Справа № 203/2545/15-к
Провадження № 1-кп/0203/247/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого- ОСОБА_4

представника потерпілого- ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 04.02.2015р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з незакінченою середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працюючого поваром ТОВ «ТЕТТА-1» (ресторан «Слов`янський двір»), раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кзин-Аркер, Келесський район, Казахстан, громадяни України, українця, з неповною вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, суд

в с т а н о в и в:

04.02.2015 року, приблизно о 00.20 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всі перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 2 по пл. Петровського, в м. Дніпропетровську, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинений групою осіб, визначили об`єктом злочинного посягання ОСОБА_14 , який проходив біля них в указаний час в указаному місці.

Реалізуючи раптово виниклий умисел, у вказаному місці, в указаний час, з хуліганських спонукань, виражаючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок і загальноприйняті норми моралі, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, ОСОБА_8 , використовуючи незначний привід, попросив цигарку у ОСОБА_14 , який проходив поруч, після чого наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_14 , від якого останній впав на землю, та одразу ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 почали наносити удари ногами по тулубу, голові та ногам ОСОБА_14 , кожен наніс не менше 4-х ударів.

В результаті спільних хуліганських дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_14 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, 5-ти синців на поверхні та нижній повіці правого ока, на спинці носу з переходом на праве крило носу, у внутрішнього кута лівого ока, на лівій вушній раковині по всій її поверхні з переходом в завушну область, на правій вушній раковині з переходом в завушну область; трьох ділянок з внутрішньо-шкіряними у правій та лівій завушній області на тлі синців, на правій щоці; саден та ділянок осадження у правій лобно-скроневій області на межі з ростом волосся, в лобній області по центру та дещо ліворуч, у правій скроневій області волосистої частини голови, на нижній повіці правого ока на тлі синця, у правій скроневій області волосистої частин голови, в лобній області по центру волосистої частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден та ділянок осадження на задній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-3-ї та 5-ї п`ясних кісток, а також по тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 3-ї п`ясної кістки, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу та в надплічній області ліворуч, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на внутрішній поверхні лівої гомілки у серединній третині, на поверхні правого колінного суглобу по верхньому та нижньому полюсу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

04.02.2015 року, приблизно о 00.20 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 2 по пл. Петровського, в м. Дніпропетровськ, після вчинення раніше знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 хуліганських дій відносно ОСОБА_14 , керуючись раптово виниклим умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, не попереджаючи вищевказаних осіб про свої злочинні наміри, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , та скориставшись тим, що його воля була подавлена та останній не міг чинити опір, діючи умисно, відкрито, з корисних мотивів, заволодів майном ОСОБА_14 , а саме: мобільним телефоном Nokia c2-01, вартістю 192 гривні, всередині якого знаходилась карта пам`яті Micro CD 1 Гб, вартістю 100 гривень, а також сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 25 гривень, наручним годинником Rolex, вартістю 102 гривні, а також грошовими коштами у сумі 370 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 839 гривень.

