АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000006 від 07.01.2016 року за апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_8 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15.03.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, розлученого, раніше судимого: 1) 22.12.2005 року Новоселицьким районним судом за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до п`яти років і шість місяців позбавлення волі; 2) 23.05.2006 року Новоселицьким районним судом за ст.190 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до шести років позбавлення волі;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, розлученого, громадянина України, раніше судимого: 1) вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.08.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання з застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України у виді одного року і сім місяців обмеження волі; 2) вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16.09.2015 року за ч. 1 ст. 321 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання за цим законом у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком в 2 роки, якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов`язки, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому Кримінальне провадження №11-кп/794/178/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_1 покарання за цим законом у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком в 2 роки, якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов`язки, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду, 06.01.2016, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 маючи на меті таємно викрасти чуже майно та переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, зайшли в господарство ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом зламу дверей проникли на горище житлового будинку звідки таємно викрали інструменти та інше майно на загальну суму 50000 гривень. Викрадене майно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 склали в мішки та винесли до воріт, щоб у подальшому розпорядитися ним на власний розсуд, однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, які не залежали від їх волі, постільки були помічені сусідами та з місця скоєння злочину втекли.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від заступника прокурора області ОСОБА_8 , в якій апелянт просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий, яким визнати винними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їм покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі кожному. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом в достатній мірі не враховано, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 раніше тричі засуджувалися за вчинення аналогічних злочинів, по яким відбували покарання реально, вчинили злочин під час не знятої і не погашеної судимості. Звільняючи обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд у вироку належним чином не мотивував підстави їх звільнення.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляцію, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які просили залишити подану апеляцію без задоволення, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можливість виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляції та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у замаху на крадіжку поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка.

Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі порушується питання про скасування вироку та ухвалення нового, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 апеляційну скаргу не подавали, колегія суддів керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст.404 КПК України не наводить доводи на підтвердження винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні поставленого їм у вину кримінального правопорушення та правильності кваліфікації їх дій.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Однак дані вимоги закону районним судом було дотримано не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 хоч і вчинили кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, тяжким, однак злочин не було закінчено ними з причин, які не залежали від їх волі (закінчений замах), в результаті його вчинення будь-яких негативних наслідків не настало, будь-якої матеріальної шкоди потерпілому завдано не було, про що потерпілий в суді заявив, що будь-яких матеріальних претензій до обвинувачених не має. ОСОБА_7 є особою раніше судимою, вчинив злочин під час не знятої і не погашеної судимості, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. ОСОБА_6 є особою раніше судимою, вчинив злочин під час не знятої і не погашеної судимості, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину судом визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Обставин, які обтяжують покарання обох обвинувачених, судом не встановлено.

У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахувавши всі обставини справи, зокрема і ті, на які посилається прокурор в своїй апеляції, а також вимоги ч.1 ст.75 КК України, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від призначеного судом покарання.

В той же час, на думку колегії суддів, районним судом було невірно визначено обвинуваченим тривалість іспитового строку, який становить лише 2 роки.

Так, судом першої інстанції, при визначенні тривалості іспитового строку не в повній мірі було враховано обставини вчинення злочину обвинуваченими, що його було скоєно повторно, за попередньою змовою групою осіб та з проникненням в житло, а також те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 раніше вже притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, вчинили новий злочин під час не знятої і не погашеної судимості, а тому на думку колегії суддів, іспитовий строк тривалістю в 2 роки не є достатнім проміжком часу, який необхідний для того, щоб обвинувачені довели своє виправлення без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим вирок районного суду в цій частині підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15.03.2016 року в частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3