна сестра загиблого ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що очевидцем події не була. Про смерть брата її повідомила по телефону двоюрідна сестра, яка проживає в селищі Градизьк, сказавши, що «старий зарізав ОСОБА_11 ». Це ж підтвердила в телефонній розмові співмешканка брата - ОСОБА_12 : « ОСОБА_11 мертвий. Завелися із батьком, той поранив його ножем». Коли вона приїхала на місце події, там було багато міліції, чекали експерта. Брат лежав під хатою, але в дворі не було світла , тому вона нічого не розгледіла. Поховання загиблого здійснила разом зі своїм чоловіком за власні кошти. Понесли витрати на ритуальні послуги.

Жодної матеріальної допомоги від обвинуваченого та його сім`ї не отримали. Характеризувала цю сім`ю негативно: п`ють, обвинувачений постійно б`є свою дружину, огород не обробляють, господарство не тримають. Не заперечувала, що проживаючи з ОСОБА_13 її брат також постійно пив, тому вона та мати змушені були забезпечувати їх продуктами, щоб діти не голодували. Умов для проживання там не було, всюди убогість і безлад.

Потерпіла наполягала на суворому покаранні ОСОБА_6 , вказувала, що не погоджується із кваліфікацією його дій органом досудового розслідування.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_14 дружина обвинуваченого, пояснила, що 22.06.2015 року з 7 до 18 години вдома не була, а тому, що в цей час там відбувалося - не бачила. Працювала по найму у однієї жінки полола огород. Коли прийшла додому чоловік був у зачиненому будинку. Відкрив їй двері. Вона принесла додому огірків, збиралися їсти. Пішла до столу на подвір`ї, щоб взяти тарілку. Тут вибіг із старої хати ОСОБА_15 , а за ним - зять ОСОБА_16 . Він був п`яний. Питав чи купила, щось добре дитині. Почав вимагати гроші. Грошей вона йому не дала, сказала, що сама поведе дітей по морозиво. Коли повернулася до будинку, чоловік нарізав розкладним ножем огірки, вони закрилися на защіпку. В цей час прибіг зять ОСОБА_17 , почав рватися до будинку, кілька разів вдарив по дверях табуреткою, ті розчинилися. Він нічого не казав, але вона подумала, що той домагається, щоб вона віддала йому гроші. До нього вийшов ОСОБА_18 , казав: « ОСОБА_11 , відійти від дверей». ОСОБА_17 схватив червону цеглину, яка лежала на порозі і вдарив нею чоловіка по голові, вона розсипалася на дві половини. Відразу полилася кров і забруднила білу футболку і брюки ОСОБА_6 . Вона стояла позаду і бачила це, чоловік закричав їй: « ОСОБА_19 ».

Відкривши вікно у дальній кімнаті, вискочила на вулицю. Як наносив удар ОСОБА_8 у відповідь не бачила. Юлії в цей час вдома не було. По вулиці Кірова селища ОСОБА_20 вона зустріла якогось хлопця і попрохала його, щоб викликав «швидку» та міліцію. Коли приїхала швидка допомога, зайшла у двір і побачила, що ОСОБА_17 лежить головою у кущі клематиса, який ріс поблизу порогу будинку. Там же між цим кущем і вікном стояло десь 15 однолітрових банок.

До цього стосунки у чоловіка та зятя були нормальні. ОСОБА_17 у п`яному стані поводився досить агресивно, бився. Свідок вказувала, що в день події і вона і чоловік були тверезими.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він кум ОСОБА_21 .. 22.06.2015 року він, ОСОБА_21 та його співмешканка сиділи в будинку і розпивали спиртне. Випили десь 0.7 л самогону. Кум відносно Замогильної ОСОБА_9 під час застілля вів себе агресивно, вони між собою «заводилися». ОСОБА_22 постукала у вікно. ОСОБА_17 вийшов . Був він у самих трусах п`яний та агресивно налаштований. Десь через 20 хв. він (свідок) вийшов із будинку і побачив ОСОБА_7 лежачим біля будинку ОСОБА_8 . Очевидцем сварки між ОСОБА_8 та ОСОБА_17 не був. Відразу викликав швидку допомогу та забрав дітей, щоб вони цієї картини не бачили.

Допитана за клопотанням представника потерпілої свідок ОСОБА_23 пояснила, що ОСОБА_7 - її двоюрідний брат, крім того, вона хрещена його найменшого сина ОСОБА_24 (спільна дитина брата із ОСОБА_13 ). 22.06.2015 року після 20-ої години до неї приїхав ОСОБА_15 і привіз їй дітей ОСОБА_25 , 6-7 років, та дворічного ОСОБА_26 . ОСОБА_27 розповів, що вони були надворі і все з ОСОБА_24 бачили. Між дідом ОСОБА_8 та дядею ОСОБА_11 ( ОСОБА_17 ) виникла сварка , вони почалися битися на порозі біля хати , дід ножем «поронув» дядю ОСОБА_11 , той впав на банки біля порогу.

Свідок вказувала, що ОСОБА_8 як вип`є стає неадекватним, бив свою дружину ОСОБА_28 , тому вона після цього часто проживала у будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_17 . Брат «підроблявся» на рибі, годував їх всіх, ОСОБА_8 ніде не працював, тому сварки постійно виникали тільки із-за грошей.

Свідок ОСОБА_29 , допитаний судом за клопотанням представника потерпілої, надав такі ж показання стосовно відносин ОСОБА_6 із своєю дружиною. Вказав, що та постійно ходила побитою, скаржилася, що « ОСОБА_30 побив, хотів гроші забрати». Гудзій міг продати продукти, куплені ОСОБА_13 або дружиною. В нетверезому стані він стає неадекватним. Він (свідок) одного разу прийшов разом із ОСОБА_31 (законним чоловіком ОСОБА_9 дочки обвинуваченого) до ОСОБА_6 в гості, випили по чарці, ОСОБА_8 після цього без видимих причин схватив ніж і кинувся до нього. Він (свідок) вибив ніж. ОСОБА_32 (загинув у ніч з 4 на 5 грудня 2015 року) також розповідав йому, що ОСОБА_8 не раз кидався на нього з ножем ОСОБА_7 двоюрідний брат його (свідка) дружини, любив дітей і був не ледачим.

Свідок ОСОБА_33 фельдшер швидкої допомоги, підтвердив у судовому засіданні, що виїжджав на місце події, бачив там обвинуваченого, голова його була в крові. На його погляд він був п`яний («добре накиданий»), про що свідчила незв`язність мови. У дворі було дві хати старіша і новіша. Труп лежав поблизу східців новішого будинку, понад стіною, головою у якийсь кущ. У дворі був ще якийсь молодий хлопець, але він був п`яний, міліція його виштовхала. На столі у дворі стояла пляшка та якась консерва.

Такі ж показання щодо розміщення трупу ОСОБА_7 дав у засіданні свідок ОСОБА_34 водій швидкої допомоги, який виїжджав на виклик. Вказав, що виклик був на ножове поранення. Коли під`їхали до двору, лікар оглянув потерпілого, і на його (свідка) питання відповів, що носилки вже не потрібні. Труп лежав під хатою понад стіною у якомусь кущі.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, підтверджується також об`єктивними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, з витягу з ЄРДР та рапорту чергового Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області вбачається, що о 20-00 год. 22.06.2015 року до чергової частини по телефону звернулася ОСОБА_35 , яка повідомила, що в селищі Градизьк за місцем проживання вона виявила труп свого чоловіка ОСОБА_7 зі слідами насильства.

Згідно протоколу огляду місця події, який проводився 23 червня 2015 року, вночі з 0 год. 03хв. до 2 год.10 хв. в домогосподарстві ОСОБА_6 , розташованому по АДРЕСА_1 , перед сходинкою до бетонного порога на відстані 0, 5 м на земляному покритті було виявлено труп ОСОБА_7 , лежачий на спині , праве плече впирається у фундамент будинку, ноги розведені. На трупові лише труси синтетичні синього кольору. На животі трупа та під лівим боком наявні уламки скла. Тіло лежить серед скляних банок та на банках. На животі, кистях, стегнах нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров. Пошкодження виявлені: в лобній ділянці справа рана неправильно овальної форми з нерівними краями, рана лінійної форми в епістральній ділянці (по центру). Біля трупу, перед входом в будинок, виявлено табуретку.

На порозі перед будинком є нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров , такі ж нашарування у формі плям та бризок - на дверній рамі, на сходинці та на білій цеглині, яка лежить перед входом у будинок. За правою половиною двостворчатих дверей виявлено два фрагменти цеглини червоного кольору, в будинку у грубі розкладний туристичний ніж із нашаруванням на клинку речовини бурого кольору, схожої на кров.

Вказані сліди та вилучені предмети (табуретка, два фрагменти червоної цеглини, біла цеглина, ніж) є підтвердженням достовірності показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_14 в частині того, що потерпілий вибивав двері табуреткою, застосував до ОСОБА_6 цеглину, та що сутичка між ними , яка привела до летального наслідку для ОСОБА_7 , відбулася у веранді та на бетонному вході до неї.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23.07.2015 року № 77 у потерпілого ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження:

перша група проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням серця, тампонада серця кров`ю (в сердечній сумці 300 мл крові із згортками), лівосторонній гемоторакс (500 мл крові в лівій плевральній порожнині), крововиливи по ходу ранового каналу, які носять прижиттєвий характер, утворились незадовго до настання смерті від одноразової дії гострого колюче-ріжучого предмету, яким може бути лезо ножа, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент їх спричинення, і в даному випадку привели до смерті;

друга група забійна рана голови та різана рана тулубу носять прижиттєвий характер, утворились незадовго до настання смерті і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Забійна рана голови утворилася від одноразової дії тупого твердого предмету, який діяв під кутом, або при ударі об такі при падінні з висоти зросту людини.

Різана рана бокової стінки живота утворилась від одноразової дії гостро-ріжучого предмету, яким може бути уламок скла, або при ударі об нього при падінні з висоти зросту людини.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті одиночного, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням серця, яке привело до тампонади серця кров`ю.

Між тілесними ушкодженнями першої групи та причиною смерті є прямий причинний зв`язок.

Вказаний висновок виконано досвідченим експертом із 15-річним стажем роботи, з дотриманням «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, він узгоджується із встановленими у судовому засіданні обставинами події, тому його правильність сумнівів у суду не викликає.

Таким чином, нанесення єдиного удару ножем в область грудної клітки потерпілого підтверджується об`єктивними судово-медичними даними. На це вказує характер ушкодження (проникаюча колото-різана рана) , а також виявлена металізація сполуками заліза шкіри навколо рани. Експерт дійшов висновку, що була прикладена достатня сила при нанесенні тілесного ушкодження. Підтвердженням цього є, зокрема, те, що рановий канал, виявлений на трупі ОСОБА_7 має глибину 5,5 см, направлений спереду - назад, справа наліво.

Механізм спричинення тілесних ушкоджень був продемонстрований обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту 24 червня 2015 року за участю понятих та експерта ОСОБА_36 .

Тоді на відеокамеру, без тиску, на другий день після події, обвинувачений описав нанесення тілесних ушкоджень потерпілому інакше, ніж у судовому засіданні. Показав на ляльці , як у веранді ОСОБА_7 повалив його і наніс удари руками та ногами по тілу, як наніс йому в дверному пройомі удар червоною цеглиною по голові, як потім намагався підняти ще й білу цеглину, яка лежала на порозі, але він (обвинувачений) відштовхнув її, а потім , вийнявши розкладний ніж із брюк, наніс удар по тілу.

