Справа № 203/1730/16-к
Провадження № 1-кп/0203/226/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000794 від 11.03.2016 року із укладеною угодою про визнання винуватості, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, освіта вища, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_5 , будучи добровольцем Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор» та перебуваючи на території зони проведення антитерористичної операції в районі Донецької області, отримав від старшого товариша по службі з позивним «Дід» Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», особа якого в ході досудового розслідування не встановлена, багнет-ніж 7,62 Калашникова (АКМ та АКМС) мод.2, виробництва СРСР, та поклав його до свого службового рюкзака і носив при собі, в цілях особистої самооборони. 10.03.2016 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, зберігаючи вказаний ніж при собі, ОСОБА_5 приїхав до залізничного вокзалу станції Дніпропетровськ-Головний за адресою: площа Вокзальна, 11, м, Дніпропетровськ, де знаходячись в залі очікування був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 17 години 35 хвилин до 17 години 45 хвилин, в його службовому рюкзаку було виявлено та вилучено багнет-ніж 7, 62 Калашникова (АКМ та АКМС) мод.2, виробництва СРСР, який відноситься до військової колючо-ріжучої холодної зброї, який ОСОБА_5 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2016 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000794 від 11.03.2016 року, та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст. 263 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч .2 ст. 263 КК України, а саме: з урахуванням щирого каяття, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. ОСОБА_5 надав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 здійснивши дії, які виразились у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст. 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31 березня 2016 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 березня 2016 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ: багнет ніж, який зберігається в камері речових доказів Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1