Справа № 531/1362/16-к
Провадження №1-кп/545/237/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000589 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, освіта середня, працюючого сторожем ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.08.2016 року близько 02.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці, а саме на території тракторної бригади Лип`янського відділку ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», що розташована за адресою с. Лип`янка Карлівського району Полтавської області, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю на території інших працівників та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисних мотивів, користуючись вільним доступом до всіх приміщень під час охорони території шляхом відкручення фрагменту профілю зі стіни складу, що розташований на території вказаної тракторної бригади проник всередину та скоїв крадіжку одного мішку ємністю 20 кг. біодобавки для приготування комбікорму БВД С4 вартістю 283, 2 грн. та одного мішку біодобавки для приготування комбікорму БВД С5 вартістю 373, 8 грн. що належить ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», на загальну суму 657 грн. В подальшому викрадені мішки з біодобавками ОСОБА_5 переніс за місцем свого проживання та зберігав в своєму господарстві в особистих цілях з метою годування своєї худоби.

26.09.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення. Сторони угоди примирилися між собою. В угоді про примирення визначено міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.471 КПК України, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію,

перелік дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди які обвинувачений зобов`язаний вчинити, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

В угоді зазначені наслідки її укладення затвердження та невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України. Угода підписана сторонами із зазначенням дати.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого зазначили, що угода про примирення укладена ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладання та затвердження угоди згідно ст.ст.473, 474, в тому числі щодо обмеження права на оскарження вироку, роз`яснені судом, їм зрозумілі. Обвинувачений також підтвердив суду, що вину в інкримінованому злочині визнає повністю.

З огляду на зазначене, враховуючи, що дії обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнав свою винуватість, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
Угоду від 26.09.2016 року по кримінальному провадженню №0000589 про примирення укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним за ч. 1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Речові докази, а саме два мішки з біодобавками, що були вилучені працівниками поліції під час огляду господарства ОСОБА_5 та зберігаються під відповідальною розпискою у представника потерпілого ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» ОСОБА_6 повернути ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи».

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1