В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2016 Справа №607/8803/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 09.12.2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів, Здолбунівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини пп НОМЕР_1 та ВМКЦ ЗР, в умовах особливого періоду, 02 вересня 2015 року не з`явившись у розташування в/частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із лікувального закладу - ВМКЦ ЗР, а о 17 годині 10 хвилин відправившись до постійного місця проживання - АДРЕСА_1 , до 20 години 10 серпня 2016 року (моменту затримання правоохоронним органом) службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення раніше до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, учинив нез`явлення вчасно на службу (у розташування військової частини пп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 статті 407 КК України - військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

По суті кримінального провадження пояснив, що він був призваний на військову службу до Збройних Сил України та в період з 02 вересня 2015 року не з`явився у розташування в/частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із лікувального закладу - ВМКЦ ЗР, а о 17 годині 10 хвилин відправившись до постійного місця проживання - АДРЕСА_1 , до 20 години 10 серпня 2016 року (моменту затримання правоохоронним органом), проводячи час на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії:

-за ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015), нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, вчинене військовослужбовцем.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, і вважає обрати йому покарання за ч.4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року) в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з призначенням мінімального строку покарання, передбаченого диспозицією статті обвинувачення.

При цьому, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, те, що в нього на утриманні знаходиться теща ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду, внучка ОСОБА_6 , 2015 р.н., відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Речові докази вважати поверненим володільцю.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015) та призначити йому покарання за даним кримінальним правопорушенням у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази матеріали службового розслідування, проведеного службовими особами в/частини пп НОМЕР_1 за фактом нез`явлення в особливий період до розташування в/частини пп НОМЕР_1 сержанат ОСОБА_3 , іменний список особового складу ремонтної роти для проведення вечірньої перевірки за вересень грудень 2015року вважати повернутими в/частині пп НОМЕР_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1