Справа № 729/916/16-к
1-кс/729/102/16 р.

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2016 р. слідчий суддя Бобровицького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника СВ Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майнопід час досудового розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 19.08.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2016 року до слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшло вказане клопотання. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 19.08.2016 року слідчим відділенням Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 внесено відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 19.08.2016 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на польовій дорозі, неподалік с. Осокорівка, Бобровицького району, Чернігівської області, помітив малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому ОСОБА_5 маючи умисел на зґвалтування ОСОБА_6 , усвідомлюючи за сукупністю фізіологічних та антропометричних ознак, що остання є малолітньою особою, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, застосував до потерпілої фізичне насильство та погрози застосування такого насильства, чим подавив її волю до опору та вступив із нею у статеві зносини природним способом.

19.08.2016 року, о 23 год. 00 хв., за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області. 20.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

20.08.2016 року у потерпілої ОСОБА_6 було вилучено предмети одягу, які перебували на ній під час скоєння щодо неї злочину, а саме: штани спортивного типу світло-сірого кольору із нашаруванням бруду; футболку синього кольору із написом «Tom and Jerry» із нашаруванням бруду на задній поверхні; труси брудно-білого кольору із нашаруванням речовини та пошкодженнями у вигляді розривів шву та тканини; резинка для волосся фіолетового кольору.

Слідчий зазначає, що на даний момент вказані речі перебувають в Бобровицькому ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області, та є підстави вважати, що, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, являються речовими доказами, тобто матеріальними обєктами, які зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому для встановлення істини по справі, встановлення події кримінального правопорушення, обставин його вчинення, у зв`язку з тим, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а також для призначення судових експертиз, виникла необхідність арешту вказаного майна.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому та зазначив, що зважаючи на те, що арешт тимчасово вилученого майна відповідно до ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення, а також виходячи з того, що вищезазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст.167 КПК України, є необхідність здійснити арешт вищезазначеного майна, забезпечивши, таким чином, виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження майна в тому ж вигляді, в якому воно перебувало після вилучення. Прокурор вважає, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення або зникнення вилучених в ході огляду речей потерпілої, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Органу досудового розслідування дані предмети необхідні для проведення слідчих дій та проведення судових експертиз, що являється одним із способів збирання доказів в кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, заслухавши прокурора, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, приходжу до наступного.
В силу частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 2 ст.171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що 19.08.2016 року слідчим відділенням Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 внесено відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України. 19.08.2016 року, о 23 год. 00 хв., за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, якому 20.08.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Дослідивши в судовому засіданні докази: копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 19.08.2016 року (а.с.3); копію протоколу огляду місця події від 20.08.2016 року, згідно якого при огляді потерпілої було вилучено речі зазначені у клопотанні (а.с.7-8); копію протоколу допиту малолітньої потерпілої від 20.08.2016 року (а.с.9-10); копії протоколів допиту малолітнього свідка від 19.08.2016 року та 20.08.2016 року (а.с.11-15); копію протоколу проведення слідчого експерименту від 20.08.2016 року (а.с.16-19), копію протоколу пред`явлення особи для впізнання (а.с.20); копію повідомлення про підозру (а.с.21); копію протоколу допиту підозрюваного від 20.08.2016 року (а.с.22), приходжу до висновку про те, що матеріали, надані слідчим, вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України і потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на речі, та незастосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дадуть змоги досягти дієвості цього кримінального провадження.
За приписами ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий судя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що існує сукупність підстав вважати, що вищевказане майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 є доказом вчиненого злочину, оскільки зберегли на собі його сліди і прокурор довів наявність підстав для арешту вилученого майна, передбачених п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникає необхідність у вжитті заходів щодо запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення.
Тому, з урахуванням наведеного вважаю, що клопотання про арешт вилученого майна, зазначеного в протоколі огляду міця події від 20.08.2016 рок, підлягає задоволенню, оскільки встановлено можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та відповідність накладення арешту на майно вимогам пункту 1 частини другої статті 170 КПК України.
Керуючись ст. 167, п.1 ч.2 ст.170, 171-175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, належне потерпілійОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме:

-штани спортивного типу світло-сірого кольору із нашаруванням бруду;

-футболку синього кольору із написом «TomandJerry» із нашаруванням бруду на задній поверхні;

-труси брудно-білого кольору із нашаруванням речовин та пошкодженнями у вигляді розривів шву та тканини;

-резинка для волосся фіолетового кольору.

Направити копію ухвали слідчому, процесуальному прокурору, розяснивши останнім право звернутися з клопотанням про скасування арешту майна у відповідності до ст.174 КПК України.
Виконання ухвали покласти на слідчого Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 . Контроль за виконанням ухвали покласти напрокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя