Дата документу Справа № 314/4246/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/4246/16-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11-кп/778/1173/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 82 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 в режимі відео конференції із Камянської ВК №101

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 червня 2016 року, якою

задоволено заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15% заробітної плати на строк 1 рік 6 місяців щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя за ст.ст. 27 ч.3, 187 ч.2 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Прокурор звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилається на:

- незаконість та необгрунтованість та невмотивованість ухвали;

-неправомірність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, враховуючи, що кінець строку відбування покарання ОСОБА_8 настає 21 серпня 2019 року, тобто на момент розгляду клопотання фактично становить більше 3 років, що суперечить вимогам ч.1 ст. 82 КК України;

-недоцільність висновку про виправлення засудженого ОСОБА_8 з огляду на наявність в останнього за весть період відбування покарання лише одного заохочення, отриманого після надходження заяви захисника до суду, і одночасно 5 порушень режиму утримання та тримання за, що ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання захисника щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 ст. 82 КК України відмовити.

Засуджений ОСОБА_8 в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора вказує на :
-відсутність у нього стягнень за порушення режиму, оскільки з дня накладення останнього стягнення пройшло більше року;

-безпідставність посилання прокурора на нетривалість періоду його залучення до праці з огляду на строк покарання, оскільки з 4 років покарання призначених судом, в колонії він перебуває лише 2 роки 6 місяців з яких 2 роки працює, інший час перебував в СІ;

-відсутність в законодавстві вказівки на кількість заохочень необхідну для заміни покарання на більш м`яке;

Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Адвокат ОСОБА_7 в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора вказує на законність ухвали суду, рішення прийнято з дотриманням вимог ст. 82 КК України.

Згідно з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про вирішення питання щодо заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до наданих установою виконання покарань матеріалів, засуджений ОСОБА_8 знаходиться в місцях позбавлення волі з 09 квітня 2012 року. За період тримання в Запорізькому СІЗО порушував вимоги режиму тримання за що мав 3 стягнення правами начальника СІ, заохочень не мав. З 16 грудня 2013 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), має 2 стягнення погашені в установленому порядку, і, одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці правами начальника колонії, працевлаштований на виробництві установи слюсарем цеху №1, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки та передачі, за характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує дружні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості, приймає активну участь у суспільно-корисній праці, самодіяльності та по благострою, займається самоосвітою, читає книжки у бібліотеці установи, позитивно реагує на заходи виховного впливу та робить належні висновки, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Право-Просвіта», щиро розкаюється у вчиненому злочині, визнав свою вину та вважає міру покарання призначену судом справедливою.

Задовольняючи клопотання адвоката ОСОБА_7 про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт, суд в ухвалі зазначив, що з урахуванням відбування ОСОБА_8 покарання за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 187 КК України, обставини, які б свідчили про необхідність відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання в порядку п.3 ч.4 ст.82 КК України, а саме за покарання вчинене особою, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, в матеріалах справи відсутні. Крім того, з наданих установою виконання покарань матеріалів вбачається, що засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.82 КК України, крім того позицією адміністрації установи виконання покарань підтверджено, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення про що свідчить його поведінка та ставлення до праці. Одночасно судом було враховано, що фізичною-особою підприємцем ОСОБА_9 надано згоду на працевлаштування засудженого ОСОБА_8 на посаду водія.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевим судом під час розгляду кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадження стосовно ОСОБА_10 ..

Так, згідно вимогами ч.2 ст. 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали суд зазначає: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається;

встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Всупереч зазначеним вимогам закону суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали не навів докази, на підставі яких дійшов до такого висновку, не перевірив всі обставини, які впливають на вирішення справи і не послався на них в ухвалі.

Задовольняючи заяву адвоката ОСОБА_7 і застосовуючи щодо ОСОБА_8 заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт, суд першої інстанції не з`ясував і не зазначив в ухвалі, які саме дані свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, пославшись лише на сумлінне ставлення ОСОБА_8 до праці.

На думку колегії суддів, лише працевлаштування ОСОБА_8 з квітня 2015 року не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення.

Крім того, зазначаючи про згоду фізичної особи-підприємця працевлаштувати ОСОБА_8 на посаду водія у випадку заміни покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи, суд не з`ясував і не перевірив реальної можливості такого працевлаштування, та наявності у підприємця автотранспорта, водієм якого може бути працевлаштовано засудженого ОСОБА_8 ..

Пунктом двадцятим частини першої статті 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться положення ст. 2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, ухвалену відносно ОСОБА_8 ухвала всупереч вимогам ст.370 КПК України, не можна визнати законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Разом з тим, враховуючи вищевикладені обставини і зважаючи на неможливість встановити всі обставини справи в межах компетенції апеляційного суду, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, враховуючи зокрема і передбачену ст. 8 КПК України засаду верховенства права, ухвалена стосовно ОСОБА_8 ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 червня 2016 року, якою задоволено заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15% заробітної плати на строк 1 рік 6 місяців скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4