Справа № 559/1784/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

в особі секретаря : ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження №0000500 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та ст. 395 КК Українипро продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, раніше судимому, останній раз 20.02.2013 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 04.01.2016 року звільненому ухвалою Сарненського міськрайонного суду умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 26 днів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, останній раз вироком Дубенського міськрайонного суду від 20.02.2013 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду від 05.11.2012 року і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців, ухвалою Сарненського міськрайонного суду від 04.01.2016 умовно-достроково звільнений 1 рік 26 днів, однак на шлях виправлення не став, та під час строку умовно-дострокового звільнення вчинив нові корисливі злочини.
Згідно до тверджень органу досудового слідства ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, покарання за вчинення найтяжчого з них визначається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.185 КК України. Дії кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення . За ст .395 КК України дії обвинуваченого кваліфіковано як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, у разі звільнення з місць позбавлення волі.

10 серпня 2016 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 08 жовтня 2016 року.

У відповідності до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вказує на те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від судового слідства.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Крім цього, згідно до тверджень зазначених у обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 являється особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, та під час строку умовно-дострокового звільнення вчинив нові корисливі злочини.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого покарання, може залишити місце свого проживання та таким чином ухилятися від органів досудового розслідування та суду, будь-яким способом та перешкодити встановленню істини у справі. У даному випадку, слідством встановлено наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, бо у даному випадку знову ж таки створимо йому умови і дасть можливість продовжити свою злочинну діяльність, або залишити місце свого проживання та таким чином ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник обвинувачуваного просять відхилими подане клопотання, оскільки на їх думку прокурором не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України та обрати стосовно обвинуваченого запобіжнихзахіду вигляді домашнього арешту з електронним носієм.

Вислухавши сторони кримінального провадження суд прийшов до висновку про задоволення поданного клопотання прокурора із слідуючих підстав.

На думку суду заявлені прокурором ризики того, що обвинувачений може ухилитись від слідства та суду, залишивши місце проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення є досить ймовірним та обґрунтованими. ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, відбував у місцях позбавлення волі. Офіційно не працює не має засобів до існування. Може продовжити злочинну діяльність та ухилитися від судового слідства.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в продовженні застосування такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 як тримання під вартою. Наведені ризики не зникли та не зменшились.

З огляду на викладене суд рахує клопотання прокурора обгрутованим..

Керуючись ст.ст.176, 177, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 00005000 на шістдесят днів.

Встановити розмір застави в розмірі п`ятдетят розмірів мінімальної заробітної плати.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 слідуючі обов`язки:

1. Прибувати на виклик суду за першою вимогою;

2. Не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ) без дозволу суду;

3. Повідомляти суд, в провадженні якого знаходиться справа про зміну місця свого проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського відділу поліції ГУНП України в Рівненській області, та начальнику СІ № 24 м.Рівне.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Дата закінчення дії ухвали: "07 грудня 2016 року о 15:00 годині

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: