Справа № 646/973/16-к
№ провадження 1-кс/646/582/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.16 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого з особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 11.01.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002215 від 14.10.2015,-
В С Т А Н О В И В :
25.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою на постанову слідчого з особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 11.01.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002215 від 14.10.2015, мотивуючи тим, що вважає дану постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням КПК України, слідчий не дав юридичну оцінку рішенню Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2013року, в якому,на думку заявника, не правильного суддями Апеляційного суду Харківської області застосовано чинне законодавство України . Окрім того в постанові не конкретизовано прізвища суддів,щодо яких закрито провадження.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи скарги.
Прокурор в судове засідання не зявився, прохав скаргу розглянути без його участі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи по скарзі та матеріали кримінального провадження за № 0002215, вважає що скарга не підлягає задоволенню.
Достовірно встановлено, що кримінальне провадження за № 0002215, щодо суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області,які на думку заявника, 10.09.2013року постановили завідомо неправосудне рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі -продажу нерухомого майна,визнання права власності. Згідно витягу з ЕРДР, зазначена правова кваліфікація ч.1 ст.375 КК України.
Кримінальне провадження перебувало в провадженні слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .
За результатами досудового розслідування вказане кримінальне провадження 11.01.2016року закрито у зв?язку з відсутністю в діянні суддів апеляційного суду Харківської області кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим прокуратури ретельно перевірені доводи заяви ОСОБА_3 що у ході розгляду цивільної справи судді Апеляційного суду Харківської області 10.09.2013року постановили завідомо неправосудне рішення у цивільній справі. Слідчим встановлено що касаційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2013року ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 19.03.2014року залишена без задоволення,а рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2013року залишено без змін. Слідчим наведено підстави ,передбачені нормами ЦПК України за якими цивільні справи можуть бути оскаржені та наслідки прийняття рішення касаційними інстанціями.

Слідчий суддя не погоджується з доводами ,наведеними в скарзі, бо відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, при здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону, однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом / ст.ст.126,129 Конституції України.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо / можуть оскаржуватися в чинному порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України, порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За правилами п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини, слідчий суддя вважає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002215, органом досудового розслідування було виконуються вимоги ст.ст. 2, 40, 93, 94 КПК України, і слідчим вичерпані процесуальні можливості та проведені всіх необхідних слідчих дій для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , внаслідок чого слідчий, оцінивши забрані ним докази, та прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого з особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 11.01.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002215 від 14.10.2015 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів після отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1