Справа № 523/2396/16-к
Провадження №1-кп/523/342/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0002577 від 22.05.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шуя Івановської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не засудженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

Встановив:
21.05.2015 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №4, розташованого по вул. Махачкалинській в м. Одесі, на грунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , діючи навмисно, наніс останньому один удар кулаком в обличчя в область щелепи, спричинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи №2192 від 1.10.2015 року тілесні пошкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в області лівого кута зі зміщенням кісткових відламків, які утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразилися, якими могли бути стисла в кулак кисть. Вказані тілесні ушкодження викликали тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів, що за критеріями п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленій йому обвинуваченні визнав повністю, пояснивши, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день, під час прогулянки з дружиною та дітьми, проходячи повз стадіону, розташованому по вул. Махачкалинській в м. Одесі у нього виник словесний конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , який з іншими хлопцями підривали вибухові пакети, від яких були гучні хлопки та сильні спалахи. Діти злякалися, він зробив зауваження, але у відповідь на його адресу пролунала нецензурна лайка. Коли він ближче підійшов до компанії, його обступили, був поштовх в спину, у зв`язку з чим він вимушений був захищатися та з розвороту навідмаш наніс один удар кулаком потерпілому, попавши в ліву частину обличчя. Його повалили на землю, стали бити ногами, вирвавшись, піднявся та пішов до сім`ї. Не заперечує, той факт, що наніс ОСОБА_5 один удар в область обличчя, висновок судово-медичної експертизи не оспорює. Стверджує, що до вчинення дій його спровокувала неправомірна поведінка потерпілого, від дій якого постраждали його діти та до сих пір проходять лікування від переляку. Заявлений цивільний позов потерпілого на суму моральної шкоди у розмірі 15000 гривень та матеріального збитку у сумі 10000 гривень визнає частково, а саме в розмірі коштів, затрачених на лікування та підтверджених документально, при цьому не конкретизуючи суму.

Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний у судовому засіданні, підтвердив, що дійсно у вказаний день у вечірній час, знаходився зі своїми товаришами на стадіоні, де пили пиво, особисто він пікарди не кидав. Обвинувачений з криками підбіг до них, наніс удар в обличчя, почалася бійка. Коли їх розтягнули, ОСОБА_6 пішов до дітей. Оскільки від нанесеного удару він не міг говорити, звернувся у «швидку», потім був прооперований. У судовому засіданні потерпілий в повному обсязі підтримав цивільний позов, так як вважає, що йому був завданий моральний збиток, оскільки він деякий час не працював, втратив заробіток, при цьому не надав жодного підтверджуючого документу щодо спричинення матеріальної шкоди.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та в подальшому сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, потерпілого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст. 122 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітніх дітей, готовність відшкодувати підтверджену документально матеріальну шкоду.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході судового провадження не обирався.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися. За змістом обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 заявлені на суму 10000 гривень матеріальної та 15000 гривен моральної шкоди, на думку суду підлягають частковому задоволенню.

Так, позивні вимоги у частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 10000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки зазначена сума не доказана матеріалами справи та не найшла свого документального підтвердження у ході судового розгляду.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає задовольнити частково, а саме у сумі 2000 гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу страждань потерпілого, їх тривалості.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання, суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, просив вибачення у потерпілого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, особисте ставлення ОСОБА_6 до скоєного, приймаючи до уваги провокаційну поведінку потерпілого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно ст. 76 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 завданої моральної шкоди у сумі 2000 гривень.

Матеріали кримінального провадження № 0002577 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2015 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: