АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/7206/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/249/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 жовтня 2015 року за № 0003024, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Чорна Кам`янка Маньківського району Черкаської області,

громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодружений,

на утриманні якого перебувають малолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, раніше судимий:

1)30.06.2010 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

2)15.07.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

зареєстрований та до затримання проживав за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10

захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, призначивши обвинуваченому більш м`яке покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців.

За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року, обвинувачений ОСОБА_6 16.10.2015 року приблизно о 12 год. 00 хв., знаходячись біля магазину «Тетяна-2», розташованого за адресою: вул. Іскрівська, 126, у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої за 150 гривень незаконно придбав 150,0 г. речовини зеленого кольору у розсипчастому вигляді, яка знаходилась у поліетиленовому пакеті, для особистого вживання, без мети збуту. Цього ж дня, о 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись на ділянці місцевості біля магазину «Тетяна-2», розташованого за адресою: вул. Іскрівська, 126, у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками правоохоронних органів, та при проведені зовнішнього огляду, в присутності двох понятих, у правій внутрішній кишені його куртки був виявлений і вилучений вищевказаний поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору масою 150,0 г, яка за висновком судової експертизи № 58/10-757 від 22.10.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 135,06 г., який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2011 року у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців, та остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців.

Питання з речовим доказом та судовими витратами вирішене.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, тяжких наслідків від його вчинення не настало, визнав свою провину у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: 2005 р.н. та 2011 р.н., на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та наполягав на пом`якшенні покарання.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області та думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.

Між тим, на думку колегії суддів, доводи захисника обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме, те, що останнім було вчинено кримінальне правопорушення-злочин, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, тяжких наслідків від скоєного злочину не настало; характеристику особи обвинуваченого, який активно сприяв розкриттю злочину, раніше судимий (а.к.п. 57-58, 59-60, 62-63), за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п. 67), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 64, 65), на утриманні якого перебувають малолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п. 66), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному, повне визнання вини; відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначив покарання на рівні нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, втім з реальним його відбуванням.

Колегія суддів погоджується з тим, що це покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого цього висновку не спростовують, оскільки обставини, на які останній посилається у своїй апеляційній скарзі, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Крім того, характеристика особи обвинуваченого, а саме, те, що він є раніше неодноразово судимим (а.к.п. 57-58, 59-60, 62-63) , у тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, скоїв кримінальне правопорушення, повністю не відбувши покарання за попереднім вироком, у зв`язку з чим остаточне покарання обвинуваченому обрано за ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, на думку колегії суддів, виключає можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців суперечать вимогам ч. 2 ст. 63 КК України, якою передбачено, що позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 .

Крім того, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 20 листопада 2015 року (а.к.п. 54), в ході приведення до виконання вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2011 року (а.к.п. 57-58), який було змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2011 року (а.к.п. 59-60). З моменту затримання 20 листопада 2015 року та до ухвалення вироку ОСОБА_6 не звільнявся з-під варти.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_6 має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з 20 листопада 2015 року, тобто з моменту фактичного його затримання до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а не з 24 листопада 2015 року, як зазначено у вироку суду першої інстанції.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції необхідно змінити в частині зміни дати зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 жовтня 2015 року за № 0003024, відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 20 листопада 2015 року до 05 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4