У Х В А Л А
іменем України
Справа №377/631/16-к
Провадження №1-кс/377/63/16
09 вересня 2016 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з вищою освітою, не одруженого, має двох дітей, фізичної особи-підприємця, має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
До суду прокурором у кримінальному провадженні начальником Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області подано назване клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він, займаючи посаду директора комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту і туризму Славутицької міської ради, будучи службовою особою, в період часу з 07.07.2015 р. по 31.12.2015 р. шляхом зловживання службовим становищем вчинив розтрату виділених на ремонт покрівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу «Чемпіон» в м. Славутичі бюджетних коштів на суму 263574 грн., яка більше як у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а також вчинив службове підроблення офіційних документів актів приймання виконаних робіт за ф. КБ-2В та довідок про їх вартість за ф. КБ-3 за жовтень 2015 року, у які включив завідомо неправдиві відомості про фактично виконані роботи на зазначену суму, чим вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України. Посилаючись на те, що за вчинення вказаних злочинів законом передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років та існують передбачені п. 1 і 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики ухилення від явки до органів досудового розслідування та суду і затягування строків розслідування, оскільки він проживає в м. Чернігові, а також незаконного впливу на свідків, запобігти яким більш м`які запобіжні заходи не зможуть, прокурор просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком два місяці.
Підозрюваний проти клопотання прокурора заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри та стверджуючи, що він протягом розслідування від явки до прокуратури не ухилявся, розслідуванню не перешкоджав, має постійне місце проживання, має у власності квартиру, займається підприємницькою діяльністю, сплачує аліменти на двох дітей, спілкується з дітьми і бере участь у їх вихованні, на посаді директора комунального підприємства не працює з 1 січня 2016 року, із свідками не спілкується, на них не впливає і не може впливати.
Захисник подав письмові заперечення проти клопотання прокурора і в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, стверджуючи, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 необґрунтоване, розмір збитків неправильний і не враховує наявні на об`єкті матеріали, розтрата яких йому інкримінована, наявність зазначених прокурором ризиків не доведена жодними доказами.
Вважаю, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Необхідні умови для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачені статтею 183 КПК України.
Згідно частини 1 цієї статті тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів передбачені статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 і пункту 6 частини 1 цієї статті клопотання повинно містити: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вказаних умов та вимог прокурором не виконано, належне обґрунтування наявності ризиків у клопотанні не наведено, посилання на матеріали, що підтверджують наявність ризиків відсутнє і такі матеріали суду не надані.
Сам по собі один лише факт проживання ОСОБА_5 у м. Чернігові не може свідчити про можливість його ухилення від досудового розслідування.
Можливість незаконного впливу на свідків у клопотанні не обґрунтована і будь-якими посиланнями на докази не обґрунтована.
Як з`ясовано в судовому засіданні і підтверджено наданими захисником документами, ОСОБА_5 має постійне зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання, має у власності квартиру, де проживає, має сталі соціальні зв`язки, утримує двох неповнолітніх дітей та бере участь у їх вихованні, здійснює зареєстровану в установленому порядку підприємницьку діяльність, під час роботи на посаді директора комунального підприємства неодноразово нагороджувався грамотами, подяками, на вказаній посаді не працює з 1 січня 2016 року і не має повноважень щодо його працівників та доступу на об`єкт будівництва, судимостей не має, до адміністративної відповідальності не притягався, від отримання процесуальних документів, викликів до слідчого, прокурора та від прибуття за викликами не ухилявся, у розшуку не перебував, запобіжні заходи до нього раніше не застосовувалися.
Одна лише тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, не може бути достатньою підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
Невизнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини саме по собі не слід розцінювати як перешкоджання досудовому розслідуванню, оскільки це є однією із незаборонених законом форм реалізації його права на захист від обвинувачення, обов`язок доведення якого покладається на прокурора.
За таких обставин слід дійти висновку, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які він вказує у клопотанні.
Відповідно до частини 2 статті 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Враховуючи зазначене, вважаю правильним клопотання прокурора залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193 КПК України, -
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1