В И Р О К
Іменем України

28.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кінєшма Іванівської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.04.2005 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.3 ст.187,ст.304, ч.2 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився по відбуттю покарання 27.06.2012 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 13.01.2016 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2015 року біля 17 години, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Стодульці Жмеринського району Вінницької області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зриву металевої скоби з навісним замком, проник до погребу літньої кухні домоволодіння ОСОБА_5 що по АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, переслідуючи корисний мотив, вчинив крадіжку п`яти мішків картоплі загальною масою 350 кг, вартість одного кілограму якої згідно довідки вартості Жмеринської районної спілки споживчих товариств становить 5 грн., всього на суму 1750 грн. З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збиту на загальну суму 1750 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні цього злочину визнав повністю. Показав, що злочини вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся. Щодо вартості викраденого не заперечував.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднана із проникненням у приміщення, вчинена повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога Жмеринської центральної районної лікарні не значиться, проживає в цивільному шлюбі з жінкою, має на утримані неповнолітню дитину, відшкодував шкоду потерпілій, відповідно до поданої заяви претензій потерпіла матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.
Крім того, суд враховує що обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується, як особа схильна до вживання алкогольних напоїв, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що дає суду підстави вважати особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного та особи винного, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання обвинуваченому з застосуванням вимог ст.75, 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
За ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
За ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя