1-кс/621/242/16
У Х В А Л А
іменем України
11 жовтня 2016 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого підсобним робітником на підприємстві ВАТ «Новий стиль» (м. Харків), раніше не судимого,
підозрюваного у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
В обґрунтування клопотання зазначив, що 15.09.2016 року близько 14:00 години ОСОБА_4 знаходився разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними виникла сварка на ґрунті ревнощів. В ході сварки у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне позбавлення життя своєї дружини. З метою реалізації свого злочинного умислу, того ж дня, близько 15:00 години, ОСОБА_4 взяв кувалду, металевою частиною якої навмисно наніс один удар в область голови ОСОБА_7 , яка в цей час відпочивала на ліжку за вищевказаною адресою.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , згідно виписки із судово-медичної експертизи №252 Змт/16 від 16.09.2016 року, ОСОБА_7 заподіяно відкриту черепну мозкову травму, перелом кісток черепа, набряк та набухання головного мозку, травматичні внутрішньочерепні крововиливи. За ступенем тяжкості вищезазначені поранення як в сукупності, так і кожне окремо, кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом № 6 МОЗ України від 17.01 .1995 р.).
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 того ж дня настала смерть ОСОБА_7 . Причиною її смерті стала відкрита черепно-мозкова травма у формі перелому кісток черепа, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, які привели до розвитку набряку та набрякання головного мозку, що явилося безпосередньою причиною смерті.
15.09.2016 року о 19:50 годині ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у порядку ст. 208 КПК України.
16.09.2016 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав себе винним, та показав, що 15.09.2016 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, із-за ревнощів, наніс один удар кувалдою по голові своїй дружині, коли остання відпочивала, від якого дружина померла, про що самостійно повідомив родичів та поліцію.
16.09.2016 року Зміївським районним судом щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14.11.2016 року.
21.09.2016 року ОСОБА_4 було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу до 18-го відділення ОПЛ №3 висновок № 723 від 26.09.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 потребує в проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
06.10.2016 року винесено постанову про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні.
06.10.2016 року Зміївським районним судом винесено ухвалу про примусове направлення ОСОБА_4 до Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні за адресою: м. Дніпро вул. Бехтерева, 1, для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи строком на 1 місяць.
Строки досудового розслідування 11.10.2016 року продовжено керівником Чугуївської місцевої прокуратури до 3-х місяців (до 16.12.2016 року).
Двомісячний строк тримання під вартою закінчується 14 листопада 2016 року. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки експертиз, дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного, а також усунути наявні протиріччя для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_4 у інкримінованому останньому кримінального правопорушення.
Таким чином, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати судово-імунологічні та цитологічні експертизи; судово-медичну експертизу трупу; провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу; провести аналіз експертиз, що будуть отримані та у разі необхідності призначити додаткові за їх висновками; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку зі значною кількістю та тривалістю проведення слідчих дій, без проведення яких неможливо завершити досудове розслідування та прийняти законне об`єктивне рішення.
Разом з тим, більш м`який із запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тому є підстави для продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.
З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, наявності вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вважав неможливим застосування до нього більш м`яких видів запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам та неможливість закінчити досудове розслідування в межах строку застосованого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 вважала, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду від 16.09.2016 року у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою на строк до 13.11.2016 року.
Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що має незворотні наслідки у виді смерті людини, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому злочині, покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Рішення про застосування запобіжного заходу мотивоване тим, що стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що має незворотні наслідки у виді смерті людини, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому злочині, покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійну роботу та постійне місце проживання, однак внаслідок підозри у вказаному злочині втратив нормальні соціальні зв`язки, через що опинився у складних сімейних та життєвих умовах, реально виявляв наміри суїциду. Зазначені обставини, в сукупності, дали підстави вважати обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, а також щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Постановою керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області від 11.10.2016 року продовжено строк досудового розслідування до 16.12.2016 року, оскільки закінчити досудове розслідування у двомісячний строк не є можливим.

Зокрема, неможливість закінчити досудове розслідування в межах строку тримання під вартою підозрюваного підтверджується необхідністю проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, для проведення якої ОСОБА_4 направлений до психіатричної лікарні згідно ухвали слідчого судді від 06.10.2016 року.

Старший слідчий ОСОБА_6 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою довели, що заявлений під час застосування запобіжного заходу ризик, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою не зменшився; існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою; зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, що фактично є підставою для продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України щодо строку дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування визначеного постановою керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області від 11.10.2016 року, підлягає частковому задоволенню на строк до 09.12.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України,

п о с т а н о в и в :
1. Клопотання старшого слідчого Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в Харківській УВП №27 до 09 грудня 2016 року.

3. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: