Справа № 128/4820/15-к
ВИРОК
Іменем України
18 травня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001351 від 10 серпня 2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області , українця, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ., проживаючого фактично- АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 01.02.2002 року Дніпропетровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.145 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років. 21.03.2003 року перегляд вироку: заміна невідбутої частини покарання на обмеження волі на той самий строк на підставі ст.82 КК України;
- 06.10.2005 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15,ч.2 ст.186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки;
- 29.07.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. 09.11.2012 року умовно-достроково звільнений за постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2012 року;
- 21.03.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, в силу ст.71 КК України, приєднаний невідбутий строк 1 місяць, по вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2009 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
30 липня 2013 року, в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. , точного часу органом досудового розслідування встановити не виявилося можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де він, за усною домовленістю з потерпілої, здійснював ремонтні роботи, при цьому маючи вільний доступ до речей, які знаходились в даному будинку. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна , діючи умисно , з корисливого мотиву, скориставшись , що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на кухню вищевказаного будинку , де на столі біля телевізора побачив фотоапарат «Саnon», сріблястого кольору, вартістю 2090 грн. 18 коп., який , таємно, повторно , викрав. Розпорядившись викраденим на свій власний розсуд , з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2090 грн. 18 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винними за ч.2 ст.185 КК України повністю та суду пояснив, що дійсно 30.07.2013 року у денний час, він перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , за адресою : АДРЕСА_3 ,де здійснював ремонтні роботи, вчинив крадіжку фотоапарата «Canon»., який знаходився на столі у кухні. У вчиненому кається.

Враховуючи думку учасників судового провадження, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом достовірно з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, та його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує дані про його особу, який одружений, не працює, фізично здоровий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває ,за місцем відбування покарання в Стрижавській ВК № 81 характеризується посередньо. Також, суд враховує і міркування потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого , а також вимоги ст.69-1 КК України.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Судом встановлено , що обвинуваченого ОСОБА_4 28 листопада 2013 року Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області було затримано , на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2013 року про надання дозволу на його затримання. Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2009 року , обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, за постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2012 року, звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 19 днів.

Згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням положень ч.1 ст.70 ,ст.71 КК України, за сукупності вироків частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2009 року , остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роком 1 місяці. Строк відбуття покарання засудженому відраховувати з 28 листопада 2013 року. Даний вирок набув законної сили 22 квітня 2014 року.

Відповідно до ухвали Вінницького районного суду від 29 грудня 2015 року по даному кримінальному проваджені обвинувачений ОСОБА_4 був етапований з Стрижавській ВК № 81 до Установи виконання покарань № 1 УДПтСУ у Вінницькій області для подальшого етапування до Вінницького районного суду для розгляду по суті даного кримінального провадження, та згідно листа Установи виконання покарань № 1 УДПтСУ у Вінницькій області обвинувачений прибув до даної установи 25 січня 2016 року.

Тому у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України, в строк покарання призначеного за даним вироком суду, слід зарахувати обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 28 листопада 2013 року по 22 квітня 2014 року, та з 25 січня 2016 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України ,за сукупністю злочинів - передбаченого ч.2 ст.185 КК України за цим вироком та злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2014 року , шляхом часткового складання покарань.

І саме таке покарання обвинуваченому, суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набуття вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Питання про долю речових доказів перед судом не порушувалося.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи по даному провадженню на суму в 244 гривні 50 копійок.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею закону у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачений ч.2 ст.185 КК України за цим вироком та злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року , шляхом часткового складання покарань призначити чотирі роки три місяці позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набуття вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 травня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення та тримання під вартою в період з 28 листопада 2013 року по 22 квітня 2014 року, та з 25 січня 2016 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведення по провадженню товарознавчої експертизи в розмірі 244 гривні 50 копійок.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: