Провадження № 1-кп/592/20/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0003938 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

встановив:

02 червня 2014 року приблизно о 19 год. ОСОБА_3 , сидячи за столиком у кафе, що знаходиться у приміщенні магазину «Продукти», розташованому по просп. Курський, 39 у м. Суми, вживав пиво та побачив у знайомої ОСОБА_5 гроші, які вона поклала в гаманець та який в свою чергу поклала до сумки, яку залишила за барною стійкою. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 02 червня 2014 року приблизно о 21 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, скориставшись, тим що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав із сумки гаманець, належний ОСОБА_5 , який матеріальної цінності для неї не представляє, з наступним її майном: грошовими коштами в сумі 1 500 грн.; 600 російськими рублями, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 205 грн. 17 коп.; 37 доларами США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 439 грн. 47 коп.; 20 Євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 323 грн. 24 коп.; золотим кулоном, вагою 0,5 г, 585 проби, вартістю 270 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2 737 грн. 88 коп. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

12 жовтня 2014 року у денний період часу, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, у ОСОБА_3 , який знаходився сам у гостях свого хрещеного батька - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме металобрухту, належного останньому. У цей час ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з указаного подвір`я викрав наступні предмети, а саме: одну чугунну ванну, одну металеву ванну, 4 металеві труби, металеве ліжко, 2 металеві бочки, металевий стіл, троє металевих дверей, загальною вагою 313 кг, вартістю 688 грн. 60 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

25 жовтня 2014 року приблизно о 13 год. у ОСОБА_3 , який знаходився сам у гостях у хрещеного батька ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на незаконне заволодіння його транспортним засобом, а саме автомобілем АЗЛК 2140, р. н. НОМЕР_1 , 1978 р. в., який стояв у дворі даного домоволодіння. У цей час ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, у ході телефонної розмови зі своїм знайомим ОСОБА_8 , попросив останнього допомогти відбуксувати вказаний автомобіль до пункту прийому металобрухту, переконавши його, що він здобутий не злочинним шляхом, на що ОСОБА_8 погодився. У цей же день, приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно для власника, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, причепивши один кінець тросу до автомобіля «Мітсубіші Лансер 9», належного ОСОБА_8 , а інший до автомобіля АЗЛК 2140, р. н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , та сівши за кермо останнього автомобіля, скориставшись не обізнаністю ОСОБА_8 з приводу незаконності своїх дій, указав йому напрямок руху, а саме: пункт прийому металобрухту ПАТ «Укрвторчормет», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 13, на що останній рушив до указаного місця, тим самим ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем АЗЛК 2140, р. н. НОМЕР_1 , і продав ОСОБА_9 указаний автомобіль АЗЛК 2140, чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 5 173 грн. 12 коп.

25 жовтня 2014 року приблизно о 14 год. у ОСОБА_3 , який знову знаходився сам у гостях свого хрещеного батька ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення майна, належного останньому. У цей час ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу викрав магнітофон VFD TD-9816, вартістю 250 грн., із книжного серванту в залі, та DVD-програвач LG DVX697K, заявленою вартістю 308 грн., із телевізору в спальні, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 558 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 185 КК України, тобто крадіжка; ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, кваліфікуючою ознакою якого є повторність; ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є повторність.

Встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину в скоєному за вказаних вище обставинах визнав повністю та підтвердив суду, що дійсно у 2014 році він скоїв ряд крадіжок, а також незаконне заволодіння транспортним засобом.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, за відсутності заперечень учасників судового провадження, то суд згідно ст. 349 КПК України визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченомуОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв два злочини середньої тяжкості та один тяжкий злочин.

Обставинами, які пом?якшують покарання, суд визнає щире каяттяОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, має молодий вік, за місцем реєстрації характеризується посередньо, заподіяна шкода усунена, потерпілі просять суд призначити покарання без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, так як суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 540 грн. 54 коп. витрат на залучення експертів.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк три місяці;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

До вступу вироку в законну силу скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 540 грн. 54 коп. витрат на залучення експертів, код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1