Справа № 487/9328/15-к
Провадження № 1-кп/487/151/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища , не працює ,мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
- у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта вища , не працює ,мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,
- у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В
Угода про примирення досягнута під час судового розгляду.
28.02.2015 року , у нічний час більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим у ОСОБА_4 , який знаходився у приміщенні бару , розташованого в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_9 , виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна , ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу проникли до офісного приміщення, розташованого на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_6 , а саме
-Ноутбук, марки ASUS F7z , вартістю 5000 грн.
-Ноутбук, марки ASUS К53В вартістю 5000 грн.
Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , разом , утримуючи викрадене майно при собі , направились до виходу із офісного приміщення, однак довести свій умисел до кінця не змогли з причини, що не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками державної служби охорони.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою вину визнали повністю та щиро розкаялись у скоєному.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому їм злочині доведена повністю і їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах та таємне викрадення чужого майна(крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_6
На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі. Потерпіла сторона не має жодних претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого. Потерпіла сторона вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення повиннні понести покарання у вигляді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік ,та покладанням обовязків , визначеними ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з*являтись періодично на реєстрацію в ці органи , та повідомляти про зміну місця проживання та роботи , а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згодні понести за вчинене ними протиправне діяння покарання у вигляді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік ,та покладанням обовязків , визначеними ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з*являтись періодично на реєстрацію в ці органи , та повідомляти про зміну місця проживання та роботи.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 18.07.2016 року покарання у вигляді у вигляді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік ,та покладанням обовязків , визначеними ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з*являтись періодично на реєстрацію в ці органи , та повідомляти про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 18.07.2016 року покарання у вигляді у вигляді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік ,та покладанням обовязків , визначеними ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з*являтись періодично на реєстрацію в ці органи , та повідомляти про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.
СУДДЯ ОСОБА_11