Справа № 755/5669/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
На розгляді у даному місцевому суді перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 було подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим з утримання під вартою альтернативний з огляду на те, що останні, на цей час, мають, згідно договорів оренди, місце проживання в м. Києві, за час утримання під вартою у слідчому ізоляторі значно погіршився їх стан здоров`я, доказів причетності обвинувачених до вчинення злочину немає, тим паче, що у них міцні соціальні зв`язки.
Інші учасники провадженні зі сторони захисту дане клопотання підтримали, просили задовольнити з вказаних заявником підстав.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, враховуючи його невмотивованість.
Тож, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.
Згідно ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу із долученням копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи такого клопотання.
У цій ситуації, судом встановлено, що з бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме судового рішення від 13.02.2016 слідує, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше правопорушення, та даних про його особу, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Грузії, громадянин Грузії, не одружений, з неповною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та без визначеного місця проживання на території України, раніше не судимий, та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
В свою чергу, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою було обрано, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше правопорушення, та даних про його особу, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Грузії, громадянин Грузії, не одружений, з вищою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий (згідно даних з бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме судового рішення від 13.02.2016 року).
Однак, у цій ситуації, стороною захисту, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особи останніх перестали бути суспільно небезпечними.
Апріорі, встановлені слідчим суддею ризики можливості вчинення іншого злочину та їх переховування від суду в поєднанні з наявними у суді даними про їх особи, які не працюють, не мають сім`ї, не одружені, свідчить про обґрунтованість наявності таких ризиків.
Наявність же у обвинувачених, на цей час, місця проживання у м. Києві, у зв`язку із укладенням договору оренди сама по собі не спростовує наявність вищевказаних ризиків та їх уникнення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Щодо наявних відомостей про стан здоров`я обвинувачених та суд виходить з того, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях: «Пєтухов проти України», «Ухань проти України», «Віслогузов проти України», державний орган, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб.
Згідно ст. 21 Закону України Про попереднє ув`язнення, адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору. Із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно обвинуваченого, а наявність тієї чи іншої хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, за відсутності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України.
В свою чергу, суд вважає, що обрані відносно обвинувачених запобіжні заходи з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумних строків, відповідають характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосовані запобіжні заходи відповідають характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики, зокрема можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілу та свідків, є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни мір запобіжних заходів щодо обвинувачених на більш м`які.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що дані заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у їх права і свободи судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне у задоволенні даного клопотання відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 201, 369-372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 13 год. 21 хв. 04.11.2016.

С у д д я: ОСОБА_1