Справа № 750/2486/16-к
Провадження № 1-кп/750/161/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина
України, з професійно технічною освітою, одруженого, має
на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не
судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженки м. Маріуполь, Донецької області, українки,
громадянки України, з повною вищою освітою, заміжньої, має
на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої
соціальним робітником Територіального центру Деснянської
районної ради м. Чернігова, не судимої, зареєстрованої за
адресою:
АДРЕСА_2 ; проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, -
Одразу після цього, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з єдиним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з явною неповагою до суспільства, виявляючи п`яну зухвалість, застосовуючи нецензурну лайку та погрожуючи фізичною розправою безпричинно завдали ОСОБА_6 один удар рукою в обличчя та один удар металевою антеною від автомобіля по лівій руці. Так, ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки в область голови в ділянку чола потерпілого, не заподіявши при вчиненні своїх хуліганських дій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, однак завдавши останньому фізичного болю. ОСОБА_9 нанесла один удар антеною від автомобіля в область лівої верхньої кінцівки ОСОБА_6 , заподіявши при вчиненні своїх хуліганських дій потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та подряпини лівої верхньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 665 від 03.08.2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не дивлячись на повне заперечення своєї вини обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх вина у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні повністю підтверджується наданими та перевіреними у суді доказами.
Допитаний у суді свідок ОСОБА_11 показав, що він працює слідчим Чернігівського відділу поліції. 01.08.2015 року, у вечірній час, в складі слідчо-оперативної групи він виїздив на місце пригоди по вул. Льотній в м. Чернігові біля кафе «Зоряне», де в ході конфлікту таксисту пошкодили автомобіль. Коли вони прибули на місце події, то там вже працювали співробітники патрульної служби. В патрульному автомобілі знаходився чоловік, а біля нього жінка з дітьми, таксисти та якісь люди. В цей час відбувався словесний конфлікт із застосуванням нецензурної лексики з приводу того, що водій таксі поїхав не тим маршрутом, яким бажали пасажири. Оглянувши автомобіль таксі, він побачив, що в задніх правих дверцятах було розбите. Поряд з автомобілем на траві валялась фішка таксі та зарядний пристрій до мобільного телефону. При цьому, водій таксі пояснив, що зарядний пристрій з автомобіля викинули пасажири, яких він перевозив. Через деякий час на місце пригоди прибули знайомі обвинуваченої, та забрали її разом з дітьми, а чоловіка, який знаходився у патрульному автомобілі, спочатку доставили на освідування, а потім до Чернігівського відділу поліції для дачі пояснень. Він склав протокол огляду місця події, а співробітник карного розшуку за його вказівкою відібрав від таксиста заяву та пояснення. На місці потерпілий пояснив, що на своєму автомобілі, на якому працює в режимі таксі, він здійснював перевезення пасажирів, з якими у нього виник конфлікт з приводу маршруту його руху. При цьому, пасажири розбили скло в його автомобілі.
Свідок ОСОБА_16 у суді показав, що 01.08.2015 року, у вечірній час, він перебував в салоні свого автомобіля, який знаходився на стоянці біля кафе «Зоряне». В цей час він побачив, що неподалік нього зупинилось таксі і був ввімкнутий аварійний сигнал. Через деякий час, зі сторони задніх правих дверцят вийшла обвинувачена, яка зірвавши з даху автомобіля фішку таксі, кинула її на асфальт. Потім, обвинувачена нахилилась до відкритих дверей автомобіля і стала щось говорити. Після цього, з автомобіля вийшла дівчина і стала перед ним. При цьому, він чув, як обвинувачена лаялась. Потім, зі сторони переднього пасажирського сидіння вийшов обвинувачений і разом з жінкою стали бити руками та ногами по автомобілю, в результаті чого було розбито скло в правих задніх дверцятах. Після цього, з автомобіля вискочив потерпілий і почалась бійка з обвинуваченими. Він бачив, як обвинувачений наносив удари потерпілому. Також, обвинувачена замахувалась руками в бік потерпілого. При намаганні обвинувачених наблизитися до потерпілого, останній відмахувався від них палицею. Все це відбувалося в присутності інших осіб. Обвинувачені перебували у нетверезому стані, і поводили себе неадекватно. Коли якийсь чоловік намагався заспокоїти обвинувачених, то вони стали йому погрожувати. По прибуттю на місце працівників поліції, він залишив їм свої дані та поїхав по своїм справам.
