Дата документу 07.09.2016 Справа № 554/7262/16-к
Провадження № 1кс-554/6810/2016
У Х В А Л А

07 вересня 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, винесене старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0002094, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 191 КК України, і погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, посилаючись на те, що у провадженні відділення № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження № 0002094 від 22.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Генеральної прокуратури України надійшло звернення голови правління ВАТ БК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому зазначено про те, що 02.06.2008 року рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням додаткового рішення від 23.06.2008 по справі № 5/22 договір зберігання майна від 20.08.2007 укладений між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ВАТ БК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (на той час), в особі розпорядника майна ОСОБА_5 з додатком до нього від 21.08.2007 визнано недійсним.

Слідчий зазначає, що арбітражний керуючий ОСОБА_5 , будучи розпорядником майна ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », призначеним по справі № 18/257 у період з 31.08.2006 по 22.01.2008 неналежно виконував свої обов`язки та наніс збитків у особливо великих розмірах підприємству. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.01.2009 по справі № 18/257 (за результатами касаційного оскарження дане рішення залишено без змін) арбітражного керуючого ОСОБА_5 було усунуто від виконання обов`язків розпорядника майна ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Підставою усунення арбітражного керуючого ОСОБА_5 були факти встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 02.06.2008 з врахуванням додаткового рішення від 23.06.2008 по справі № 5/22, яким договір зберігання майна від 20.08.2007 укладений між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі розпорядника майна ОСОБА_5 з додатком до нього від 21.08.2007 визнано недійсним.

Слідчий вказує, що 02.10.2009 господарським судом Полтавської області по справі 23/8 було задоволено позов ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про зобов`язання повернути майно (бурове обладнання).

Під час досудового розслідування у слідчого виникла необхідність отримати матеріали тимчасовий доступ до матеріалів справи № 23/8 господарського суду Полтавської області.

Беручи до уваги, що при розслідуванні кримінального провадження потрібна вся документація щодо привласнення арбітражним керуючим ОСОБА_5 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майно, яке за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі № 23/8 повинно бути повернуте ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тимчасовий доступ до справи № 23/8 планується отримати, і вона знаходиться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 і яка має доказове значення при розслідуванні кримінального провадження, встановлення істини, і що іншими способами неможливо довести обставин, які передбачається довести за допомогою цих документів, слідчий просить задовольнити клопотання.

Крім того, на підставі ч.2 ст.163 КПК України слідчий просив проводити розгляд даного клопотання без участі представників ІНФОРМАЦІЯ_2 , у володінні якого знаходиться вищевказана інформація з метою запобігання умисного знищення або заміни документів, а також забезпечення їх збереження у тому вигляді, у якому вони знаходяться на момент розгляду клопотання.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

У судовому засіданні слідчим надані пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України визначені вимоги, яким має відповідати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема у частині 2 вказаної статті вказано, що у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК, відповідно до якої слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК.

Крім того, згідно з ч.7 вказаної статті Кодексу слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається, у клопотанні слідчого ставиться питання щодо надання тимчасового доступу до документів справи № 23/8 господарського суду Полтавської області, яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з можливістю вилучення.

У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2016 року до ЄРДР внесені відомості за № 0002094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 191 КК України, та згідно витягу зафіксовані відомості про те, що у 2008 році невстановлена службова особа, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнила майно ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме обладнання, яке відповідно до рішення господарського суду Полтавської області №23/8 від 02.10.2009 року повинно було повернуте ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », спричинивши матеріального збитку.

Разом з клопотанням надано копію листа №913 від 15.07.2016 року ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », копії наказів господарського суду Полтавської області від 03.12.2009 року про примусове виконання рішення по справі №23/8, ухвали суду від 15.07.2010 року та рішення суду від 02.10.2009 року по справі №23/8, а також копію рішення суду від 02.06.2008 року по справі №5/22. Долучено також копію довідки про вартість обладнання, що на балансі ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та опію договору зберігання від 20.08.2007 року з актом передачі матеріальних цінностей до нього, копію постанови державного виконавця від 10.08.2010 року про відновлення виконавчого провадження.

Однак слідчим у клопотанні не зазначено, до яких конкретно документів з матеріалів справи № 23/8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ним планується отримати тимчасовий доступ, натомість у прохальній частині клопотання вказано загальне поняття «матеріалів справи», що позбавляє слідчого суддю можливості встановити значення кожного конкретного документу для оцінки його значення при розслідуванні кримінального провадження, та можливості досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження у даному конкретному випадку.

Згідно п.5 ч.1 статті 164 КПК України ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до п.3 ч.2 статті 160 КПК України у клопотанні обов`язково зазначаються речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

В порушення цих вимог слідчий не вказує конкретних відомостей щодо назви, опису, інших відомостей щодо документів, стосовно яких порушує питання про надання тимчасового доступу з можливістю зняття з них копій. Крім цього, в силу приписів статті 164 КПК України суд в ухвалі повинен зазначити відомості щодо конкретних речей і документів, а не абстрактного визначення їх сукупності чи переліку.

В порушення вимог ст.160 КПК України слідчим у клопотанні не зазначено обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, оскільки в силу приписів ст.163 КПК України таке вилучення документів на підставі ухвали слідчого судді можливе за умови, коли сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Клопотання та пояснення слідчого містять лише формальні посилання на можливість зміни або знищення особами речей та документів, та розгляд клопотання за відсутності представників ІНФОРМАЦІЯ_5 однак вони жодним чином не підтверджені будь-якими доказами в контексті положень ст.163 КПК України, як і не доведено вказаних дій щодо будь-яких посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , у володінні якого за змістом клопотання можуть перебувати матеріали справи №23/8.

Також слідчим не зазначено про те, чи зверталась сторона обвинувачення до зазначеного державного органу (суду) з метою отримання певних відомостей, та чи було у такому зверненні відмовлено, що може свідчити про передчасність звернення з клопотанням про тимчасовий доступ для отримання таких відомостей.

Разом з тим, слідчий посилається на значення документів господарської справи для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також щодо неможливості отримання документів в інший спосіб. Однак ці доводи слідчого належним чином не підтверджені достатніми доказами відповідно до ст.132 КПК України.

Проте слідчий або прокурор у кримінальному провадженні не позбавлені можливості отримати необхідні документи безпосередньо у сторін за визначеними ним договорами та угодами, натомість про наявність будь-яких перешкод в отриманні такої інформації від підприємств сторін за договорами у клопотанні також не зазначено.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор згідно ч.2 ст.93 КПК України має широкий обсяг повноважень щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У цьому контексті необхідно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам статті 160 КПК України, доводи клопотання обґрунтовані лише формально, достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин слідчому судді не надано та не наведено підстав вважати, що конкретні документи перебувають у господарському суді Полтавської області, так само не було обґрунтовано необхідності вилучення оригіналів цих документів.

Тому, виходячи з інформації, що відображена у витязі з ЄРДР, копіях матеріалах кримінального провадження, що надані разом з клопотанням, а також у самому клопотанні, слідчий суддя не вбачає обґрунтованих підстав для забезпечення кримінального провадження шляхом надання тимчасового доступу до документів, оскільки відсутні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у даному конкретному випадку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 159-164, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1