Номер провадження: 11-кп/785/285/16
Номер справи місцевого суду: 523/8478/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

секретаря - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурора- ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора відділу здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000585 від 05.12.2013 року відносно -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, інваліда 2-ї групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України, повернуто прокурорудля усунення недоліків,в зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, -

встановив:
03.03.2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси з прокуратури Одеської області, надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному 04.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000585, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 було повернуто прокурору Одеської області, для усунення недоліків, в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на те, що: всупереч вимогам п.3 ч.4 ст.291 КПК України обвинувальний акт надійшов до суду без розписки обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту; реєстр матеріалів досудового розслідування не містить обов`язкових процесуальних дій: визнання особи потерпілим, складення обвинувального акту та направлення його до суду, відсутні відомості про допит потерпілих. Суд також зазначив, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про прийняті рішення по заявам ОСОБА_10 , поданих ним на стадії досудового розслідування, про застосування до нього положень ЗаконуУкраїни «Про амністію» від 12.12.2008 року та Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року.

Будучи незгодним з ухвалою районного суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що ухвала районного суду, як незаконна та винесена в порушення КПК України, підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту на новий розгляд до того ж суду, в іншому складі суду. Апелянт зазначає, що слідчим та прокурором при складенні обвинувального акту були виконані вимоги ст. 291 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Приписами ст. 370 КПК України задекларована законність судового рішення.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка у відповідності до положень ст.1 КПК України є невід`ємною частиною Кримінального процесуального законодавства України, зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а також на невиконання органом досудового розслідування рішень по заявам ОСОБА_10 про застосування до нього закону про амністію.

Апеляційний суд не погоджується з таким рішенням районного суду, оскільки під час виконання вимог ст.314 КПК України районний суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягнуть за собою скасування рішення суду.

Відповідно до положень п.6 ч.2ст.412 КПК Українисудове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Відповідно до положень п.4 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд, у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження,повиненвиконати вимоги ст.34 КПК України та направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності.

З обвинувального акту вбачається, що інкриміноване ОСОБА_10 кримінальне правопорушення мало місце на території Біляївського району Одеської області. Даний факт підтвердив апеляційному суд прокурор.

При цьому, прокурор пояснив апеляційному суду, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 було передано до Суворівського районного суду м. Одеси тільки з тих підстав, що вперше, в період дії Кримінально-процесуального кодексу України (в ред.1960р.), обвинувальний висновок відносно ОСОБА_10 направлявся саме до цього суду, але кримінальна справа була повернута на додаткове розслідування.

В подальшому,на виконання вимогПункту 12 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в ред.2012 р.), матеріали кримінальної справи були зареєстровані в ЄРДР, слідчим відділом прокуратури Одеської області було проведено досудове розслідування, затверджений обвинувальний акт, який був переданий до Суворівського районного суду м. Одеси.

Під час підготовчого судового засідання районний суд не звернув уваги на невиконанняпрокурором вимог ст.32 КПК України (в ред.2012р.), прийняв до розгляду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, яке йому не підсудне та ухвалив оскаржуване рішення.

З урахуванням наведеного апеляційний суд не перевіряє доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали районного суду щодо підстав повернення обвинувального акту прокурору та не вбачає умов, для задоволення його апеляційної скарги та скасування ухвали районного суду з цих підстав.

Разом з цим, з урахуванням того, що апеляційним судом встановлені істотні порушення районним судом вимог кримінального процесуального закону, які у відповідності до положень п.6 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали районного суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, апеляційний судзвертає увагу районного суду на необхідність розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом упродовж розумного строку незалежним і безстороннім, створеним на підставі закону судом,як того вимагають приписи ст.ст. 21, 28, 318 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 416, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000585 від 05.12.2013 року відносно ОСОБА_11 повернутий прокурору Одеської області для усунення недоліків скасувати та призначити новийрозглядв суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5