УХВАЛА

14 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4, перевіривши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

у с т а н о в и л а:

8 квітня 2016 року захисник ОСОБА_1 подала заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року, в якій порушує питання про скасування вироку Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3, засуджених за злочин, передбачений частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, вироку Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року та вищезазначеної ухвали касаційного суду і просить направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як на підставу своїх вимог посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України), що зумовило, на думку заявника, ухвалення різних за змістом судових рішень та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Обґрунтовуючи свою заяву, захисник зазначає, що, на її думку, мало місце неоднакове застосування таких норм права: - частини 1 статті 337 КПК щодо проведення судового розгляду лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта судом касаційної інстанції; - частин 1, 2, та 3 статті 370 КПК в частині законності і обґрунтованості судового рішення в зв'язку з безпідставним визнанням судом недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи; - частин 1, 2 та 3 статті 370 КПК в частині законності і обґрунтованості судового рішення в зв'язку з вибірковим підходом в оцінці доказів без їх безпосереднього дослідження в ході судового розгляду через надання судом іншої оцінки доказам при їх вибірковому підході до їх оцінки. Також, заявник, посилаючись на пункт 3 статті 445 КПК, зазначає, що оскаржувана ухвала касаційного суду від 3 вересня 2015 року суперечить висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2016 року щодо застосування норм права, передбачених статтями 22, 23, 94 і 95 КПК.

Крім того, заява захисника містить посилання: на ряд статей Конституції України та КПК; на постанови Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ; на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також на рішення Європейського суду з прав людини.

До своєї заяви ОСОБА_1 долучила копії різних за змістом судових рішень, в яких, на думку заявника, судом касаційної інстанції неоднаково застосовані одні й ті ж самі норми права.

Вивчивши заяву з доданими до неї матеріалами, вважаю, що заява не відповідає вимогам статей 448, 449 КПК, а тому заявнику належить встановити строк для усунення недоліків заяви.

Згідно з вимогами статей 448, 449 КПК заява про перегляд Верховним Судом України рішення суду касаційної інстанції повинна містити, серед іншого, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК, а також до неї мають бути долучені копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 статті 445 КПК, та копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК.

Тобто у заяві, поданій з підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 КПК, повинно бути зазначено, в чому саме полягає неоднакове застосування судом і якої конкретної норми КПК, внаслідок чого ухвалені різні рішення.

Ключовою умовою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких лежить застосування однієї і тієї самої норми процесуального права, викладених в рішеннях за наслідками перегляду справ в касаційному провадженні (ухвалах суду касаційної інстанції).

Водночас, доводи захисника на обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 КПК, зводяться виключно до твердження про допущення істотних порушень кримінального процесуального закону під час судового провадження, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, невірної оцінки судами доказів, тощо. Але сама по собі перевірка Верховним Судом України доводів такого змісту поза межами його законодавчо визначених повноважень щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах у порядку, передбаченому главою 33 КПК, є недопустимою. Адже вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України рішень призведе до повторного касаційного перегляду, що не відповідатиме положенням статті 445 КПК і буде суперечити принципу правової визначеності. До того ж, вимоги заяви в частині покладення на суд першої інстанції обов'язку щодо дослідження наявності низки доказів та правомірності їх отримання не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України, передбаченими статтею 455 КПК, щодо прийняття рішення у разі задоволення заяви.

Наведений у заяві аналіз попередніх заяв (від 17 листопада та 31 грудня 2015 року) й прийнятих за цими заявами рішень Верховного Суду України (ухвали від 30 листопада 2015 року та 20 січня 2016 року) не стосується розгляду даної заяви та також не може бути предметом перегляду Верховним Судом України в порядку глави 33 КПК. Безліч повторів та доводів, які містяться у заяві, не є належним обґрунтуванням підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 КПК, та не стосуються перегляду оскаржуваного рішення суду касаційної інстанції Верховним Судом України.

Крім того, звертаю увагу на те, що посилання на положення статті 370 КПК щодо ознак умотивованості судового рішення не може зумовити ухвалення різних за змістом судових рішень, а отже - становити, передбачену пунктом 2 статті 445 цього Кодексу, підставу для перегляду справи Верховним Судом України. Вимоги кримінального процесуального закону, на які посилається заявник, стосуються якості судового рішення як такого, їх застосування не може викликати розбіжностей у тлумаченні, які би підлягали усуненню судом права з метою забезпечення єдності судової практики.

Заява про перегляд судового рішення подається до Верховного Суду України у встановлені статтею 447 КПК строки: три місяці з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого подано клопотання про його перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави для перегляду, передбаченої пунктом 2 статті 445 цього Кодексу.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була ухвалена 3 вересня 2015 року, заяву про її перегляд датовано 8 квітня 2016 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

Судові рішення касаційної інстанції від 21, 28 січня, 2, 3, 9, 10, 11, 25 лютого та 3 березня 2016 року, надані заявником на підтвердження неоднакового правозастосування, постановлено у межах трьохмісячного строку, отже заяву про перегляд судового рішення подано у передбачений законом процесуальний строк. Однак, не підлягають порівнянню решта рішень касаційного суду, наданих заявником для порівняння, оскільки постановлені поза межами цього строку.

Крім того, ОСОБА_1, порушуючи в заяві питання про перегляд Верховним Судом України судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК, не долучила до заяви відповідну постанову Верховного Суду України у кримінальній справі.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

При надходженні заяви, оформленої без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

заяву захисника ОСОБА_1 в інтересах засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без руху та встановити заявнику строк до 14 травня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4