Номер провадження: 11-кп/785/724/16
Номер справи місцевого суду: 521/5305/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 і ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженої: ОСОБА_7

та її адвоката: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеса від 13 квітня 2016 року.

Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання адвоката про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Велика Олександрівка Херсонської області, громадянки України, не одруженій, раніше не судимої,

28.08.2014 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ст. 307 ч. 2, 69, 321 ч. 1, 69, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі с конфіскацією всього належного їй майна.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 02.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення 8 місяців 27 днів.

Початок строку: 03.01.2014 року;

Кінець строку: 06.04.2017 року;

Залишок: 7 місяців;

До районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з якого вбачається, що її підзахисна тяжко хвора, працює добре, в силу своєї можливості та не згодна з характеристикою наданою адміністрацією колонії, вважає її суперечливою.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави, а саме, за період відбування покарання вона сумлінно ставиться до своєї робити, виконує санітарні норми, не конфліктна, одне стягнення було погашено, тяжко хворіє.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді, засуджена та її захисник, підтримали доводи апеляційної скарги, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 працевлаштована швачкою у швейному цеху, працювала повільно, але після проведених бесід виховного характеру, змінила ставлення до роботи в кращий бік. Підвищила виробничі показники, в роботі виявляє старання. Внутрішьоцеховий режим не порушує, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За час відбування покарання допустила порушення режиму утримання, за що мала одне стягнення, яке на даний час знято. На заходи виховного характеру реагує задовільно, за характером спокійна, конфліктних ситуацій не створює.

Також з наданих суду матеріалів вбачається, що відповідно до ст.123 КВК України ОСОБА_7 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Крім того, ОСОБА_7 згідно до медичної документації хворіє рядом тяжких захворювань.

Таким чином, викладені в ухвалі суду першої інстанції посилання на те, що в клопотанні не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, на думку апеляційного суду є необґрунтованими та такими що суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що висновки суду першої інстанції не гуртуються на доказах, досліджених в ході судового розгляду, а це, є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України, підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання це:

- доведення засудженим свого виправлення, що є оціночним поняттям,

- та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання, в залежності від ступеню тяжкості вчиненого злочину, що є формальною підставою.

Оскільки ОСОБА_7 відбула більше 3/4 строку, формальна підстава для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання наявна.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вважає можливим задовольнити клопотання, оскільки вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Відповідно до матеріалів справи, невідбута частина призначеного ОСОБА_7 покарання, на теперішній час складає 7 місяців.

Керуючись ст. 81, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси, від 13 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , засуджену 28.08.2014 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ст. 307 ч. 2, 69, 321 ч. 1, 69, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі с конфіскацією всього належного їй майна - звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання, а саме на 7 (сім) місяців.

З під варти ОСОБА_7 , звільнити негайно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3