Єдиний унікальний номер (справа №) 216/5341/16-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/589/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
02.11.2016 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 04 листопада 2016 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, яке було підтримано потерпілою. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував та надав суду докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування було встановлено наступне.

17 жовтня 2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідував по проїзній частині дороги вул. Миколаївське шосе з боку вул. Івана Добровольського в напрямку нерегульованого перехрестя з вул. Всебратське-2 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, при цьому в автомобілі знаходилися пасажири ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . В процесі руху водій ОСОБА_5 , маючи намір на вищевказаному перехресті здійснити поворот ліворуч, не врахував дорожню обстановку, завчасно не обрав безпечну швидкість, яка б дозволила йому контролювати рух автомобілю на повороті та безпечно керувати ним, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п.1.5, 2.3б) д) та 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, водій ОСОБА_5 , виконуючи поворот ліворуч, втратив контроль над рухом автомобіля «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 та на нерегульованому перехресті вул. Миколаївське шосе та вул. Всебратське-2 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, допустив його виїзд за межі правого краю проїзної частини з послідуючим наїздом передньою частиною на бетонну опору без номеру лінії електропередачі, яка встановлена праворуч від дороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №1979 від 20.10.2016 пасажиру автомобіля «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому правої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, яке за своїм характером відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Між порушенням ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 12.1. Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, своїм необережним діянням, яке виразилось в формі злочинної самовпевненості, діючи в порушення вимог п.п.1.5, 2.3б) д) та 12.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив кримінальне правопорушення. Крім того винуватість ОСОБА_5 також підтверджується іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування: протоколом огляду місця ДТП від 17.10.2016, показаннями потерпілої, обвинуваченого та свідка ОСОБА_6 , висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_4 №1979 від 20.10.2016.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та він підлягає кримінальному покаранню, його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений будучі особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Одночасно з цим пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому згідно ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом також враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 23 грудня 2005 року N12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», про те, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, а звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п.4 постанови ПВСУ).

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував по суті заявленого клопотання, а також думку потерпілої, яка підтримала заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, а також відшкодував потерпілій спричинені матеріальні збитки.

Крім того згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Пунктом 5 вказаної вище норми КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 284, 286, 288, 314, 393, 395, 532, 533 КПК України, ст.ст. 12, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд -

п о с т а н о в и в:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Речовий доказ вилучений протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.10.2016 автомобіль «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було долучено в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000743 на підставі постанови від 17.10.2016 та який поміщено для зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів при Центрально-Міському ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1