Справа № 465/6667/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/449/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
29 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на вирок Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2016 року,-

в с т а н о в и в:
вироком Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 9 (дев`ять) років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено ОСОБА_4 рахувати з 19 липня 2015 року, тобто з часу його затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_4 ухвалено зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні покарання у вигляді позбавлення волі з 19 липня 2015 року по час набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами та стягнуто з обвинуваченого судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним вироком адвокат ОСОБА_3 подала в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху виходячи із наступного.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначається вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

У відповідності до ч. 1. ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін; змінити вирок або ухвалу; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Як вбачається зі змісту прохальної частини апеляційної скарги , адвокат ОСОБА_3 просить суд апеляційної інстанції змінити вирок відносно ОСОБА_4 та призначити йому більш м`яке покарання, оскільки призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Однак, в мотивувальній частині апеляції адвокат вказує, що суд першої інстанції при винесенні вироку Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2016р. допустив однобічність та неповноту судового слідства, не вірно врахував особу обвинуваченого, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання, до невідповідності кваліфікації злочину, ступеня тяжкості та особі засудженого.

Адвокат також наголошує на тому, що обвинувачений визнав свою вину частково, що в ході судового слідства не було допитано основного свідка ОСОБА_5 .

Отже, виходячи з мотивувальної части апеляційної скарги, можна зробити висновок, що апелянт не погоджується і по суті з винесеним вироком, а не тільки з мірою призначеного судом покарання. Мотиви, які наведені в апеляційній скарзі, у відповідності до вимог ст. 409 КПК України можуть бути підставою для скасування вироку.

Таким чином апелянт в своїй апеляційній скарзі, в порушення вимог ст. 396 КПК України, чітко не зазначив свої вимоги та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Таким чином, апелянт, при подачі апеляційної скарги, не дотримався вимог ст. 396 КПК України, що унеможливлює за таких умов відкриття апеляційного провадження до виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

у х в а л и в:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на вирок Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2016 року - залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ять діб з дня отримання копії ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно направити апелянту та роз`яснити, що у випадку, якщо апелянт не усуне недоліки, зазначені в ухвалі, його апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2
Львівської області