Справа № 368/1810/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/262/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 03.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Транс Торг Трейд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеженням волі строком на 1 (один) рік.
В порядку, який передбачено п. б ч. 1 ст. 72 КК України перераховано 1 (один) рік обмеження волі на 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :
16 серпня 2015 року близько 22 години, обвинувачений ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 на власному автомобілі марки «Opel», моделі «Omega», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали до бару «Дакота», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 , де в ході відпочинку обвинувачений ОСОБА_7 помітив, що в приміщенні вказаного бару наявні два жидкокристалічні телевізори.
В цей час в ОСОБА_7 виник умисел на здійснення крадіжки вказаних телевізорів.
Реалізуючи свій злочинний намір, 17.08.15 близько 02 години обвинувачений ОСОБА_7 на невстановленому слідством таксі прибув з м. Кагарлик Київської області до вищевказаного бару, з метою вчинення крадіжки.
Після чого, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовленої металевої фомки, що мав при собі, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в приміщення бару «Дакота», де, реалізуючи свій злочинний намір, таємно від оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна викрав пластикову банку з написом «MacCoffee», яка знаходилася за барною стійкою закладу, де знаходилися грошові кошти в сумі 5000 грн.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, вилізши через вищевказане пошкоджене вікно на вулицю з приміщення бару та зник в невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.
Крім того, ОСОБА_7 цього ж дня, близько 04 год. 55 хв,. повернувшись до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_10 , звідки викрав перед цим грошові кошти в сумі 5000 грн., де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вищевказане пошкоджене вікно проник в середину, де таємно від оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою плоскогубців та викруток, які заздалегідь приготував для вчинення злочину та мав при собі, відкрутив (демонтував) кронштейни (кріплення) двох рідкокристалічних телевізорів, а саме рідкокристалічного телевізора марки «Sharp», моделі «LC 32LD17E», діагоналлю 32 дюйма, вартістю 1900 гривень та рідкокристалічного телевізора марки «Samsung», моделі «LE 40А330». діагоналлю 40 дюймів, вартістю 2600 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_11 , які переніс до вікна, через яке проникав до вказаного приміщення, з метою подальшого викрадення вищевказаного майна через вікно.
Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , вилізши через вищевказане пошкоджене вікно на вулицю, щоб впевнитися, що за його діями не спостерігають сторонні особи, тобто, впевнитися, що його ніхто не викриє у вчиненні крадіжки, де помітив, що неподалік від приміщення бару, а саме, на автобусній зупинці стояли сторонні особи, та, зрозумівши, що вже світало і він не зможе винести викрадене, так як буде помічений та викритий сторонніми особами, не виконав усіх запланованих дій та не довів свій злочинний умисел до кінця, а саме, - не виніс з приміщення бару викрадені телевізори та не розпорядився ними на власний розсуд, зник в невідомому напрямку, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки побачив на зупинці сторонніх осіб, які могли помітити його під час вчинення злочину.
Крім цього, 05 вересня 2015 близько 06 години 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 вирішив проникнути в будинок АДРЕСА_3 , який огороджений парканом та має металеві ворота коричневого кольору з хвірткою, які були в зачиненому стані.. ОСОБА_7 звернув увагу, що освітлення в будинку відсутнє, у зв`язку з чим вирішив, що власника будинку немає, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на проникнення на приватну територію вказаного володіння, власником, якого є ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 з метою незаконного проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, без будь-якого дозволу, та всупереч волі власника ОСОБА_12 , підійшов до паркану, яким була огороджена територія, навколо подвір`я вищевказаного будинку, оглянувшись навкруги та зрозумівши, що за його діями ніхто не спостерігає, вважаючи, що власника будинку немає вдома, переліз через паркан та опинився на території вищевказаного домогосподарства.
Таким чином, ОСОБА_7 таємно проник на територію вказаного подвір`я, яке є володінням потерпілої ОСОБА_12 . Перебуваючи на приватній території вищевказаного подвір`я, ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, підійшов до будинку, вікна в якому обладнані металевими решітками і в цей час виявив, що одна з решіток пошкоджена, а вікно зачинене. ОСОБА_7 штовхнув зачинене вікно, і після того, як воно відчинилося, проник через нього до вищевказаного будинку, де оглянув його з середини.
Потім, ОСОБА_7 підійшов до вхідних дверей з середини будинку, які були зачинені на врізаний замок, який відчинив та вийшов на вулицю, де біля східців виявив три в`язки ключів та в подальшому, реалізуючи свою мету на вчинення крадіжки, відчинив даними ключами замок приміщення сараю, до якого проник та його оглянув, після чого вийшов з нього та зачинив двері, після чого покинув територію даного домогосподарства.
В апеляції прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на кваліфікуючі ознаки злочину та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 4-х років позбавлення волі, за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, за ч.1 ст.162 КК України до 1-го року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70, п. б ч.1 ст.72 КК України шляхом часткового складання покарань остаточне покарання ОСОБА_7 вважати у виді 5-ти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненими ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Вважає, що суд в порушення вимог закону, зазначив в резолютивній частині вироку крім посилання на відповідні статті закону України про кримінальну відповідальність ще й кваліфікуючі ознаки вчинених злочинів.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах та учасниками судового провадження не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оспорюється, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на зміст ст.ст.370, 374, 408, 409, 412 КПК України та на постанову Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року в частині, яка передбачає, що неухильне додержання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини і прийняття по ній законного, обґрунтованого і справедливого рішення.
На думку колегії суддів, доводи прокурора про зазначення судом в резолютивній частині вироку кваліфікуючих ознак вчинення злочинів не впливають на законність прийнятого судового рішення.
Також апелянтом не вказано, яким чином вказівка у резолютивній частині вироку кваліфікуючих ознак злочину, за який ОСОБА_7 визнаний винним «перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення».
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які можуть бути підставою для зміни вироку, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок

Кагарлицького районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий:
Судді: