Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/316/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.08.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2016 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сабірабад, республіки Азейбайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , 03.07.2008 року був оголошений у міжнародний розшук в іншому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год.13 серпня 2016 року по 01 год. 11 жовтня 2016 року, без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0009964 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.00 години 11 жовтня 2016 року, без визначення розміру застави.

Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і, зокрема, у тому, що 12.08.2016 року приблизно о 22 год. 10 хв. поруч з ринком «Жемчуг», по вул. Попова в місті Кропивницький, через неприязні відносини з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 правою рукою, умисно наніс потерпілому два удари в грудну клітину справа, та живіт, чим спричинив останньому, згідно довідки Кіровоградської обласної лікарні від 12.08.2016 року тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення грудної клітки справа і живота, які за критерієм тяжкості відносяться до небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Слідчий суддя мотивував своє рішення наявністю ризиків передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України та достатніх підстав вважати, що у разі застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Вказав на доведеність прокурором, що ОСОБА_8 після подій, в яких він підозрюється, вчиняв свідомі дії спрямовані на приховування предмету посягання, залишив місце пригоди і переховувався, не надав першу медичну допомогу потерпілому, тобто активно перешкоджав встановленню істини по справі. Крім того заздалегідь підшукав і носив при собі предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпеки, а тому щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В апеляції захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що суду необхідно було з`ясувати чи є тримання під вартою такою мірою, яка забезпечила би виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків чи є можливість обмежитися домашнім арештом, як просила сторона захисту та підозрюваний. Вказав, що по наданим суду матеріалам допит свідка ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_11 силою посадив її до автомобіля, звідки вона намагалася вийти. ОСОБА_8 просив його відпустити її, однак ОСОБА_12 образив його нецензурною лайкою та штовхнув. Також вказав, що суд в порушення вимог ч. 1 ст. 7 КПК України в абзаці №4 другого аркушу ухвали вказав, що відстоювання ОСОБА_8 своєю правової позиції є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначених обставин у справі. Крім того, на погляд захисту помилковою є позиція суду і в абзаці №7 ухвали. В доводах захисту мова йшла про недостатність наданих суду матеріалів клопотання слідчого для обрання запобіжного заходу, а не для оцінки судом належності та допустимості та достатності доказів. Всі ці факти суд повинен був врахувати при обранні міри запобіжного заходу. Також просив викликати в судове засідання свідка ОСОБА_10 . Крім того вказав, що суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.7 КПК України в абзаці №4 ухвали вказав, що відстоювання підозрюваним своєю правової позиції є вагомою підставою по перешкоджанню є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та самого підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який просив відмовити в апеляції захисника, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як наявні в матеріалах клопотання дані підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що кримінальне правопорушення, по якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, тяжким, умисним, посягає на такі найвищі соціальні цінності як: життя та здоров`я людини, із застосуванням заздалегідь підшуканого знаряддя злочину. Підозрюваний не надав медичної допомоги потерпілому.

Крім того, на думку колегії суддів слідчий суддя правильно взяв до уваги дані, що характеризують особистість підозрюваного, який підозрюється у застосуванні насильства, офіційно не працевлаштований, є громадянином іншої держави, має закордонний паспорт, шкода не відшкодована, потерпілий лікується, невідомий і час видужання хворого, а також врахував і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину - до 8 років позбавлення волі, а тому відносно підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

А тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив тяжкий умисний злочин із застосуванням насильства, офіційно не працевлаштований, є громадянином іншої держави, має закордонний паспорт, 03.07.2008 року був оголошений у міжнародний розшук в іншому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України, шкода потерпілому на момент розгляду провадження у суді першої інстанції відшкодована не відшкодована, навіть з урахуванням того, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Сукупність обставин, в яких підозрюється п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 та його особистість істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні ризики, передбачені п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання) не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є спів мірним, доцільним запобіжним заходом для перешкоджання підозрюваному у спробах спотворення фактичних обставин, а відтак встановленню істини по кримінальному провадженню. За таких умов виключається застосування менш суворих запобіжних заходів по відношенню до підозрюваного.

Доводи захисника з приводу того, що підозрюваний не перебуває у міжнародному розшуку, що підтверджується наданою у судовому засіданні апеляційної інстанції довідкою Т.в.о. начальника Кіровоградської ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області майора ОСОБА_13 №64/аз/01/117/12-16 від 25.08.2016 року спростовується матеріалами наданої у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не обрав розмір застави ОСОБА_8 , оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосування насильства до потерпілого.
А тому, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0009964 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 01 год.13 серпня 2016 року по 01 год. 11 жовтня 2016 року, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4