Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/22/16-к
Провадження № 1-кп/506/23/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2016 смт. Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Красні Окни Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 від 26.10.2015 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Красноокнянського району, с. Антонівка, громадянина України, непрацюючого, який має одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до п.5 ч.1 ст. 89 КК України,

обвинувачуваного у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, ч.1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
25.10.2015 року близько 20 години 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув до господарства ОСОБА_5 за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Антонівка, де шляхом вільного доступу, через незачинені двері, діючи з прямим умислом, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла потерпілої, проник до будинку громадянки ОСОБА_5 з метою з`ясування особистих відносин. Продовжуючи свої злочинні дії, у цей же день близько 20 години 20 хвилин за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Антонівка на ґрунті особистих довготривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, та передбачаючи їх наслідки, наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця повік правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що потерпіла це його рідна сестра, з якою довготривалий час має неприязні стосунки, у зв`язку з неможливістю знайти порозуміння щодо спадкового майна після смерті батьків. Обвинувачений також пояснив, перед тим як прийти до потерпілої, він разом з друзями вживав алкогольні напої.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що дійсно 25.10.2015 року близько 20 години 15 хвилин, ОСОБА_3 без дозволу зайшов до її будинку та двічі вдарив її кулаком в обличчя. Потерпіла також підтвердила, що обвинувачений це її рідній брат, з яким довготривалий час вона перебуває у неприязних стосунках, оскільки неодноразово зверталася як до прокуратури так і до суду щодо дій ОСОБА_3 з приводу перешкод отримати майно у спадщину після смерті батьків.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, окрім його показань також підтверджується, дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000501;

- протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2015 року та 17.11.2015 року;

- висновком експерта № 48 від 28.10.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді синця повік правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.162 КК України, за ознаками: незаконне проникнення у житло та за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовільно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить те, що ОСОБА_3 визнав свою винуватість, щиро покаявся, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді громадських робіт.

Суд не погоджується з думкою прокурора щодо можливості призначення обвинуваченому остаточного покарання у вигляді штрафу, оскільки ОСОБА_3 ніде не працює та має неповнолітню дитину, що підтверджується довідкою-характеристикою виконавчого комітету Антонівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, до початку судового розгляду, потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов, згідно якого вона просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 4247 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, 26.10.2015 року, вона звернулася до Красноокнянської районної лікарні за медичною допомогою та їй було призначене лікування, на яке вона витратила 3255 грн., та згодом, ще 283 грн.Крім того, була змушена витрачати кошти сімейного бюджету на

бензин для поїздки за викликами слідчого. Так нею було придбане пальне

на загальну суму 709 грн. (із розрахунку 10 літрів пального на один проїзд з

с. Антонівка до смт Красні Окни) 09.11.2015 року - 15л пального - 276 грн.; 12.11.2015 року - 5л - 99 грн., 17.11.2015 року - 10 л 184 грн., та 02.01.2016 року - поїздка до лікаря-психіатра Красноокнянської ЦРЛ - 150 грн. Окрім, відшкодування майнової шкоди ОСОБА_5 просила відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., оскільки після подій 25.10.2015 року у неї порушився сон, вона стала знервована та вразлива. Крім того, просила врахувати, що їй довелося пережити незаконне втручання у своє помешкання, фізичний біль від нанесених тілесних ушкоджень, пошкодження обличчя та синців під очима, які бачили сторонні люди села.

Прокурор під час судових дебатів просив позов у частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити, а у частині відшкодування моральних страждань наполягав на тому, що розмір значно завищений, а тому вважав, що позов у цій частині може бути задоволений лише частково.
Обвинувачений та його захисник не погодилися з розміром вимог цивільного позивача ані у частині відшкодування матеріальної шкоди, ані моральної шкоди, вважаючи ці розмірі значно завищеними, оскільки, на думку захисту, лікування одного синця не може коштувати такої суми.
Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж, ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо в судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Розглядаючи позовні вимоги у частині відшкодування майнової шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Щодо витрат пов`язаних з лікування суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає оскільки необхідність витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого на придбання лікарських засобів не підтверджені відповідними рецептами, призначеннями лікарів, історією хвороби або іншими медичними документами. Суд не бере до уваги додатки до позовної заяви у вигляді ксерокопії (а.с. 32-33), оскільки взагалі неможливо встановити який це саме документ і якою установою був виданий, крім того, дані матеріали взагалі не містять ані прізвища лікаря, ані жодних реквізитів офіційного документу. Будь-яких клопотань щодо витребування доказів ані стороною обвинувачення ані цивільним позивачем заявлено не було.
Крім того, у судовому засіданні цивільний позивач зазначила, що у накладній на придбання ліків вказано перелік препаратів, які вона купляла не тільки для особистого лікування, а і для лікування чоловіка, які саме препарати і у якій дозировці були призначені їй лікарем вона назвати не може.
Суд також не вбачає підстав для задоволення вимог у частині відшкодування витрат на купівлю пального для проїзду на виклики слідчого та до лікаря-психіатра, оскільки відвідування лікаря-психіатра взагалі не підтверджено ніякими доказами, що стосується витрат на проїзд до слідчого, цивільним позивачем взагалі не надано доказів наявності у власності або користуванні будь-якого транспортного засобу, крім того, не наведено розрахунок вартості проїзду з с. Антонівка до смт Красні Окни, а саме: яка відстань між даними населеними пунктами, яким чином була встановлена саме вказана кількість витрат пального, крім того, є незрозумілим чому суми та кількість пального, зазначені позивачем, по кожному проїзду є різними, оскільки відстань між населеними пунктами залишається незмінною.
Що стосується моральної шкоди спричиненої потерпілій ОСОБА_5 , то суд враховує тяжкість спричинених їй тілесних ушкоджень, а саме: синця повік правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, її душевні страждання з приводу того що тілесні ушкодження були саме на обличчі і вона намагалася приховати їх від інших мешканці села. Крім того, враховує той факт, що обвинувачений, окрім нанесення тілесних ушкоджень, також порушив недоторканість її житла.

Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, фізичних і душевних страждань потерпілого, яких він зазнав, їх тривалості, можливості відновлення і змін у його життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж, а також реальної платоспроможності обвинуваченого, який на теперішній час не працює. Тому, на думку суду, реальною, достатню за вище зазначених обставин буде сума у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України та ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.1 ст. 125 КК України громадські роботи на строк 190 (сто дев`яносто) годин. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 190 (сто дев`яносто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Красноокнянский районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1