Справа № 190/488/16-к
Провадження №1-кп/190/38/16
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року м.П`ятихатки
П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/38/16 (ЄРДР №0000097) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, має неповну середню освіту, одруженого, не працюючого, військовонезобов`язаного (знятого з обліку), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.12.2015 року приблизно о 00год. 30хв. ОСОБА_4 , знаходячись на вул.Шкільна в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи умисно, скориставшись тим, що стояла нічна пора доби, свідків та очевидців не було та за його злочинними діями ніхто не спостерігав, проник до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись позаду жилого будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_3 , обвинувачений помітив порожній кисневий балон темно-синього кольору ємністю 40л та висотою 1640мм, вагою 55кг, який ОСОБА_4 взяв на плече та вибіг із території вказаного домоволодіння. З метою подальшого використання вкраденого майна ОСОБА_4 залишив кисневий балон між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як помітивши потерпілого ОСОБА_5 , утік з місця вчинення злочину. За висновком товарознавчої експертизи №16 від 08.02.2016 року вартість викраденого майна кисневого балону становить 700 грн.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, яке він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе на підставі ст.63 Конституції України.

Крім того, обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем. Також ОСОБА_4 в судовому розгляді кримінального провадження заявив про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло. Добровільність подання вказаних заяв та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні

Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове провадження не з`явився, до суду надано заяву від потерпілого від 14.03.2016 року, в якій ОСОБА_5 просив провести судове провадження за його відсутності, жодних вимог до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з цим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, яке він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступень тяжкості скоєного умисного тяжкого злочину проти власності, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченого та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.

На підставі вищевикладеного, призначаючи покарання, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, з урахуванням положень ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід не обирався, речовий доказ згідно ст.100 КПК України слід залишити у потерпілого.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на два роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ порожній кисневий балон темно-синього кольору ємністю 40л, висотою 1640мм, вагою 55кг, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1