Допитана у суді свідок ОСОБА_17 показала, що обвинувачені є її батьками. На початку серпня 2015 року, у вечірній час, вона разом з батьками та молодшою сестрою повертались з Дня народження додому. Оскільки був пізній час, і громадський транспорт вже ходив рідко, то батько взяв таксі і вони разом поїхали додому. Маршрут руху таксі її батьки з водієм не обговорювали. В салоні таксі батько сидів на передньому пасажирському сидінні, а вона, її сестра та мати на задньому пасажирському сидінні. По дорозі батьки розмовляли між собою про ситуацію в м. Маріуполі, звідки вони нещодавно переїхали до м. Чернігова. Коли вона звернула увагу, що водій їде не тим маршрутом, яким зазвичай вони їздять, а везе по якомусь приватному сектору, то повідомила про це матір, а та в свою чергу батька. В зв`язку з цим, батько запитав водія, куди він їх везе. На це водій в грубій формі відповів, що йому краще знати, як йому їхати. В той час, як водій повернув на вул. Льотну, мати сказала йому, що в м. Маріуполі таксисти таким тоном з пасажирами не розмовляють. Після цього, водій таксі різко зупинив автомобіль, висловився нецензурно та сказавши, що вони сепаратисти, наказав їм вийти з машини. Вона разом з сестрою та матір`ю вийшли з автомобіля, а батько залишився і сказав, що викличе поліцію за нанесені водієм образи. Тоді, водій зателефонував диспетчеру і попросив того викликати поліцію. Потім, водій таксі став виштовхувати батька із салону автомобіля, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою. Тоді, батько сказав, що він тепер вже точно не вийде з машини до приїзду поліції. В цей час у сестри почалась істерика, і мати стала її заспокоювати. Після цього, приблизно через три чотири хвилини водій вибіг з автомобіля, різко відкрив багажник, дістав звідти дерев`яну биту і став погрожувати. Побачивши це, вона крикнула батьку, який знаходився в салоні автомобіля. Батько вийшов з автомобіля, і в цей час, з метою перешкоджання можливому заподіянню тілесних ушкоджень, мати сказала водію, що у таких як він, необхідно забирати шашечки, щоб не працювали таксистами. Потім, водій скинув фішку таксі з даху автомобіля, і звертаючись до матері зауважив, що скаже, що це вона зробила. Коли таксист замахнувся битою на батька, вона відштовхнула останнього, і в цей момент отримала удар, а саме битою їй зачепило ліву лопатку. Вона нахилилась і почула звук розбитого скла. Піднявши голову вона побачила, що в автомобілі розбилось скло. Водій автомобіля продовжував нецензурно лаятися, розмахував руками, кидався на батька. Потім, на місце пригоди прибув наряд поліції, який заспокоїв водія, після чого стали з`ясовувати обставини події. Вона стверджує, що її батьки вели себе спокійно, автомобіль не пошкоджували і тілесних ушкоджень таксисту не завдавали.
Допитана у суді експерт ОСОБА_18 показала, що по даному кримінальному провадженню нею проводилась судово-медична експертиза, і викладені в ній підсумки вона повністю підтверджує.
Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення також підтверджується і іншими наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами:
-випискою медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1540 від 01.08.2015 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої той на час обстеження, а саме о 22 год. 55 хв. 01.08.2015 року перебував у стані алкогольного сп`яніння;
-протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 08.02.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_16 на місці показали та розповіли про обставини, при яких 01.08.2015 року, приблизно о 22 год., по вул. Червоногвардійській (Льотній), 17 А в м. Чернігові, пасажири таксі чоловік та жінка, пошкодили автомобіль таксі, а також завдали тілесні ушкодження потерпілому;
-згідно висновку експерта № 665 від 07.08.2015 року, у ОСОБА_6 , 1963 року народження, маються тілесні ушкодження у вигляді синця та подряпини лівої верхньої кінцівки, котрі виникли від дії тупих предметів, і як усі в сукупності, так і кожне окреме відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження по давності утворення, можуть відповідати строку 01.08.2015 року, як це вказано в постанові про призначення експертизи. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, не менше двох травматичних дій. Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, експерт вважає, не можливим;
До свідчень обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які ними були надані у судовому засіданні, суд ставиться критично, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою щодо обставин події даного кримінального правопорушення, і розцінює їх як захисну версію обвинувачених, з метою уникнення відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_17 , яка є донькою обвинувачених, суд ставиться до них критично, вони повністю спростовуються зазначеними вище доказами, і розцінює їх, як намагання допомогти обвинуваченим уникнути відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази в їх сукупності, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_8 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 296 ч. 2 КК України, як умисні дії, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази в їх сукупності, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_9 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 296 ч. 2 КК України, як умисні дії, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, його ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не був судимий, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання, його вік, сімейний стан має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує таке покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, думку учасників процесу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо можливості призначення покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, її ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винної, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності та не була судима, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання та роботи, її вік, сімейний стан має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан її здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує таке покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, думку учасників процесу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо можливості призначення покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні доведено, що в результаті протиправних дій обвинувачених, йому була завдана майнова шкода.
Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тривалість відновлюваного періоду, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також виходячи з розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_9 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та призначити їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 4584 грн. 20 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1