Дослідивши вказаний запис суд переконався, що тоді не йшлося про те, що потерпілий наштрикнувся на ніж. Згідно висновку судово-медичного експерта № 77 Б від 30.06.2015 року, показання ОСОБА_6 дані ним в ході слідчого експерименту співпадають з даними судово-медичної експертизи ОСОБА_7 . З огляду на викладене, суд вважає механізм нанесення тілесного ушкодження, описаний обвинуваченим під час слідчого експерименту достовірним і кладе його в основу обвинувачення.

Об`єктивно підтверджуються показання обвинуваченого про те, що незадовго до події ОСОБА_7 бив його доньку ОСОБА_37 , душив її, вимагаючи грошей, в зв`язку з чим він змушений був захищати її . Замогильна ОСОБА_12 оглядалася експертом 23 червня 2015 року, тобто відразу після події, пояснила йому, що 22.06.2015 року близько 17-00 год., співмешканець ОСОБА_38 , на подвір`ї за місцем проживання, штовхнув її з велосипеда, вона упала на землю, бив ногами по нижніх кінцівках, душив за шию руками. Вона забігла в хату, він прийшов і душив далі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 95 від 23.06.2015 року у ОСОБА_39 виявлено синці шиї, нижніх кінцівок, що утворилися можливо в строк та при вказаних обставинах, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Синець шиї міг утворитися при здавлюванні шиї тупим предметом, яким може бути передпліччя нападника.

Об`єктивними судово-медичними даними також підтверджено наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок застосування фізичного насилля до нього з боку потерпілого. Так, згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.06.2015 року № 94 при обстеженні ОСОБА_6 були виявлені забійні рани м`яких тканин голови, які утворилися від не менш як двохкратної дії тупих предметів, можливо в строк та при вказаних обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці тулуба, внутрішньо шкіряні крововиливи, садна м`яких тканин голови, лівої сідниці утворилися від не менш, як п`ятикратної дії тупих предметів, можливо в строк та при вказаних обставинах, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виходячи з анатомічної локалізації, характеру виявлених тілесних ушкоджень, експерт дійшов висновку що ОСОБА_8 не міг сам собі заподіяти вище описані тілесні ушкодження.

Свідченням того, що удари під час сварки, яка переросла в бійку, наносилися лише ОСОБА_7 є те, що на його тілі інших тілесних ушкоджень (крім отриманих внаслідок удару ножем та від падіння) виявлено не було. Також у потерпілого під час дослідження трупа не встановлено тілесних ушкоджень характерних для захисту руками. В матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили, що тілесні ушкодження , виявлені у ОСОБА_8 були отримані внаслідок дій якоїсь іншої особи, а не ОСОБА_7 . Таким, чином, вказане свідчить про наступальний характер дій ОСОБА_7 по відношенню до значно старішого від нього ОСОБА_8 . Також суд дійшов висновку, що агресивність потерпілого пояснювалася ступенем його сп`яніння. Так, при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від його трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 3.4 проміле, як в крові, так і сечі, що стосовно живої людини відповідає тяжкому ступеню сп`яніння.

Версію обвинуваченого ОСОБА_6 про подію, висловлену ним у судовому засіданні, яка полягає в тому, що він не наносив удару ОСОБА_7 , той сам «наштрикнувся на ніж», суд сприйняв критично, оскільки це спростовується, як об`єктивними судово-медичними даними, так і даними стосовно механізму спричинення тілесних ушкоджень, які давалися ним особисто через два дні після події - під час проведення слідчого експерименту з ним 24.06.2015 року, і були зафіксовані на цифрову відеокамеру. Відеозапис було досліджено у судовому засіданні.

