Справа № 387/1025/16-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/126/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, раніше судимого: 25.07.2014 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 277, ч.1 ст.309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки; захід забезпечення кримінального провадження не обирався, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфіковані, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів; таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчиненого повторно; таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчиненого повторно за наступних обставин.
ОСОБА_3 03.04.2016 в період з 11 години 31 хвилина по 11 годину 32 хвилини, продовжуючи свою злочинну діяльність, попередньо викравши картку "Експрес-Банку" № НОМЕР_1 належну ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи індивідуальний PIN - код викраденої ним картки, таємно, повторно викрав з її рахунку шляхом зняття з банкомату "Експрес-Банку" № 234881484, який розташований по вул. Вокзальній 15, в м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, кошти в загальній сумі 500,00 грн, розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на зазначену суму.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся погодившись із обставинами викладеними у обвинувальному акті. В порядку статті 63 Конституції України відмовився в судовому засіданні надавати показання.
Прокурор, захисник та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. В судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Дослідивши зібрані по справі докази в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а саме допитавши обвинуваченого та дослідивши документи, які характеризують особу ОСОБА_3 , визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів; таємному викраденні чужого майна ( крадіжка) вчиненого повторно та таємному викраденні чужого майна ( крадіжка) вчиненого повторно - доведена повністю. Дії ОСОБА_3 , судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 та ч.2 ст.185 КК України.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся та сприяв у розкритті злочинів, не має постійного місця роботи, родичів за місцем проживання не має та виростав сиротою, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на диспансерному обліку не перебуває, наявна судимість за вчинення корисливих злочинів, а також вчинив злочин перебуваючи на іспитовому терміні відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2014 року за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 277, ч.1 ст.309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Враховуючи зазначене, з урахуванням того, що ОСОБА_3 засуджувався за умисні злочини, вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, суд вважає, що покарання у виді обмеження та позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Також суд враховує, що кримінальні правопорушення вчинені під час іспитового строку відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2014 року. Зі змісту ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Також суд вважає необхідним обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки .
Відповідно до ст. 183 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_3 засуджувався за умисні злочини, вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості через незначний проміжок часу в період іспитового строку, суд приходить до висновку, що наявні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від відбування покарання і вчинити нові злочини, а тому, до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 87, 100, 124, 176 - 178, 184, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців .
На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2014 року за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 277, ч.1 ст.309, ст. 70 КК України, та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання 24.11.2016 о 16 годині 35 хвилин до набрання вироком законної сили та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2016 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: роздруківка руху коштів по картці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , в період часу з 01.04.2016 року по 04.04.2016 року, з якої були викрадені кошти в сумі 810 гривень та два фотознімки зроблені камерою банкомату № 234881484, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1