Крім того, 04.02.2015 року, приблизно о 00.20 год., ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння біля будинку № 2 по пл. Петровського, в м. Дніпропетровськ, при скоєнні хуліганських дій на потерпілого ОСОБА_14 його знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння важливим особистим документом, а саме службовим посвідченням працівника міліції, побачив у ОСОБА_14 в кишені надягнених на ньому джинсових брюк, посвідчення працівника органів внутрішніх справ ( НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_14 ), яке знаходилось в шкіряній обкладинці, приєднаної металевим ланцюгом до поясу брюк, після чого, не повідомляючи про свій злочинний умисел вищевказаних осіб, ОСОБА_9 відкрито викрав вищевказане посвідчення, тим самим незаконно заволодів важливим особистим документом.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.296 КК України, а ОСОБА_9 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, визнали у повному обсязі та суду пояснили, що 04.02.2015 року вони разом відпочивали, вживали спиртні напої в центрі міста, після чого направилася в напрямку вокзалу проводжати ОСОБА_9 на потяг. По дорозі зустріли потерпілого, з яким в них зав`язався словесний конфлікт, який перейшов в бійку. Першим потерпілому наніс удар ОСОБА_8 , потім всі інші, крім ОСОБА_9 , почали наносити потерпілому удари. За часом бійка відбулася швидко, та пояснити хто скільки та куди саме наніс удари потерпілому обвинувачені не змогли. Після бійки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відійшли від потерпілого та попрямували до пл. Островського, а ОСОБА_9 залишився позаду. Коли останній наздогнав їх, показав телефон та повідомив, що вказаний телефон належить потерпілому. Про те, що ОСОБА_9 , окрім телефону, взяв інші речі потерпілого, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не знали, а дізналися про це лише в ході досудового розслідування. В скоєному розкаялися. Позов потерпілого в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди визнали повністю, позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди на суму 25000 гривень визнали частково, обґрунтовуючи тим, що сума є завеликою, не заперечували щодо солідарного відшкодування потерпілому моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що 04.02.2015 року пішим ходом слідував в напрямку залізничного вокзалу, по дорозі зустрів чотирьох невідомих чоловіків, які попросили в нього сигарету, на що він відповів відмовою, після чого отримав від одного з них удар, потім почали наносити йому удари інші обвинувачені. Удари наносили по всьому тілу, отримав він від трьох до шести ударів від обвинувачених, однак, пояснити хто саме та куди носив удари він сказати не може. Коли він прийшов до тями, то поруч нікого вже не було і він лежав на асфальті біля метро. При собі він не виявив гроші, мобільний телефон, службове посвідчення співробітника міліції та на руці годинника. Після чого він одразу звернувся в полк патрульної служби, розповів про те, що з ним сталося та заявив в міліцію. Вподальшому обвинувачені були затримані співробітниками патрульної служби. Просив задовольнити цивільний позов в повному обсязі, моральну шкоду обґрунтовує тим, що тривалий час знаходився на лікуванні, потребував на лікування значну суму грошей, допомагала йому лише сестра. У нього погіршився стан здоров`я внаслідок спричинених відносно нього протиправних дій обвинуваченими.

Оскільки обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, розмір заявленого потерпілим завданої матеріальної шкоди, проте заявлений потерпілим цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди обвинуваченими визнається частково, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визнанні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо заявленого потерпілим цивільного позову та матеріалів кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених, визнавши, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин та розміру заявленого потерпілим цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в скоєні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі та дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а також за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння важливим документом.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, а також особи обвинувачених, які вперше притягуются до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 характеризуються позитивно, ОСОБА_6 характеризується посередньо, покаялися у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є каяння обвинувачених.

До обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 можливе без ізоляції їх від суспільства і саме таке покарання буде достатнім для попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим цивільного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року « Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат у кримінальному судочинстві» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку).
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_14 , про стягнення завданої матеріальної шкоди, визнаний обвинуваченими в повному обсязі, а тому з ОСОБА_9 на користь потерпілого підлягає стягненню 545,00 гривень, а з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь потерпілого підлягає солідарному стягненню витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого, в розмірі 2767,17 гривень.

Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, ступень вини осіб, які завдали моральної шкоди, вимоги розумності і справедливості і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 гривень слід задовольнити у повному обсязі. В наслідок неправомірних дій обвинувачених був порушений нормальний життєвий уклад потерпілого і останній був змушений додавати додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.3 ст.357 КК України, на призначити покарання
-за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням,якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілогоОСОБА_14 , в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 545(п`ятсот сорок п`ять) гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 2767 (дві тисячі сімсот шістдесят сім) гривень, 17 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Речові докази: службове посвідчення на гр. ОСОБА_14 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, - передати за належністю ОСОБА_14 ОСОБА_15 , мобільний телефон Nokia C2-01 з картою пам`яті Vicro-CD 1 gb, годинник Rolex, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_14 , - залишити за належністю у останнього.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1