Справа №635/6655/16-к
Провадження №1-о/635/4/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року

Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відео конференції під час трансляції з приміщення Херсонської виправної колонії (№61) Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області під час відео трансляції заяву засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гаваноси Вулканештського району республіки Молдова, громадянина Молдови,

про перегляд вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 засуджений вироком Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року за ч. 1 ст. 222, ст. 69, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 144, ст. 190-1, ч. 2 ст. 17, п.п. «а, г, з, і» ст. 93, п.п. «а, з, і» ст. 93, ст. 42 КК України (в редакції закону 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 6 березня 2001 року вирок Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року в частині засудження ОСОБА_7 його за ч.3 ст.144 КК України (в редакції закону 1960 року) скасовано і справу в цій частині закрито. ОСОБА_7 вважається засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ст. 69, ч. 3 ст. 142, ст. 190-1, ч. 2 ст. 17, п.п. «а, г, з, і» ст. 93, п.п. «а, з, і» ст. 93 КК України (в редакції закону 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

25 серпня 2016 року засуджений ОСОБА_7 подав заяву про перегляд вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року за нововиявленими обставинами, яка надійшла до Харківського районного суду Харківської області з Апеляційного суду Харківської області 12 вересня 2016 року.

В заяві ОСОБА_7 просив скасувати вирок Харківського обласного суду і ухвалити новий законний та справедливий вирок. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 зазначив, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи органом досудового розслідування та судом були порушені вимоги п.п. 3, 4 ч.1 ст.45, ст.ст. 19, 128, 142, 246, 281 КПК України (в редакції закону 1961 року), чим було порушено його право на захист. На час проведення досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_7 , будучи громадянином Молдови, не володів ані російською, ані українською мовами, з моменту затримання не було забезпечено участь перекладача та захисника, копії вручених йому процесуальних документів на його рідну мову не перекладались, що позбавило його можливості зрозуміти суть висунутого обвинувачення, ознайомитися з матеріалами справи та заявити необхідні клопотання. З липня 1997 року всупереч вимогам ч.3 ст.61 КПК України (в редакції закону 1961 року) захисник ОСОБА_8 здійснювала одночасно його захист та захист ОСОБА_9 , яка свідчила проти нього. Таким чином, було порушено його право на захист, право користуватися рідною мовою і допомогою перекладача, що є безумовними підставами для направлення справи на додаткове розслідування відповідно до вимог ст.ст. 246, 281 КПК України (в редакції Закону 1961 року), але судом справу на додаткове розслідування повернуто не було, чим було грубо порушено кримінально-процесуальне законодавство. Зазначає, що всі вищевикладені порушення кримінально-процесуального законодавства існували на момент судового розгляду кримінальної справи в судах першої та касаційної інстанції, однак не були відомі судам.

У судовому засіданні засуджений свою заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав, просив скасувати вирок Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року з підстав, викладених в його заяві, а також пояснив, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції він не володів ані російською, ані українською мовами, на момент затримання йому не було забезпечено право на захист, показання він давав без захисника. Про ці обставини він повідомляв у судовому засіданні, але судом була оголошена перерва, під час якої до нього підійшов адвокат ОСОБА_8 та пообіцяла йому покарання у виді 15 років позбавлення волі, якщо він визнає свою вину. Крім того, маються істотні порушення кримінально-процесуального законодавства, що стосується оцінки доказів судом, зокрема невстановлені причини смерті деяких потерпілих. Про всі ці порушення він повідомляв в касаційній скарзі, яку писав власноручно. З заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами він звернувся лише в 2016 році, після того, як йому стало відомо про можливість отримання безоплатної правової допомоги. ОСОБА_7 зазначає, що вироком Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року він засуджений за вчинення злочинів по епізодам, частину яких він не вчиняв та участі у них не брав.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_7 про скасування вироку за нововиявленими обставинами.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про скасування вироку за нововиявленими обставинами.

Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд заяви ОСОБА_7 за її відсутності та просила відмовити в задоволенні зазначеної заяви.

Інші учасники кримінального провадження, повідомлялися судом у встановленому КПК України порядку, про що в матеріалах справи маються відповідні підтвердження, від Житомирської установи виконання покарань (№8) надійшло повідомлення про смерть засудженого ОСОБА_11 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та оглянувши матеріали кримінальної справи №2-5/2000, вважає заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
- зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
До таких обставин, на думку засудженого ОСОБА_7 , відноситься те, що на час проведення досудового розслідування та судового розгляду у відношенні останнього, він, будучи громадянином Молдови, не володів ані російською, ані українською мовами, також з моменту затримання йому не було забезпечено участь перекладача та захисника, копії вручених йому процесуальних документів на його рідну мову не перекладались, що позбавило його можливості належним чином захищатися від пред`явленого обвинувачення та призвело до його незаконного засудження за вчинення злочинів, які він не вчиняв.

За змістом вимог кримінального і кримінального - процесуального закону, правова безпосередність є обов`язком державного органу забезпечити учасникам розгляду кримінального провадження розуміння їх прав і можливостей реалізувати вказані права, знати обсяг пред`явленого обвинувачення, мати реальну можливість захищати і одстоювати свої процесуальні права в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи №2-5/2000, при розгляді кримінальної справи судом першої інстанції виконання зазначених вимог було дотримано. Зокрема, матеріали справи, а саме протоколи судових засідань, містять дані щодо роз`яснення засудженому ОСОБА_7 його процесуальних прав у судовому засіданні, в тому числі мати захисника та перекладача, всі судові засідання проводилися російською мовою за участю захисника, засуджений надавав пояснення також російською мовою, крім того, всі скарги та заяви засудженого, у тому числі касаційна скарга написані останнім власноручно російською мовою.
Як вбачається з аналізу змісту касаційної скарги ОСОБА_7 від 22 травня 2000 року, яка ним написана власноручно російською мовою, всі ті порушення кримінально-процесуального законодавства, на які засуджений посилається у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, як на підставу для скасування вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року, у тому числі щодо порушення його права на захист та права мати перекладача, були викладені ним в даній касаційній скарзі. Крім того, про всі ці обставини, ОСОБА_7 зазначав у своїх заявах, адресованих Генеральному прокурору України від 03 травня 2000 року, Голові Харківського обласного суду від 20 червня 2000 року, Міністерству Юстиції України від 10 липня 2000 року, Голові Верховного Суду України від 28 жовтня 2000 року, Голові Верховної Ради України та Голові Комітету з прав людини від 28 жовтня 2000 року, Голові Верховного Суду України від 11 січня 2001 року, а також в доповненні до вищевказаної касаційної скарги ОСОБА_7 від 23 січня 2001 року, при цьому, всі перелічені заяви написані ОСОБА_7 також власноручно російською мовою.

Таким чином, всі порушення кримінально-процесуального законодавства, на які засуджений посилається у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, як на підставу для скасування вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року, були предметом перевірки у Верховному Суді України, який переглядав вирок Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року, про що вбачається зі змісту Ухвали судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 06 березня 2001 року, яка містить висновок в тому числі про те, що посилання ОСОБА_12 на незаконність його засудження через те, що він не володіє мовою (російською), слід визнати непереконливими.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що всі обставини, на які ОСОБА_7 посилається в своїй заяві, не є нововиявленими, а були відомі суду під час ухвалення рішення та предметом його розгляду.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основних аспектів верховенства права, яке гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є принцип юридичної певності, який вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Юридична (правова) певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.

В розумінні практики Європейського Суду з прав людини, допускається можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, але в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду рішення, яке набрало чинності лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, судом в ході судового розгляду не встановлено, а тому підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами немає.

Керуючись Главою 34 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Харківського обласного суду від 25 квітня 2000 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала протягом семи днів з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3