Справа № 750/9289/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/370/2016
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2016 року про накладення арешту на земельні ділянки,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Даною ухвалою накладено арешт на земельну ділянку площею 10,9327 га в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий № :01:001:0067, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 935908 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «БАРВИ-2005» та на земельну ділянку площею 449 кв. м. по вул. Тургенєвській, 17-а у м. Києві, кадастровий № :91:178:0029, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 134903 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» з забороною розпоряджатись та користуватись такими.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що зазначені у клопотанні речі визнано речовими доказами та можливе його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення, використання,перетворення, пересування, передача, відчуження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА», подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 послався на те, що ухвала слідчого судді винесена безпідставно та з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України. В порушення ст. 173 КПК України, слідчим суддею не враховано те, що в матеріалах справи відсутня обґрунтована підозра особи, на майно якої накладено арешт; судом не зазначено розмір можливої конфіскації майна та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; співрозмірність обтяження та наслідки арешту майна для власника. Майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, так як слідчим не доведено, що воно використано як засоби чи знаряддя вчинення злочину або зберегло на собі його сліди. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 02 вересня 2016 року не вносилось жодних змін до реєстру щодо ТОВ «Барви-2005». В матеріалах провадження відсутні належні докази, які підтверджують вчинення кримінального правопорушення і слідчий суддя виніс ухвалу на припущеннях. Також судом не було взято до уваги те, що жодній особі не було повідомлено про підозру по кримінальному провадженню, накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним, є передчасним та необґрунтованим. Крім того, санкція ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками якої порушено кримінальне провадження, не передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, пояснення слідчого та думку прокурора, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому процесуальним законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 17 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009145, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вказана земельна ділянка перебуває у власності, в якості статутного капіталу ТОВ «БАРВИ-2005» в розмірі 100% статутного капіталу та у статутному капіталі ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» розмірі 100% статутного капіталу зазначеного товариства. Крім того, власники (засновники) вказаних товариств неодноразово змінювались.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів провадження вбачається, що незаконна перереєстрація власників та керівників ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА ГРУПА» здійснювалась невстановленими особами саме з метою заволодіння належним товариству нерухомим майном та його подальшим відчуженням (продажем).

Виходячи з вищевикладеного, колегія приходить до переконання про правильність та обґрунтованість ухвали слідчого судді районного суду, а доводи ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі є такими, що не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2016 року про накладення арешту на земельні ділянки без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4