18.04.2016 Справа № 367/7740/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001870 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:
15.08.2015 р. ОСОБА_5 близько 13 годині 00 хвилин, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, знаходячись неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 привласнив шляхом зривання рослину зеленого кольору, таким чином придбав наркотичний засіб. Достовірно розуміючи, що придбана ним рослина зеленого кольору є наркотичним засобом, останній взяв його у праву руку та зберігаючи його при собі з метою власного вживання без мети збуту, направився до автомобіля «Gelly» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Сівши за кермо вказаного автомобіля ОСОБА_5 поклав вказану рослину на заднє сидіння салону автомобіля, проїхавши близько 1 км по вул. Чапаєва, був зупинений працівниками ДАІ, таким чином останній незаконно перевіз наркотичний засіб. Зупинившись на вимогу працівників ДАІ, ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності частину рослини зеленого кольору викинув під автомобіль, а частина залишалась в салоні автомобіля. В ході огляду місця події 15.08.2015р. в період часу з 14.00 до 14.30 навпроти будинку№2 по вул.. Чапаєва в смт. Гостомель Київської області, за добровільною згодою у ОСОБА_5 вилучено з-під автомобіля та з салону автомобіля «Gelly» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 рослину зі стеблом та листям зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку н суху речовину становить 40, 25г..

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

30.10.2015 р. між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони разом з обвинувальним актом спрямували до суду на затвердження.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, та стягнення з останнього судових витрат на користь держави у сумі 307 гривен 20 копійок. В угоді передбачені наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, які роз`яснені обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30 жовтня 2015р. року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, яке він зможе виконати, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Захисник у засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 30.10.2015р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода укладена ОСОБА_5 у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, що складає 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, підробляє водієм таксі та має фінансову можливість сплатити штраф, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 309 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 30.10.2015р. та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

До набрання вироком чинності запобіжний захід не обирається.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи №2-02/1091 від 01.09.2015р. у сумі 307 гривен 20 копійок.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 30 жовтня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001870 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи у сумі 307 гривен 20 копійок.

Речові докази експертиний пакет №2175019 із вмістом в ньому речовини рослинного походження, яка відокремлена від фрагментів стебел, що згідно висновку судово-хімічної експертизи №2-02/1091 від 01.09.2015р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канна бісом, масою 40,25г. в перерахунку на суху речовину, які передані до камери схову речових доказів Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1