Справа №585/1390/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/625/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2016 року, якою у задоволенні клопотання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

24 липня 2002 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 93 п.п. «г», «з», «ж», ст. 71 КК України 1960 р. до довічного позбавлення волі,

про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2016 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено.

Суд першої інстанції постановлену ухвалу обґрунтовує тим, що положення ст. 72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, відповідно довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і згідно ст. 51 КК України є окремим видом покарання.

Засуджений не погоджуючись з ухвалою, подав апеляційну скаргу, згідно якої просить її скасувати та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, з 28 червня 2001 року по 10 жовтня 2002 року, оскільки ст. 72 КК України не містить виключення для такого виду покарання як довічне позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі, захисник засудженого ОСОБА_9 вважає ухвалу постановлено без дотримання норм закону. Так зі змісту ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджується на всі види покарання, в тому числі на довічне позбавлення волі, оскільки не встановлено ніяких виключень чи обмежень. Також відмова у зарахування строку попереднього ув`язнення суттєво впливає на права засудженого, гарантовані Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015. Враховуючи викладене, захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 28 січня 2001 року по 28 серпня 2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача по справі, засудженого та захисника, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 24 липня 2002 року, за ст. 93 п.п. «г», «з», «ж», ст. 71 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі.

По даному кримінальному провадженню по якому ухвалений вирок, ОСОБА_8 був попередньо ув`язнений з 28 червня 2001 року по 10 жовтня 2002 року.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про те, що диспозиція ч. 5 ст. 72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру, тобто не має певного строку покарання.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст. 72 ч. 5 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Мотиви апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника про порушення засудженого прав передбачених Конституцією України, а також права на помилування, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відмова у задоволенні клопотання про зарахування строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права і обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюється законодавством України та гарантується Конституцією України.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 .

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2016 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено, залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5