Справа № 308/293/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/261/16 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0001509 за зміненою апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2016 року.
Цим вироком:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, одружений, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.345 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном у 01 (один) рік, не вчинить нового злочину й виконає обов`язки повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично буде з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при таких обставинах.
Так, ОСОБА_7 11.07.2014 року, близько 02 год. 30 хв., знаходячись на перехресті вул. Заньковецької, 76 та Легоцького, 58 в м. Ужгороді, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражаючи явну неповагу до суспільства, висловлювався нецензурною лайкою, стоячи в компанії декількох осіб, на що йому було зроблено зауваження працівником правоохоронного органу, інспектором роти патрульної служби Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_8 , у зв`язку з виконанням працівниками міліції своїх службових обов`язків, які несли службу по охороні громадського порядку, екіпажем «ПА-5» Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, в складі інспектора роти патрульної служби молодшого сержанта міліції ОСОБА_8 та старшого сержанта міліції ОСОБА_9 .. У відповідь на законну вимогу щодо

-2-

припинення протиправних дій, ОСОБА_7 підійшовши до інспектора патрульної служби Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_8 , якому почав погрожувати фізичною розправою та звільненням останнього з органів внутрішніх справ, у подальшому з метою спричинення фізичного болю вдарив потерпілого ОСОБА_8 головою в область лівої брові, внаслідок чого інспектор роти патрульної служби ОСОБА_8 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани нижньої щелепи, лобної ділянки зліва.

Згідно висновку судово медичної експертизи № 712 у ОСОБА_8 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку підтвердженого неврологічною симптоматикою, забійної рани нижньої щелепи, лобної ділянки зліва, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів діючих по ударно забійному механізму, і вкладаються в час, і місце події, яка мала місце 11.07.2014 року, і по своєму характеру потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду від 29.01.2016 року змінити, виключити з вироку судження щодо зайвої кваліфікації діянь ОСОБА_7 .. Зокрема, у вироку діяння ОСОБА_7 додатково кваліфіковано як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, хоча органом досудового розслідування обвинувачення за вказаними ознаками ОСОБА_7 не висувалось. Тобто, суд при постановленні вироку вийшов за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення органом досудового розслідування за ч.2 ст.345 КК України порушивши принцип диспозитивності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора на підтримання зміненої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що змінена апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ,ІУ КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України при обставинах вказаних у вироку ґрунтуються на зібраних доказах.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних, що характеризують його особу, зокрема, раніше не судимий, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, а також наявність обтяжуючої обставини - вчинення злочину стані алкогольного сп`яніння, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

-3-

Щодо доводів зміненої апеляційної скарги прокурора про зміну вироку суду в частині виключення з вироку судження щодо кваліфікації діяння ОСОБА_7 , то вони є такими, що ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону України, а тому підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Зміна вироку суду судом апеляційної інстанції регламентована ч. 1 ст.408 КПК України, якою встановлено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування діяння ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України як погроза та насильство щодо працівника правоохоронного органу, умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а у вироку ОСОБА_7 визнаний винним за ч.2 ст.345 КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Отже, суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.337 КПК України вийшов за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення органом досудового розслідування, порушив принцип диспозитивності, що є недопустимим, та тягне за собою зміну вироку в цій частині.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.408 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку зайво зазначених кваліфікуючих ознак за ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
змінену апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури - задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2016 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.345 КК України - змінити.

-4-
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на кваліфікуючі ознаки спричинення потерпілому побоїв та середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
У решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: