ун. № 759/3915/16-к
пр. № 1-кп/759/339/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000207 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 02 лютого 2015 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 09 січня 2016 року, приблизно в 12.35 годин, знаходячись в приміщенні супермаркету «Сільпо», розташованого по пр-ту Перемоги, 87, в м. Києві, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД".
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 09 січня 2016 року, приблизно в 12.40 годин, проходячи вздовж торгівельних полиць та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгівельних полиць чуже майно, яке належить ТОВ "Фоззі-ФУД", а саме: шоколад Roshen Elegance екстра чорний мигдаль, арт. 357911, в кількості 8 штук, загальною вартістю 237 гривень 06 копійок; шоколад Roshen Elegance темний молочний мигдаль, арт. 357998, в кількості 6 штук, загальною вартістю 178 гривень 02 копійки; шоколад Roshen Elegance екстра чорний, арт. 357910, в кількості 6 штук, загальною вартістю 178 гривень 02 копійки, а всього товару на загальну суму 594 гривні, сховавши його в кишені своєї куртки.
В подальшому, маючи намір повторно, таємно викрасти чуже майно, ОСОБА_3 , приблизно в 12.45 годин, перетнув лінії кас та направився до виходу з супермаркету, чим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним, на власний розсуд, однак довести свій злочинний умисел до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками охорони супермаркету «Сільпо» разом з наявним при ньому товаром, який він намагався викрасти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , виним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 09 січня 2016 року, приблизно в 12.35 годин, він знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Сільпо», розташованого по пр-ту Перемоги, 87, в м. Києві, вирiшив вчинити крадiжку чужого майна, з метою обернення його на свою користь та подальшого особистого використання.
Взявши на полицях в торгівельному залі 20 шоколадок Roshen, він непомітно сховав зазначений товар в кишені своєї куртки, після чого направився до кас, де не розрахувавшись за товар, який знаходився у нього в кишенях куртки, направився до виходу з торгівельного зала, проте був затриманий працівниками охорони магазину з наявним при ньому майном.
У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив закінчений замах на повтороне таємне викрадення чужого майна.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який з 2004 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, стан його здоров`я, який на час скоєння кримінального правопорушення суспільно-корисною працею зайнятий не був, раніше судимий, скоїв злочин у період іспитового строку, його відношення до скоєного, що тяжких наслідків від скоєного не настало, заподіяна злочином шкода потерпілому відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 на день винесення даного вироку не відбув покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, на підставі ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати йому до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного ОСОБА_3 покарання невідбуте ним покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, призначивши йому остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в закону силу, обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу, у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі судового засідання.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з 04 квітня 2016 року.
Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 04 квітня 2016 року, до набрання вироком законної сили, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Речові докази по справі: шоколад Roshen Elegance екстра чорний мигдаль, арт. 357911, в кількості 8 штук; шоколад Roshen Elegance темний молочний мигдаль, арт. 357998, в кількості 6 штук; шоколад Roshen Elegance екстра чорний, арт. 357910, в кількості 6 штук - залишити ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД".
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: