Справа № 357/4159/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/903/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 05.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суд Київської області від 29 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України і звільненій від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком один рік та направлено її для відбування призначеного судом покарання.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та визначено їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Згідно ст. 71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків призначено у виді обмеження волі строком на 1 рік та у виді штрафу за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2015 року в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., підлягає виконанню самостійно.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

04 квітня 2016 року начальник Білоцерківського МРВ КВІ ОСОБА_8 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з поданням з проханням скасувати ОСОБА_7 іспитовий строк та направити її для відбування покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року. В обґрунтування подання, зазначив, що ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку, доведені обов`язки покладені на неї судом та роз`яснено, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, суд за поданням Білоцерківського МРВ КВІ може скасувати іспитовий строк та направити її в місця обмеження волі для відбування призначеного судом покарання. Однак, засуджена ОСОБА_7 не з`явилась на реєстрацію до МВКВІ 26.01.2016 року, в зв`язку з чим їй було винесено офіційне застереження та роз`яснено вимоги ч. 2 ст. 78 КК України. Проте, засуджена ОСОБА_7 знову не з`явилася на реєстрацію до МВКВІ 23.02.2016 року та 29.03.2016 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2016 року вищевказане подання було задоволено та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України і звільненій від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком один рік та направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання. Своє рішення, суд мотивував тим, що ОСОБА_7 тричі без поважних причин не з`являлася до органів кримінально-виконавчої інспекції. Крім того, вчинила адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2016 року була піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з боку засудженої ОСОБА_7 має місце систематичне порушення покладених на неї судом обов`язків, що є підставою для скасування звільнення від відбування призначеного судом покарання та направлення її для реального відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 зазначає, що з рішенням суду не згодна, так як дуже кається про що казала у суді, стала на шлях виправлення, влаштувалась на гарну роботу, кинула шкідливі звички, знову спілкується з батьками, дуже просить дати їй останній шанс на нормальне життя та вжити іншу міру покарання.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 , котра просить задоволити її апеляційну скаргу, думку прокурора, котрий не підтримав апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 та просить ухвалу суду залишити в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджена вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України її звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Водночас, ОСОБА_7 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, їй були доведені обов`язки, покладені на неї судом а також роз`яснено, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, суд за поданням Білоцерківського МРВ КВІ може скасувати іспитовий строк та направити її в місця обмеження волі для відбування покарання, про що свідчать її пояснення та відповідні підписки та попередження.

Згідно листа реєстрації засуджена ОСОБА_7 тричі без поважних причин не з`являлася до органів кримінально-виконавчої інспекції, а саме: 26.01.2016, 23.02.2016 та 29.03.2016 року у зв`язку з чим, їй двічі виносились застереження у вигляді письмових попереджень.

Крім того, ОСОБА_7 вчинила адміністративне правопорушення в період іспитового строку, у зв`язку з чим постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2016 року була піддана адміністративному стягненню.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 безпідставно ухилялася від покладених на неї судом обов`язків, встановлених їй вироком суду, а тому правильно скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням і направив її для відбування призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року покарання.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги засудженої ОСОБА_7 про те, що вона стала на шлях виправлення, влаштувалась на гарну роботу, кинула шкідливі звички та знову спілкується з батьками, то вони не підтверджуються жодними документами, а тому не можуть бути враховані судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суд Київської області від 29 квітня 2016 року, якою ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України і звільненій від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком один рік та направлено її для відбування призначеного судом покарання залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: