Ухвала
іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу судді судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 ,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала від 01 квітня 2016 року слідчого судді у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 постановлена з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та вирішені в ній питання не відносяться до компетенції слідчого судді. А суд апеляційної інстанції залишив ці порушення поза увагою та безпідставно, в порушення вимог ст. 7 КПК України, відмовив у відкритті провадження за апеляційної скаргою прокурора на зазначену ухвалу, посилаючись на те, що дана ухвала оскарженню не підлягає.

Від адвоката ОСОБА_12 надійшли заперечення, в яких він просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу апеляційної інстанції - без зміни.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського району м. Києва від 01 квітня 2016 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_12 ;

скасовано постанови слідчого заступника начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_13 від 12 жовтня 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 та від 14 січня 2015 року про оголошення розшуку ОСОБА_9 ;

скасовано дозвіл на затримання ОСОБА_9 , наданий ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_14 від 08 жовтня 2015 року в справі № 757/37264/15-к зі строком дії до 08 квітня 2016 року, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

на підставі ч. 1 ст. 114 КПК України зобов`язано уповноважену особу Генеральної прокуратури України вчинити до 24.00 год. 04 квітня 2016 року дію внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скасування вищевказаних постанов слідчого у кримінальному провадженні № 0000207;

в силу ч. 1 ст. 114 КПК України зобов`язано слідчого заступника начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_13 вчинити до 24.00 год. 04 квітня 2016 року дію повідомити Департамент карного розшуку Національної Поліції України про скасування постанови слідчого заступника начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_13 від 14 січня 2015 року про оголошення розшуку ОСОБА_9 та скасування наданого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року дозволу на його затримання;

контроль за виконанням ухвали слідчого судді в частині зобов`язанння вчинити дію, на підставі ст. 121 Конституції України, покладено на прокурора, який у розумінні положень ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора/старшого групи прокурорів у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207.

Ухвалою судді судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року прокурору відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу слідчого судді з тих підстав, що дана ухвала згідно з вимогами кримінального процесуального закону оскарженню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданоїскарги, пояснення захисників, які заперечили проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено: слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя.

Статтею 303 КПК України передбачено можливість оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

У статті 309 цього Кодексу встановлено перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме, про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Частиною ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У відповідності до положень п.п. 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва 01 квітня 2016 року розглянув скаргу захисника ОСОБА_12 на рішення, які не входять до переліку, визначеному ст. 303 КПК України, для оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

За результатами такого розгляду слідчий суддя постановив ухвалу, яка не передбачена жодною нормою кримінального процесуального закону.

Суддя суду апеляційної інстанції 06 квітня 2016 року відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу слідчого судді з тих підстав, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування постанов слідчого про зупинення досудового розслідування, про оголошення розшуку підозрюваного та про скасування ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання підозрюваного.

Проте колегія суддів уважає, що суд апеляційної інстанції передчасно прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, залишивши поза увагою ту обставину, що положення ч. 4 ст. 399 КПК України стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргами на рішення, які прямо визначені в ст.ст. 303-307 КПК України, тобто на такі рішення слідчого судді, які він має право ухвалювати згідно з законом.

Оскільки слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ухвалив рішення, яке взагалі не передбачено кримінальним процесуальним законом, суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження належало виходити з загальних засад кримінального провадження, про що вказано вище.

Тому посилання суду апеляційної інстанції на положення ч. 4 ст. 399 КПК України при відмові у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді в даному кримінальному провадженні не можна визнати обґрунтованими з точки зору таких засад кримінального провадження, як верховенство права та законність.

З огляду на викладене ухвала від 06 квітня 2016 року судді апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене та ухвалити законне й обгрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

ОСОБА_7