Справа № 356/1434/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1124/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 20.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
20 вересня 2016 р. м. Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 20 липня 2016 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2011 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 8 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2011 року строк його попереднього ув`язнення, з 15 червня 2010 року по 18 травня 2011 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Начальник БВК № 95 ОСОБА_7 та голова спостережної комісії Березанського міськвиконкому звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання. Своє клопотання мотивували тим, що ОСОБА_6 відбув ? частини строку покарання, зарекомендував себе з позитивної сторони, до роботи ставиться сумлінно, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, допомагає адміністрації по благоустрою колонії

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 20 липня 2016 року у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 було відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і застосувати до нього умовно дострокове звільнення.

Вказує на те, що судом не взято до уваги ряд захворювань, на які він страждає,приймає активну участь в ремонтах колонії, має заохочення, останнє порушення мав у 2014 році, на утриманні має хвору матір, за час відбування покарання став на шлях виправлення і щиро розкаюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково є обґрунтованим та законним.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" при розгляді клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд повинен ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 прибув до БВК № 95 для відбування покарання 25 червня 2011 року. За час перебування в установі відповідно до довідки (а.с.4) мав 7 разів стягнення та 7 разів заохочення. Відповідно до характеристики за 2014 рік (а.с.19) що по прибуттю до установи ОСОБА_6 був працевлаштований, характеризувався позитивно, але на ряду з цим допускав порушення вимог режиму, стягнення зняті та погашені.

Відповідно до характеристики за 2015 (а.с.17) засуджений характеризується посередньо, встановленого режиму утримання не дотримувався, бажання працювати не висловлював, заходи виховного впливу відвідував регулярно, але належних висновків не зробив. Зазначені обставини свідчать про те, що поведінка ОСОБА_6 не є сумлінною.

Однозначної позитивної характеристики за час перебування в установі керівництво колонії не надало, а тому колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення і його апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є вмотивованою та законною.

Оскільки умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване при наявності даних про сумлінну поведінку засудженого за весь час відбування покарання, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність ОСОБА_6 факту свого виправлення.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин судове рішення є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
У задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 20 липня 2016 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді