АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/3589/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/797/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000278 від 03.05.2016р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня спеціальна, не працюючого, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8

обвинувачений - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції відносно нього через істотні порушення кримінального процесуального закону та просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції
Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, із відбуттям покарання в установах пенітенціарної системи України.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 3 травня 2016 року по день вступу вироку у законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі в сумі 880 гривень 40 копійок, пов`язаних із залученням експерта.

Вирішено питання щодо речових доказів.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції було істотно порушено норми кримінального процесуального закону, оскільки вирок суду не було проголошено взагалі, а його копію йому не було вручено ні в день його проголошення, ні потім. Крім того, зазначає, що при обранні йому міри покарання судом не було враховано всі обставини, що пом`якшують покарання (раніше не судимий, щире каяття і сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні та позов не подавав) та безпідставно не застосовано положення ст.69 КК України. Також, посилається у своїй апеляційній скарзі на те, що маються розбіжності у його (обвинуваченого) свідченнях та потерпілого і свідка ОСОБА_9 з підстав перебування обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння і показань потерпілого щодо фактичних обставин справи.
За вироком суду встановлено, що 02 травня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_10 , прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживають його знайомі ОСОБА_6 , його співмешканка ОСОБА_9 та її донька ОСОБА_11 .

Того ж дня, приблизно о 20-30 годині, до приміщення вказаної квартири прийшов ОСОБА_6 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав безпричинно, словесно ображати ОСОБА_11 , у зв`язку з чим ОСОБА_10 зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_6 ліг спати.

02 травня 2016 року, приблизно о 22-00 годині, прокинувшись, ОСОБА_6 знов почав безпричинно, словесно ображати ОСОБА_11 , чим викликав обурення ОСОБА_10 , який зробив йому словесне зауваження, в результаті чого між ними відбулась словесна сварка. На вказаному ґрунті під час сварки у ОСОБА_6 виникла гостра, особиста неприязнь до ОСОБА_10 та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Того ж дня, приблизно о 22-15 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні вказаної квартири, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до нього, підбіг до ОСОБА_10 , який сидів на стільці, повернутий спиною до нього, та зі значною силою наніс один удар правою ногою в ліву ділянку спини ОСОБА_10 , від якого останній впав на підлогу.

Підвівшись з підлоги, між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 розпочалася бійка, під час якої ОСОБА_10 наніс один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_6 .

Під час бійки у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_6 , знаходячись у вказаній квартирі, прослідував до тумби для кухонного посуду, де взяв кухонний ніж, таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до нього, перебуваючи в приміщенні однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , 2 травня 2016 року, приблизно о 22-30 годині, утримуючи в правій руці підшуканий кухонний ніж, та розмахуючи ним перед потерпілим ОСОБА_10 , який знаходився в положення стоячи, звернутим до нього обличчям, умисно, зі значною силою, завдав останньому одного удару клинком вищевказаного ножа в ділянку нижньої частини тулубу, не переслідуючи при цьому за мету спричинення смерті ОСОБА_10 .

Відразу ж після цього, потерпілому ОСОБА_12 , було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, та госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР, де йому було надано невідкладну медичну допомогу.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_13 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: на відстані 100 см. вгору від підошвової поверхні стоп на 21,0 см. ліворуч від серединної лінії проникаюча колото-різана рана поперекової ділянки ліворуч з пошкодженням поперекового м`язу ліворуч та товстого кішковика, яка ускладнилася розвитком внутрішньої кровотечі поза черевної гематоми яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 929 від 25.05.2016 року, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції через істотні порушення норм кримінального процесуального закону та пом`якшити покарання, із застосуванням ст.ст. 75 або 69 КК України.
Його захисник- адвокат ОСОБА_8 , частково підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити міру покарання обвинуваченому.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, оскільки вважав вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі обвинуваченого доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, та розглянув дійсне кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового провадження під час судового розгляду, в тому числі і обвинувачений в присутності свого захисника (а.кп.28-31; 44-45), який також не заперечував , що був у стані алкогольного сп`яніння під час нанесення ножового поранення потерпілому. Судом було належно виконано положення ст.349 ч.3 КПК України щодо з`ясування, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також, було роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Враховуючи, що судом першої інстанції було належно виконано вимоги ст.349 ч.3 КПК України, проти чого під час судового розгляду в першій інстанції не заперечував і обвинувачений ОСОБА_6 , апеляційні вимоги обвинуваченого щодо оскарження фактичних обставин справи апеляційною інстанціє не переглядаються.
Що ж стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання, то на думку колегії суддів, вони є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з мотивувальної частини оскарженого вироку, при вирішенні питання щодо обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, крім характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, врахував належним чином і дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.кп.84), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.кп.88, 89), за місцем мешкання та реєстрації характеризується задовільно (а.кп.86, 87), не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, суд визнав повне визнання вини, щире каяття у вчиненому злочині. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи положення ст.66 КК України, що визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують покарання, являється перевагою суду, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені обставини обвинуваченим, такі як сприяння розкриттю злочину, характеристику з місця проживання та навчання, думку потерпілого щодо відсутності необхідності призначення суворого покарання, не є такими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.
Інші, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 обставини, які на його думку пом`якшують покарання (повне визнання ним вини, щире каяття у вчиненому; відсутність у обвинуваченого судимостей), були враховані судом першої інстанції при визначені міри покарання.
Крім того, судом першої інстанції правильно враховано при обранні міри покарання ОСОБА_6 і велику суспільну небезпеку скоєного ним умисного тяжкого злочину, яка полягає в суспільно небезпечному протиправному посяганні на здоров`я людини та спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, колегія суддів уважає призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та не знаходить підстав для його пом`якшення.
Також, є безпідставними і посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, з технічного запису та журналу судового засідання (а.кп.93-96) вбачається, що 15 вересня 2016 року оскаржений вирок було проголошено, а його копію у той же день було вручено учасникам судового розгляду під розписку, а саме: обвинуваченому та його захиснику, потерпілому (а.кп.101-103).

Враховуючи, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких зауважень щодо журналу судового розгляду даного кримінального провадження, а обвинуваченим не було надано будь-яких інших доказів істотного порушення кримінального процесуального закону і під час апеляційного розгляду, такі твердження обвинуваченого колегія суддів вважає такими, що направлені на ухилення від відповідальності за вчинене.

Крім того, під час апеляційного розгляду в судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , не спростував твердження обвинуваченого щодо непроголошення та невручення йому судом оскарженого вироку в судовому засіданні від 15 вересня 2016 року.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а оскаржений вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 , слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4