печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29.02.2016 № 13,

В С Т А Н О В И В :

09.03.2016 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після подання заяви про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність Генеральної прокуратури України полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме до ЄРДР не було внесено відомості із звернення останньої про вчинення кримінального правопорушення від 29.02.2016.

Просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважає заявник, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні представник особи, що подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо задоволення вимог скарги заперечував, просив відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 29.02.2016 звернулася до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована під № 13.

Разом з тим, у листі Генеральної прокуратури України від 04.03.2016 № 29/1-34563-16 за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 зазначено, що заява не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінальних правопорушень та які свідчили про наявність в діях особи ознак кримінального правопорушення.

З даним висновком слідчого погодитися не можливо виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до Листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме п. 2 зазначено, що у ст. 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Так, у заяві ОСОБА_5 від 12.02.2016 року зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення окремими особами, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, тобто вказані відомості, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до ЄРДР (ст. 214 ч. 5 КПК України).

Проте, відомості за заявою ОСОБА_5 від 12.02.2016 року про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР не було, тобто вимоги визначені ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, що суперечить положенням національного законодавства та не відповідає практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити та зобов`язати компетентну посадову особу Генеральної прокуратури України внести відомості за заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29.02.2016 № 13 задовольнити.

Зобов`язати компетентну особу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_5 від 29.02.2016 № 13, про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1