АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/525/16 Справа № 200/6897/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.184 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю підозрюваного- ОСОБА_6
захисника- адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника- адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою задоволено погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 14 квітня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Приморська Запорізької області, з середньою освітою, не одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, задоволено погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 14 квітня 2016 року та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 06 години 00 хвилин 14 квітня 2016 року до 00 години 01 хвилини 11 червня 2016 року.
Свої висновки слідчий суддя, з посиланням на ст.176 КПК України- ст.178 КПК України, ст.186 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України, ст.395 КПК України, а також клопотання слідчого, з якого вбачається, що ОСОБА_6 02 серпня 2014 року, о 02 годині, керуючи технічно справним автомобілем «KIA CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Курортна в м.Приморськ Запорізької області та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , внаслідок якого сталася смерть одного з потерпілих, а іншому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, обґрунтовує наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.286 КК України, тобто порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили в тому числі смерть потерпілого, а також існуванням таких ризиків, як переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілого, прийшов до висновку, що зазначені обставини не може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником- адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій захисник, з посиланням на ст.45 КПК України, ст.309 КПК України, ст.310 КПК України ст.392 КПК України ст.396 КПК України, ст.407 КПК України просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року та змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши останнього з під варти.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя в порушення вимог ст.178 КПК України ст.184 КПК України, з посиланням на матеріали клопотання слідчого зазначив, що хоча й є достатньо доказів, які вказують на причетність ОСОБА_6 до правопорушення, однак суд не прийняв до уваги, що захисту не у повному обсязі були надані копії до клопотання про обрання запобіжного заходу, а саме у сторони захисту відсутні протокол огляду місця ДТП, висновок судово-медичної експертизи та реєстр процесуальних документів з ЄРДР.
Не погоджується сторона захисту і з тим, що прокурором було доведені такі ризики, як переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконний вплив на потерпілого, оскільки такі дані в клопотанні відсутні, як і відсутні дані про міжнародний розшук ОСОБА_6 .
Звертає увагу, що в порушення ст.208 КПК України слідчий суддя не взяв до уваги, що 14 квітня 2016 року підозрюваний, на підставі протоколу обшуку був позбавлений волі, однак незважаючи на це слідчим було оголошено підозру ОСОБА_6 в присутності двох понятих, за відсутності захисника, без зазначення часу та дати повідомлення про підозру.
Також апелянт вказує, що в усіх процесуальних документах невірно зазначено ім`я підозрюваного, не дивлячись на наявність у матеріалах кримінального провадження копії паспорту ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами, викладеними в ній, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали проваджень, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено, що нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції 02 серпня 2014 року відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань /а.с.п.4/.
21 липня 2015 року та 14 квітня 2016 року /а.с.п.25-30/, ОСОБА_6 , в присутності двох понятих було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України /а.с.п.31/, а саме в тому, що він 02 серпня 2014 року, о 02 годині, керуючи технічно справним автомобілем «KIA CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Куроротна в м.Приморськ Запорізької області, при виявлені небезпеки не вжив негайно заходів для зменшення швидкості і в порушення вимог п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , внаслідок чого ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість погодженого з прокурором клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУ НП в Дніпропетровській області від 14 квітня 2016 року, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що витікає з досліджених в суді першої та апеляційної інстанції матеріалів, доданих до клопотання, а саме висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27/29-441/442 від 16 липня 2015 року, протоколів допиту свідків, а також даних про особу підозрюваного /а.с.п.5-5, 15-24, 15-39, 60-62/.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Про існування вказаних в клопотанні та ухвалі слідчого судді ризиків, а саме того, що ОСОБА_6 матиме фактичну можливість незаконно впливати на потерпілого, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що відповідно до постанови від 07 серпня 2015 року старшим слідчим в ОВС відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 підозрюваний ОСОБА_6 оголошувався у розшук /а.с.п.15/, в тому числі 27 жовтня 2015 року у міжнародний /а.с.п.7, 38-39/, 29 жовтня 2015 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , оголошеного у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з моменту його затримання /а.с.п.6/, а 14 квітня 2016 року, в ході проведення санкціонованого постановою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2014 року /а.с.п.7/ обшуку /а.с.п.8-10/ за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений ОСОБА_6 , який намагався втекти від працівників поліції через вікно спальної кімнати будинку, але був затриманий робітниками органів внутрішніх справ /а.с.п.11/ та обставинами інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, які суперечать даним, зазначеними самим підозрюваним, і яке відноситься до категорії тяжких, що спричинило смерть потерпілого та терміну покарання, який може бути призначений на строк від трьох до восьми років, розуміння наслідків якого підозрюваним, в сукупності з наведеним вище і вказує на наявність зазначених вище ризиків.
З огляду на наведене вище колегія суддів не може погодитися з доводами захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя зазначені ризики обґрунтував у своїй ухвалі /а.с.п.42/.
Також виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею, на підставі вимог ст.209 КПК України правильно визначено як момент фактичного затримання підозрюваного в процесі проведення санкціонованого обшуку 14 квітня 2016 року, о 06 годині, що витікає з даних протоколу зазначеної процесуальної слідчої дії /а.с.п.8/ та встановлено процесуальним законом строк дії запобіжного заходу, який буде достатнім у даному випадку, так і те, що вказане не може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, що випливає зі змісту ст.177 КПК України і тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», тому доводи сторони захисту про невірне встановлення моменту фактичного затримання підозрюваного колегія суддів вважає необґрунтованими.
Крім того слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали обґрунтовано скористався своїм правом, з урахуванням вимог п.2) ч.4 ст.183 КПК України, не визначати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Не може колегія суддів погодитися з доводами сторони захисту, щодо неотримання стороною у повному обсязі додатків до клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , а саме протоколу огляду місця ДТП, висновку судово-медичної експертизи та реєстру процесуальних документів з ЄРДР, оскільки зазначене повністю спростовується розпискою як сторони захисту, так і самими підозрюваним /а.с.п.3/, про отримання клопотання та додатків до нього на 35 аркушах.
Що стосується доводів апеляції сторони захисту про те, що в усіх процесуальних документах невірно вказано ім`я підозрюваного ОСОБА_15 , то хоча зазначене й мало місце бути, однак зважаючи на той факт, що оскільки зазначення ім`я підозрюваного в процесуальних документах досудового розслідування та слідчого судді-« ОСОБА_16 », замість зазначеного у паспорті серії НОМЕР_2 , виданого громадянину України 07 лютого 2006 року Приморьским РВ УМВС України в Запорізькій області, ім`я ОСОБА_15 - « ОСОБА_16 » /а.с.п.5/ є результатом лише технічно-лінгвістичної описки, не ставить під сумнів висновки слідчого судді в частині обґрунтованості підозри та наведених вище ризиків, колегія суддів не вважає зазначене, як і інші незначні процесуальні порушення, допущені органом досудового розслідування, на які вказує сторона захисту в апеляції, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування судового рішення та вважає за необхідне вважати правильно встановленими даними підозрюваного- ОСОБА_6 .
На підставі наведеного вище, керуючись ст.176 КПК України-ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, ст.184 КПК України, ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України-ст.198 КПК України, ст.309 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою задоволено погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 14 квітня 2016 року та обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 00 години 01 хвилини 11 червня 2016 року- залишити без змін.
Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити- тримання під вартою на строк до 00 години 01 хвилини 11 червня 2016 року.
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4