Справа №1-814/11 26.02.2016 26.02.2016 26.02.2016
Провадження № 11-кп/784/175/16 Категорія ст. 72 ч. 5 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 , засудженої вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року;
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційної скарги.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2016 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у Збаразькій виправній колонії № 63 в Тернопільській області відбуває покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року, -
- на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк її попереднього ув`язнення в період з 15 серпня 2011 року по 16 квітня 2013 року включно, з розрахунку один день переднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі прокурор прокурор Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - ОСОБА_6 (далі прокурор) просить скасувати дану ухвалу суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення кримінального процесуального закону.
у зв`язку із здійсненням судового провадження у порушення вимог ч. 4 ст. 539, ст. 135, ч. З ст. 43 КПК України за відсутності засудженої, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до п. З ч. 2 ст. 412 КПК України;
у зв`язку з порушенням вимог ст. ст. 537, 539 КПК України щодо розгляду питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання місцевими судами, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. При цьому посилається на довідку Збаразької виправної колонії № 63 управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області, де особа відбуває покарання, і твердить, що вказана установа виконання покарань не знаходиться під територіальною юрисдикцією Ленінського районного суду м. Миколаєва, а тому останній не наділений повноваженнями вирішувати питання пов`язані із виконанням вироків.
Крім того, докладно наводить зміст ч. 2 ст. 34 КПК України щодо вирішення колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.01.2013 року, який ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16.04.2013 року залишений без змін і який в цей же день (16.04.2013 року) набрав законної сили, ОСОБА_7 засуджена за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього належного майна.
Згідно даного вироку строк покарання засудженій ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту її затримання, а саме з 15.08.2011 року.
Засуджена ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, який відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку врахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» обчислюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Врахувавши, що Закон, застосований до засудженої ОСОБА_7 , в частині зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання змінено, суд прийшов до висновку про необхідність приведення вироку відносно ОСОБА_7 у відповідність з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.12.2015 року, та зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженої у строк відбування покарання, відповідно до вимог Закону в новій редакції.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року (далі - Закон) та перехідними положеннями КПК України 2012 року чітко не визначений процесуальний порядок (в тому числі і щодо меж територіальної юрисдикції) приведення судових рішень у відповідність з положеннями вищезазначеного Закону стосовно вирішення питань, пов`язаних з зарахування судом строку попереднього ув`язнення особам, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Правилами ст. ст. 537, 539 КПК України такий порядок також не врегульований.
Крім того, не ґрунтуються на законі і посилання прокурора, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, на вимоги ст. ст. 537, 539 КПК України щодо розгляду місцевими судами, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання, оскільки у даному випадку предметом розгляду є інше питання - зарахування судом строку попереднього ув`язнення засудженої особи в строк відбування покарання.
До речі, таке питання вперше виникло при прийнятті законодавцем Закону «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року. Але, як вже зазначено вище, порядок вирішення такого питання, законодавцем чітко не врегульовано. І на момент розгляду клопотання засудженої ОСОБА_7 ще не було сталої судової практики з цього приводу.
За такого є безпідставними доводи прокурора ОСОБА_6 у частині порушення Ленінським районним судом м. Миколаєва меж територіальної юрисдикції.
З урахуванням вищенаведеного та положень ч. 3 ст. 43 КПК України також неспроможними є і доводи прокурора щодо порушення прав засудженої ОСОБА_7 через розгляд її клопотання з цього приводу за її відсутності.
Так, ОСОБА_7 з моменту набрання вироком законної сили перебуває у статусі засудженої.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 КПК України засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Як свідчать дані журналу судового засідання від 12 січня 2016 року та звукозапису судового розгляду, що міститься на технічному носії інформації диску, судовий розгляд проведений належним чином із дослідженням відповідних документів та обставин, з наданням права виступу учасникам судового провадження, з виходом суду до нарадчої кімнати та оголошенням судового рішення (а. с. 440, 445).
З огляду на зазначене жодних прав засудженої ОСОБА_7 судом першої інстанції не порушено, а тим більш з урахуванням задоволення її клопотання та зарахування судом строку її попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (у чинній на момент розгляду судом клопотання редакції).
Крім того, як вбачається з журналу судового засідання від 12 січня 2016 року та звукозапису судового розгляду, що міститься на технічному носії інформації диску, цей же прокурор, якою подано апеляційну скаргу, не заперечувала проти розгляду клопотання засудженої ОСОБА_7 саме Ленінським районним судом м. Миколаєва та у відсутність останньої (коли головуючий пояснював обставини такої відсутності). Не мала прокурор ОСОБА_6 жодних клопотань, в тому числі і з приводу наявності або відсутності порушення меж територіальної юрисдикції цього суду, і з приводу участі засудженої у даному судовому розгляді.
А що стосується суті клопотання засудженої ОСОБА_7 , то прокурор ОСОБА_6 заявила, що вважає за необхідне привести вищевказаний вирок відносно ОСОБА_7 у відповідність до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (у чинній на момент розгляду редакції) та зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 15 серпня 2011 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а. с. 440, 445).
Істотних порушення кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування даного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
Що стосується доводів прокурора про скасування оскаржуваної ухвали суду з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони є голослівними і жодним чином не конкретизовані та не вмотивовані.
З урахуванням вищевикладеного відсутні підстави для вирішення апеляційним судом відповідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 424, 426, 532 КПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 .
Залишити без змін ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2016 року відносно засудженої ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той же строк з дня вручення її копії.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4