Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/320/16-к
№ 1-кп/733/37/16
Вирок
Іменем України
"21" березня 2016 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження № 0000055 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня не закінчена, розлученого, не працюючого, раніше судимого Ічнянським районним судом Чернігівської області 22 липня 2014 року за ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2016 року ОСОБА_4 прибув до господарства ОСОБА_3 , розташованого в АДРЕСА_2 , та запропонувавши останньому свої послуги по придбанню стартера до автомобіля марки «Москвич» за ціною 375 гривень 00 копійок, шляхом обману та зловживаючи довірою останнього, заволодів грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 375 гривень 00 копійок, які добровільно останній віддав ОСОБА_4 . Не маючи наміру виконання усної домовленості щодо придбання стартера, ОСОБА_4 витратив кошти на власні потреби.

Переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, 25 січня 2016 року ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув до місця проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 та зловживаючи довірою останнього, запропонувавши придбати також генератор до автомобіля марки «Москвич», який він привезе разом із стартером, заволодів грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 690 гривень 00 копійок, які останній добровільно віддав для придбання генератора до автомобіля. Отримані кошти ОСОБА_4 використав на власні потреби.

Загальна сума матеріальної шкоди, завдана ОСОБА_3 злочинними діями ОСОБА_4 , становить 1065 (одна тисяча шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
22 лютого 2016 року між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України по даному кримінальному провадженню № 0000055 укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 , з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, визначили ОСОБА_4 покарання, передбачене санкціями ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 680 гривень, за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, при цьому застосувати ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі. Застосувати ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не здійснить нового злочину та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в вчиненні даного кримінального правопорушення та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілим ОСОБА_3 затвердити і призначити узгоджену в них міру покарання .
Потерпілий ОСОБА_3 також не заперечував проти укладення угоди про примирення з обвинуваченим, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану злочином ще до підписання угоди про примирення.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_3 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстави для відмови в її затвердженні відсутні відповідно до п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, а тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 22 лютого 2016 року по кримінальному провадженню № 0000055 відносно ОСОБА_4 в здійсненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити міру покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді двох років позбавлення волі.

Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не здійснить нового злочину та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1