Провадження № 1-кп/317/40/2016
Справа № 317/3817/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002290 від 30.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Атманай Якимівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 20.10.2015 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
29.11.2015 р. приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття дверей автомобілю ЗАЗ «Славута», д.н. НОМЕР_1 , який знаходився біля магазину «Риболов» поблизу с. Бабурка Запорізького району Запорізької області, розуміючи, що за його діями не спостерігають стороні особи, таємно викрав шкіряну барсетку чорного кольору, яка знаходилась в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, в якій знаходились документи, банківська картка «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , банківська картка «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 300 грн. 00 коп. номіналами 1 купюра 100 грн., 1 купюра 200 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого покинув дану територію, тим самим отримав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, тобто таємно викрав його.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 300 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, та не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини кримінального правопорушення пояснив, що коли вони разом з товаришем були поблизу с. Бабурка, йдучи по вулиці він особисто витягнув з автомобіля потерпілого барсетку, після чого пішов на зупинку громадського транспорту. Коли стояв на зупинці, був затриманий.

Оскільки обвинувачений дав свідчення в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду кримінального провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середнього ступеня тяжкості, особу винного, який раніше судимий, має невідбуте покарання у вигляді громадських робіт, на обліку у нарколога не перебуває.

Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який у заяві від 30.11.2015 р. просив суворо обвинуваченого не карати та зазначив про відсутність матеріальних претензій до нього.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не виявлено.

За таких обставин, враховуючи особу винного, думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту в межах санкції статті.

Суд вважає за необхідне визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 20.10.2015р.

За клопотанням прокурора, з метою забезпечення виконання даного вироку суду, запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від його виконання та вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи факт перебування обвинуваченого у розшуку, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду. Наразі відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 20.10.2015 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців 5 (п`яти) днів арешту.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі, взявши його під варту негайно із зали суду.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 ; картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про страхування № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ; шкіряний гаманець чорного кольору; банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 ; банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 300 грн. 00 коп. номіналами 100 грн. 1 шт., 200 грн. 1 шт., передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому як законному власнику

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1