ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
25 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу з доповненням до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 березня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі з доповненням до неї засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку оскаржуваних судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_4 викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також у касаційній скарзі та доповненні до неї не наведено чітких доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості судового рішення відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Зокрема, у скарзі з доповненням до неї засуджений хоча і посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не зазначає чітких доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції, не вказує про такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які з урахуванням ст. 412 КПК України, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та могли б бути безумовними підставами для зміни або скасування оскаржуваних судових рішень щодо нього судом касаційної інстанції.
Окрім того, за змістом скарги та доповнення до неї ОСОБА_4 зазначає про його невинуватість у вчиненні злочину, за який він був засуджений, на обґрунтування чого не погоджуючись з оцінкою доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, фактично посилається на неповноту досудового розслідування, стверджує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу з доповненням до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 березня 2016 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3