Справа № 357/2210/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1300/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 25.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
25 жовтня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року; -

в с т а н о в и л а:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.06.2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнений 29.07.2015 року згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.07.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 21 день,

засуджено за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2010 року, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з часу його затримання 20.12.2015 року, згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення, а саме період з 22.11.2015 року по 29.06.2016 року, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 3139 грн. завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів і судових витрат.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини проти життя та здоров`я, власності громадян, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, не відбувши повністю покарання за попереднім вироком суду, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, а саме, 22.11.2015 року, близько 03 год., перебуваючи в автомобілі марки «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, між будинками №57 та №59 разом із невстановленою слідством особою та водієм вказаного автомобіля, потерпілим ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу і яке виразилося в тому, що ОСОБА_8 , та невстановлена слідством особа, погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням предмету схожого на ніж, почали наносити останньому численні удари по обличчю, спині та тулубу, після чого відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 та з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3139 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене йому покарання. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим та не відповідає його особі, оскільки судом при призначені йому покарання не були враховані обставини, що пом`якшують ступінь його вини, в тому числі вагітність його дружини, а також покази свідка.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити;

прокурора, яка проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечувала та просила залишити її без задоволення;

перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та кваліфікація кримінального правопорушення учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України не оскаржується учасниками процесу.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до умисного тяжкого злочину, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я громадян, двох корисливих злочинів середньої тяжкості проти власності громадян, за попереднім місцем відбування покарання під час умовно-дострокового звільнення характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений, дружина знаходиться під диспансерним наглядом як вагітна 25-26 тижнів станом на 13.06.2016 року, обтяжуючу відповідальність обставину рецидив злочинів, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, а також розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків, які є незначними, відсутність тяжких наслідків, спричинених потерпілому кримінальним правопорушенням, відсутність відшкодування покарання за попереднім вироком суду, під час умовно-дострокового звільнення та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і запобігання вчиненню ним нових злочинів без ізоляції його від суспільства та правомірно призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 187 КК України, а саме у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2010 року остаточно призначив ОСОБА_8 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На думку колегії суддів указаний строк покарання відповідає ступеню вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності, а вирок в цій частині належним чином мотивований.

Посилання апелянта на необхідність пом`якшення призначеного йому покарання не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення.

Доводи, на які обвинувачений ОСОБА_8 посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме те, що судом першої інстанції не враховано того, що його дружина вагітна є безпідставними, оскільки зазначена в апеляції обставина була врахована судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Посилання апелянта на те, що судом при призначенні йому покарання не були враховані покази свідка не приймаються до уваги, оскільки обвинуваченим в апеляційній скарзі не вказано, покази якого саме свідка судом не були взяті до уваги, що позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити вказане.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Також, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 29 червня 2016 року по 25 жовтня 2016 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4