АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/680/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5

- за участю прокурора ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8 ,

- потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 30.12.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, який на території України не зареєстрований та не має постійного місця проживання, з середньою освітою, тимчасово не працює, раніше судимий:

- 31.05.1990 Нововодолажським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.188-1, ч.1 ст.222, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.04.1994 Комінтернівським районним судом м.Харкова по ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.183, ч.3 ст.17-140, ч.2 ст.190, ст.ст.208, 42, 43 до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 14.12.1999 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.141 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою апеляційного суду Харківської області 29.02.2000 перекваліфіковано на ст. 17 - 140 ч.3КК України до 6 років позбавлення волі;

- 05.12.2006 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців 28 днів позбавлення волі, строк рахувався з 07.09.2005;

- 18.09.2007 Нововодолажським районним судом Харківської області за ч.1 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання,

засуджений за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

В порядку ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 17.05.2014 р.

Як встановлено вироком, 14.05.2014 року приблизно в 18:00 год. Санін, знаходячись у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де на лавочці біля вказаного будинку розпивав спритні напої в компанії з раніше знайомим йому ОСОБА_10 , та малознайомими чоловіками на ім`я ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , точних даних яких в ході слідства встановити не виявилось можливим, а також з ОСОБА_13 та її цивільним чоловіком ОСОБА_14 .

В ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_15 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи ситуативно, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння Кальницькому, і маючи можливість передбачити настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, наніс останньому 2 удари ножем, а саме: один удар в область руки, чим спричинив Кальницькому колото-різану рану задньої поверхні лівого луче - зап`ястного суглоба і тильної поверхні лівої кисті, що відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, та один удар в область черева, чим спричинив останньому колото-різане поранення черева справа, проникаюче в черевну порожнину, з пошкодженням сальника і частки печінки, що відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпечності для життя.

17.05.2014 року було виявлено труп Кальницького, смерть якого настала, згідно висновку судово-медичної експертизи, від проникаючого колото-різаного поранення черева з пошкодженням лівої частки печінки, що супроводжувалося масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею і розвитком перитоніту, який ускладнився інтоксикацією організму, що і стало безпосередньою причиною смерті, та знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманням ОСОБА_16 тяжких тілесних пошкоджень, спричинених ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_15 не погодився з вироком суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив вирок скасувати у зв`язку з його незаконністю та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

В доповненнях до своєї апеляційної скарги він просить перекваліфікувати його дії та знизити покарання.

При розгляді його апеляцій по суті у суді апеляційної інестанції ОСОБА_15 уточнив свої апеляційні вимоги, вказавши, що він просе вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вказав, що кримінальна справа щодо нього була розглянута в односторонньому порядку, з метою знищення неодноразово засудженого обвинуваченого, а не з метою встановлення істини по справі, а його дії були неправильно кваліфіковані.

Обвинувачений не заперечує, що між ним та потерпілим виник конфлікт, і вказує, що він був затриманий з ножовим пораненням в руку, оскільки його дії в конфлікті з ОСОБА_16 були спрямовані на оборону.

Він же вказує, що вважає себе винним у смерті людини, однак не за вказаних в обвинуваченні обставин, оскільки не мав умислу на вбивство потерпілого.

Також обвинувачений вказує, що в процесі розслідування слідчий не проводив жодної очної ставки та допитував лише свідків обвинувачення, а дільничний інспектор не забезпечив явку в судове засідання свідка ОСОБА_17 , через гроші якої виник конфлікт.

Крім того, апелянт вказує, що слідчий відмовився надати йому захисника, хоча знав про його проблеми із зором, та змусив написати відмову від адвоката.

Апелянт також вказує, що неодноразово просив про ознайомити його з матеріалами справи в присутності захисника, однак на це прохання отримав відмову, що на його думку є порушенням права на захист.

На його дуку те, що дії обвинуваченого, тобто, його, мали оборонний характер, вказують отримані ним поранення а саме, колото-різана рана на руці, через що він був направлений до 4 обласної лікарні.

Обвинувачений також вказує, що пояснення свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були ними змінені, оскільки, на думку обвинуваченого, на них здійснювали вплив працівники міліції, оскільки в перших пояснюваннях ОСОБА_19 вказала, що не бачила конфлікту, та її не було на місці скоєння злочину.

Крім того, на його думку, є розбіжності в причині конфлікту в грошах, що випали у Грачової чи у ОСОБА_17 , але остання на судовому слідстві не допитувалась.

Причиною смерті потерпілого обвинувачений вважає помилку хірурга, який неправильно встановив діагноз, який в судове засідання не викликався та не допитувався, хоча судово-медичним експертом було вказано, що на момент огляду потерпілого ОСОБА_16 хірургом він міг бути живим.

Також апелянт вказує, що під час розслідування кримінального провадження не досліджувалась поведінка потерпілого, та не допитані свідки захисту.

Прокурор, який приймав участь в розгляді провадження в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу зі зміненими доводами, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не наведено мотивів неврахування окремих доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, а саме, висновки судмедекспертизи №18/991-С/14 від 16.06.2014 року.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та скаргу обвинуваченого в частині скасування вироку суту та повернення провадження до суду першої інстанції, думку обвинуваченого та захисника, як підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, та не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку потерпілої, яка також не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія судді вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із вироку суду першої інстанції, судом було встановлено, що ОСОБА_15 14.05.2014 року о 18 год. у дворі дома АДРЕСА_1 на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_16 під час конфлікту наніс останньому один удар в область черева, а другий - в область руки.
17.05.2014 року був виявлений труп Кальницького, смерть якого настала від проникаючого колото різаного поранення черева з пошкодженням лівої частки печінки, що супроводжувалося масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею і розвитком перитоніта, який ускладнився інтоксикацією організму, що і стало причиною смерті.
Але, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема, висновку судово-медичної експертизи №18/991-С/14 від 16.06.2014 року (т.1 а.с.77 об.сторона), із пред`явленої копії медкарти хворого Кальницького вбачається, що він був доставлений 14.05. 2014 року о 2 год.40 хв. в обласну клінічну лікарню з різаною раною живота та лівої кісті, і з його слів, це поранення йому було нанесено о 20 год.40 хв. 13.05.2014 року.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку було допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Це потягло за собою порушення прав обвинуваченого на захист, оскільки він був позбавлений можливості захищатися від пред`явленого йому обвинувачення в тому об`емі, який повинен був йому пре`явлений стороною обвинувачення при правильному встановленні всіх фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції, не оцінивши всі представлені йому докази в повному обсязі, і у подальшому зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам, та виніс невмотивоване рішення про доведеність вини ОСОБА_16 у скоєнні правопорушення, висунуте йому стороною обвинувачення.
Викладені обставини колегія суддів вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і при таких обставинах вирок суду першої інстанції не може бути визнаний законним та обгрунтованим, тому він підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407,409,411,412,415, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу за зміненими доводами прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, та апеляційну скаргу обвинуваченого - задовольнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 30.12.2015 року відносно ОСОБА_7 , визнаного винним за ч.2 ст.121 КК України скасувати, і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 29.08.2016 року.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає. йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -