Справа № 477/1323/16-к
Провадження № 1-кп/477/100/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м.Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000443, по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 10 травня 2016 року близько 22-00 години, перебуваючи поблизу автовокзалу м.Миколаїв та таксуючи на своєму автомобілі марки «Опель Вектора», державний номер НОМЕР_1 , де в його автомобіль сів потерпілий ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_3 повіз його до с.Мирне Жовтневого району Миколаївської області.

Привізши потерпілого ОСОБА_7 до с.Мирне Жовтневого району Миколаївської області, побачив майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Додж х 5» вартістю 2000 грн., гаманець, в якому знаходились гроші у сумі 1000 грн., та банківська карта «Приват банк», на картрахунку якої знаходились 5000 грн., при виді яких у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на таємне заволодіння ними. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, таємно заволодів цим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн.

З викраденим обвинувачений з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним. Суду пояснив, що 10.05.2016 року близько 20-30 він таксував поблизу автовокзалу. До нього в машину сів потерпілий і попросив відвезти його в с.Мирне Жовтневого району Миколаївської області. Домовились про ціну 250 грн. Коли приїхали на місце кінцевої зупинки, потерпілий відмовився платити оговорену суму. Між ними виник конфлікт. Коли потерпілий вийшов з машини він побачив на підлозі телефон, гроші та банківську карту. Він не віддав ці речі потерпілому, вважаючи, що таким чином він відшкодував недоплачену суму. В подальшому збитки потерпілому відшкодував у повному обсязі. Щиро розкаявся у вчиненому.

Вважає недоцільним дослідження доказів що підтверджують його вину оскільки він їх не оспорює.
Потерпілий ОСОБА_7 , пояснив суду, що 10.05.2016 року близько 21-00 години він повертався додому. Поблизу автовокзалу він найняв таксі, домовились про оплату 250 грн. 200 грн. він віддав відразу. Був у стані алкогольного сп`яніння і по приїзду відмовився доплатити ще 50 грн. Телефон, гроші та картка лежали у нього у кишені і напевне випали, оскільки кишені були мілкі. Шкода обвинуваченим йому відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просив застосувати покарання у мінімальному розмірі.
Вважає недоцільним дослідження доказів що підтверджують вину обвинуваченого.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо цих обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів у справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та його дії органами досудового розслідування за частиною 1 статті 185 КК України кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений законом до категорії злочинів середньої тяжкості, відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому, а також дані про особу обвинуваченого.
Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, який передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.. 00 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1