Справа № 638/5176/16-к
Провадження № 1-кс/638/1137/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Дзержинський райсуд м. Харкова в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 « Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, кулеметника 2-го відділення 4-ого взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення 1-ого батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

за участю :

прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 перший заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням «Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000248 від 27.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про національну гвардію», Солдат ОСОБА_4 15.11.2014, вирішив стати на злочинний шлях та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив територію військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
27.04.2015 матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного солдата ОСОБА_4 виділені з кримінального провадження № 0000553 від 25.12.2014 в окреме провадження, якому присвоєний номер №0000248.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обумовлює наявністю ризику, передбаченого ст.. 177 КПК України. ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, згідно повідомлень командира військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 у період з 15.11.2014 по теперішній час у військовій частині НОМЕР_1 відсутній, обов`язки за посадою не виконує, місце знаходження останнього невідоме, про фактичне місце свого перебування слідчому та військовій частині НОМЕР_1 , де проходить військову службу, не повідомляє. Також, ОСОБА_4 не повідомляє слідчому та військовій частині НОМЕР_1 свій особистий номер телефону, за яким з останнім можливо зв`язатись.

У зв`язку з чим, до теперішнього часу місце знаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування та військовій частині НОМЕР_1 невідомо, та 25.12.2014 ОСОБА_4 оголошено у розшук, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав частково, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проходження військової служби, з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому пояснив, що дійсно при вищевказаних обставинах він самовільно залишив своє місце служби, на теперішній час добровільно до органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Органом досудового розслідування - військовою прокуратурою Харківського гарнізону, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000553 від 25.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного солдата ОСОБА_4 27.04.2015 виділені в окреме провадження, якому присвоєний номер №0000248.

25.12.2014 слідчим військової прокуратури ОСОБА_4 оголошено розшук.

30.03.2016 перший заступник військової прокуратури Харківського гарнізону звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а також з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.04.2016 був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу.

22.07.2016 о 10 годині 20 хвилин прокурором було вручено ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України.

22.07.2016 о 10 годині 30 хвилин копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному ОСОБА_4 .

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного, який визнає себе винним, щиро кається, позитивно характеризувався за місцем служби, має постійне місце мешкання, а також те, що прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, а відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проходження військової служби та мешкання за адресою: АДРЕСА_3 на строк два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як передбачає п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 « Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні ОСОБА_4 , - відмовити.

Застосувати відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, кулеметника 2-го відділення 4-ого взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення 1-ого батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проходження військової служби та мешкання за адресою: АДРЕСА_3 на строк два місяці, тобто до 26.09.2016.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання в військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та військовий квиток.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Слідчий суддя: ОСОБА_1