Суд звернув також увагу на характеристику ножа, яким було нанесено тілесне ушкодження і який було вилучено під час огляду місця події. Ніж розкладний, туристичний: в нього входять виделка, ложка, штопор, відкривачка, клинок ножа. Довжина руків`я ножа 11 см, довжина клинка 7 см. Таким чином, порівнюючи довжину клинка та глибину ранового каналу - 5,5 см, можна дійти висновку, що ніж практично повністю ввійшов у тіло потерпілого, рановий канал пройшов у товщі серцевого м`яза, тому таке тілесне ушкодження не є поверхневим. Глибина та характер ушкодження вказують, що вони не могли утворитися при простому потраплянні на гострий предмет. Якби потерпілий наткнувся самостійно на колюче-ріжучий предмет, то глибокого поранення не було б, оскільки він би рефлекторно відсахнувся , відчувши біль.

Врахувавши викладене, захисну версію обвинуваченого, його плутані показання в засіданні, суд вважає обраною формою захисту з метою уникнення покарання на вчинене.

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_7 напав на потерпілого у його будинку, наніс удари в різні частини тіла, в тому числі цеглиною по голові, був значно молодшим і сильнішим за обвинуваченого особу пенсійного віку, а тому за таких обставин у того були підстави вважати, що є реальна загроза його життю та здоров`ю, а отже, ОСОБА_6 перебував в стані необхідної оборони. При цьому застосований ним спосіб захисту явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, адже в момент нанесення ним удару ножем, небезпека нанесення удару цеглиною для нього практично минула.
Верховним Судом України у постанові від 27 листопада 2014 року у кримінальній справі №5-34кс14 висловлена правова позиція щодо якої стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, є непрацездатним за віком, особою пенсійного віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання Градизька селищна рада компрометуючих даних на нього немає.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За відсутності об`єктивних медичних даних про стан сп`яніння ОСОБА_6 під час події, за наявності суперечливих показань свідків з цього приводу, всі сумніви суд трактував на користь останнього.

Негативна характеристика обвинуваченого свідками ОСОБА_23 та ОСОБА_29 (родичами ОСОБА_7 ) частково сприйнята критично, адже в значній мірі це були показання з чужих слів, які суд перевірити не в змозі (Замогильний, на слова якого вони посилалися, загинув).

Відповідно до роз`ясень даних в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, характеристику особи, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покаранняу виді у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією статті, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення.

При цьому суд врахував, що обвинувачений не розкаявся, не висловлював жаль з приводу наслідку що настав, жодним чином не намагався відшкодувати спричинену шкоду, навпаки в засіданні намагався довести, що діяв правильно і іншого виходу у нього не було.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення на її користь з ОСОБА_6 7555 грн. у відшкодування спричиненої майнової шкоди та 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню частково. Документально (рахунком, накладною) підтверджено, що витрати потерпілої пов`язані з похованням загиблого брата склали 7555 грн. (вартість ритуальних послуг).

Відповідно до ч.1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Відповідно до цієї норми, з обвинуваченого на користь потерпілого стягується 7555 грн. у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові /дружині/, батькам /усиновлювачам/, дітям /усиновленим/, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Достовірно встановлено, що ОСОБА_4 - це рідна сестра ОСОБА_7 по матері, тому вона до складу рідних, яким може відшкодовуватися моральна шкода не входить. Крім цього, у кримінальному провадженні відсутні докази, що ОСОБА_4 станом на 22.06.2015 року була членом сім`ї ОСОБА_7 .. Вони проживали в різних населених пунктах, не були поєднані спільним побутом. Встановлені обставини свідчать про відсутність, передбачених законом підстав для стягнення на її користь моральної шкоди, тому вказана позовна вимога не задовольняється.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Під варту взяти в залі суду. Строк відбування покарання рахувати з 14:45 год. 21 березня 2016 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди -7555 грн. У задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди відмовити.

Речові докази у справі: дискові носії інформації DVD-R із відеозаписом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_14 зберігати при справі, джинсові штани сірого кольору, футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, табуретку, які зберігаються в кімнаті речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_6 ; труси синього кольору, належні ОСОБА_7 , зразки нігтів та волосся потерпілого ОСОБА_7 , цеглину білого кольору, два фрагменти червоної цеглини, ніж розкладний знищити в установленому законом порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який утримується під вартою в цей же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1