ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 384/233/16-к
Провадження № 1-кс/384/8/2016
Слідчий суддя
Вільшанського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП
Власник зазначеного в клопотанні майна в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровогралській області, з`ясувавши думку начальника Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до рапортів інспекторів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 11.04.2016 року було встановлено, що під час перевірки громадянина ОСОБА_8 , який перебуває під адміністративним наглядом та проживає в АДРЕСА_1 , в коридорі житлового будинку було виявлено дві поміщених одна в одну ПЕТ пляшки, з нашаруванням на стінках речовини коричневого кольору з різким запахом, схожим на канабіс. В горловині пляшки містився наперсток в дерев`яній оправі, в якому знаходилась речовина рослинного походження зі слідами обвуглення. (а.п.4-5).
Згідно з довідками №2338 та №2339, виданими Вільшанською селищною радою Вільшанського району Кіровоградської області 12.04.2016 року, ОСОБА_5 , 1975 року народження, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, серед жителів селища авторитетом не користується (а.п.16, 17).
Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області 25.07.1996 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Вільшанка Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.15).
11 квітня 2016 року власниця вказаного домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 надали працівникам поліції дозвіл для проведення огляду домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (а.п. 6, 7). Згідно з протоколом огляду місця події від 11.04.2016 року з фототаблицями та поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , під час огляду домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у веранді будинку було виявлено та вилучено дві частини ПЕТ пляшки, вставлені одна в одну з нашаруванням на стінках темного кольору, в горловину верхньої частини якої вмонтовано дерев`яний предмет циліндричної форми, з металевою вставкою у верхній частині, всередині якої знаходяться рештки речовини рослинного походження темно - сірого кольору з різким органічним запахом. Зазначені речі були вилучені в присутності ОСОБА_9 та двох понятих, та поміщені до поліетиленового пакету, верх якого було прошито ниткою, кінці якої скріплено паперовою биркою із пояснювальною запискою, підписами понятих та печаткою «Для пакетів» (а.п.8-14). У відповідності до ст. 168 КПК України вилучений саморобний курильний пристрій, є тимчасово вилученим у ОСОБА_5 майном. У даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_5 саморобний курильний пристрій з рештками речовини рослинного походження темно - сірого кольору з нашаруванням на стінках темного кольору, є предметом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та доказом його вчинення, а тому, у відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, на дане майно може бути накладено арешт. Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Згідно п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом. Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Залишки речовини рослинного походження в саморобному пристрої для куріння, та сам пристрій, належний ОСОБА_5 , та вилучений під час огляду домоволодіння в якому він проживає, набули статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 11.04.2016 року. Враховуючи викладене вважаю, що в кримінальному провадженні є достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Вказана річ є предметом та знаряддям кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167, п.3 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме криміналістичному чи іншому експертному дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до її втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. З огляду на викладене, вказане клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 372 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити. Накласти арешт на дві частини ПЕТ пляшки, вставлені одна в одну з нашаруванням на стінках темного кольору, в горловину верхньої частини якої вмонтовано дерев`яний пристрій, в отворі якого знаходиться речовинна рослинного походження темно - сірого кольору. Ухвала підлягає негайному виконанню. Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1