Справа № 335/4530/15-к 1-кп/335/329/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяви обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 про відвід колегії суддів,

ВСТАНОВИЛА:

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим та захисником обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено відвід колегії суддів з підстав п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України. В обґрунтування відводу вказують на те, що колегія суддів, а саме судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визначені у порушення вимог ст. 35 КПК України не автоматизованою системою, а в "ручному" режимі. Крім того, вказують, що суд, вийшовши за межі своїх повноважень, в ухвалі 21 травня 2015 р. вказав стороні обвинувачення на необхідність пред`явлення ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні замаху на вбивство за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, що свідчить про упередженість колегії суддів.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисники підтримали заявлений відвід.

Прокурори проти задоволення заявленого відводу заперечували, вважаючи відвід безпідставним, оскільки колегія суддів визначена вірно, а в ухвалі від 21 травня 2015 р. суд вказав лише на необхідність дотримання вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши подані матеріали, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною першою статті 81 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

В ході розгляду клопотання обвинуваченого не було встановлено обставин, передбачених зазначеними вище вимогами КПК України, які б виключали участь суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в розгляді кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30 червня 2015 р., дане кримінальне провадження передано судді-доповідачу ОСОБА_1 на підставі п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Протоколом розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 1 липня 2015 р., проведеному на підставі рішення зборів суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2014 р. зі змінами від 19 вересня 2014 р., визначено суддів, які входять до складу колегії суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У протоколі вказано причини проведення неавтоматичного розподілу рішення зборів суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 р. Вказану інформацію внесено до системи автоматичного розподілу. Зазначене не суперечить положенням статті 35 КПК України та вимогам Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Посилання захисника ОСОБА_7 на положення ч. 3 ст. 35 КПК України стосуються визначення суддів для конкретного судового провадження під час реєстрації відповідних матеріалів, що у даному випадку при визначені складу колегії суддів місця не мало. Як вже зазначалось, визначення суддів в складі колегії відбулось 1 липня 2015 р., в той час як провадження було зареєстровано 30 червня 2015 р., тобто саме в той день, коли відбувся автоматичний розподіл в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України і було визначено суддю-доповідача по даному провадженню.

Що стосується доводів захисника щодо упередженості колегії суддів виходячи зі змісту ухвали від 21 травня 2015 р., то суд також вважає вказані доводи непереконливими з огляду на таке.

Дійсно, ухвалою колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2015 р. було повернуто обвинувальний акт прокурору. Однак, в цій ухвалі колегією суддів не було надано жодних вказівок стороні обвинувачення щодо необхідності пред`явлення ОСОБА_9 обвинувачення за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України. З тексту вказаної ухвали вбачається, що колегією суддів здійснено лише посилання на роз`яснення, які містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 р. «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якому зазначено, що "умисне вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу за наявності відповідних підстав належить кваліфікувати тільки за статтею 348 КК України. Разом з тим, коли умисне вбивство зазначеної особи чи замах на нього вчинені за інших обтяжуючих обставин, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, дії винної особи додатково кваліфікуються і за відповідними пунктами цієї статті". У взаємозв`язку із цими роз`ясненнями судом було в ухвалі вказано, що "в обвинувальному акті зазначено про прямий умисел обвинуваченого на вбивство працівника правоохоронного органу, однак не вказано, що умисел на вбивство був направлений на конкретного працівника, а також не вказано про усвідомлення обвинуваченим специфічних ознак потерпілого та зв`язку посягання з його певною службовою діяльністю та ін. Якщо ж обвинувачення зводиться до замаху на вбивство, то воно не містить посилань на те, чи є даний замах закінченим або ні з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 15 КК України".
Таким чином, жодних вказівок прокурору на необхідність пред`явлення ОСОБА_9 обвинувачення за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України судом не надавалось, з огляду на що відповідні посилання захисника на ці обставини є надуманими та не відповідають змісту ухвали, на яку він посилається в обґрунтування відводу.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід має бути мотивованим. Заяви обвинуваченого та його захисника про відвід колегії суддів належним чином не мотивовані та не містять даних, які б викликали сумнів в неупередженості колегії суддів та свідчили про наявність передбачених КПК України підстав для відводу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заяви обвинуваченого та його захисника про відвід не можуть бути визнані обґрунтованими, з огляду на що підстави для його задоволення на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяви обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 про відвід колегії суддів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 липня 2015 р.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 14 липня 2015 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3