У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні 09 червня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000088 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року.

Вироком Борівського районного суду Харківської області від 19 травня 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Жовтневе Білопільського району
Сумської області, мешканця
АДРЕСА_1 , неодноразово
судимого, востаннє вироком Охтирського районного суду
Сумської області від 07 липня 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК
України (далі КК) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 500 грн витрат на правову допомогу.
Вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року зазначений вирок скасовано у частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 289 КК - у виді позбавлення волі на строк 5 років, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 17 березня 2015 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у гараж, розташований на території домоволодіння ОСОБА_7 у с. Піски-Радьківські Борівського району Харківської області, звідки таємно викрав майно останнього на загальну суму 836 грн, а також незаконно заволодів його мопедом марки «DELTA 50QT-B» .
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 посилається на суворість призначеного покарання. Зазначає, що судом не належним чином враховано пом`якшуючі його вину обставини та дані про його особу: щире каяття та сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, позитивну характеристику, стан здоров`я. Просить змінити вирок та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинів та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Як видно з вироку суду першої інстанції, при призначенні покарання суд визнав пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_6 та добровільне відшкодування матеріальної шкоди, обтяжуючою вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд послався на дані про особу ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання, неодноразово судимий, не працює.
Апеляційний суд, приймаючи рішення про призначення більш суворого покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК врахував належним чином усі обставини кримінального провадження, зокрема, те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово 5 разів засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, і після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив два правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_6 . Також апеляційний суд узяв до уваги, що викрадене майно було повернуто потерпілому не обвинуваченим, а співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим добровільне відшкодування матеріальної шкоди не можна вважати пом`якшуючою покарання обставиною.
Отже, покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, його касаційну скаргу без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3