Справа № 466/7595/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«15» листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 26 березня 2016 року приблизно о 21.00 год., перебуваючи у приміщенні присадибного будинку ОСОБА_7 на території дачного кооперативу «Золотий ренет» в урочищі «Клепарів» м. Львова, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , маючи намір на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, які на момент заподіяння не є небезпечними для життя чи здоров`я, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс ОСОБА_7 , який лежав на ліжку, декілька ударів кулаками обох рук в область голови, ти сидячи зверху завдав декілька ударів колінами в область грудної клітки ОСОБА_7 , який 11 квітня 2016 року від завданих тілесних ушкоджень у Львівському регіональному фтизіопульмонологічному клінічному лікувально-діагностичному центрі помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №33/16 від 18 травня 2016 року та додаткового висновку експерта №278/16 від 14 червня 2016 року трупа ОСОБА_7 виявлено травму грудної клітки у вигляді переломів 4, 5, 6 ребер справа з ураженням пристінкової плеври, котра ускладнилась гнійно-некротичним запаленням плеври, привела до токсичного ураження всіх внутрішніх органів та поліорганної недостатності, яка призвела до смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, котра заподіяна тупим предметом, можливо ногою, зігнутою в колінному суглобі. Всі тілесні ушкодження могли бути заподіяні 26 березня 2016 року при обставинах та у спосіб, які вказує свідок ОСОБА_8 у протоколі слідчого експертименту від 13 квітня 2016 року. Травма грудної клітки, що призвела до смерті ОСОБА_7 , на момент її заподіяння не була смертельною, потребувала кваліфікованої медичної допомоги і у разі своєчасного її надання могла привести до виздоровлення ОСОБА_7 . Після отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 міг чинити активні цілеспрямовані дії, в тому числі ходити, розмовляти, та інші, на протязі, що вираховується днями до настання інтоксикації організму. Також виявлено синці в навколо орбітальних ділянках, які могли утворитись як від одноразового, так і від кількаразових ударів в обличчя рукою, стисненою в кулак, та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 26 березня 2016 року в приміщенні присадибного будинку ОСОБА_7 на території дачного кооперативу «Золотий ренет» в урочищі «Клепарів» м. Львова, він, обвинувачений, разом в ОСОБА_7 , співмешканкою останнього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. Пізніше ОСОБА_7 почав безпричинно наносити побої своїй співмешканці, а тому він, ОСОБА_4 , вирішив її захистити. Коли ОСОБА_7 взяв ножа і направився до нього, він наніс ОСОБА_7 декілька ударів в голову та тулуб, після чого пішов додому. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_7 майже через два тижні в лікарні помер. У вчиненому кається, просить його суворо не карати та цивільний позов визнає.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір`ю покійного ОСОБА_7 . На початку квітня 2016 року до неї додому приїхав її син ОСОБА_7 та повідомив, що його 26 березня 2016 року побив ОСОБА_4 та вони разом відразу поїхали в лікарню. Однак 11 квітня 2016 року син від завданих йому тілесних ушкоджень помер.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001171 та показаннями потерпілої.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив вбивство через необережність.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, особу винуватого, який вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння його позитивну характеристику з місця проживання, щире каяття, активне сприяння у розслідуванні злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, та особу обвинуваченого суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати вимоги ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, на думку суду, підлягає до задоволення, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим злочину потерпілій ОСОБА_5 завдано велику моральну шкоду, пов`язану з втратою рідного сина ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 по справі не обирався.

Речовий доказ по справі диск «DVD-R», на якому містяться два відеозаписи під назвою MOV002.MOD, MOV003.MOD зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Цивільний позов прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч) грвень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Речовий доказ по справі диск «DVD-R», на якому містяться два відеозаписи під назвою MOV002.MOD, MOV003.MOD зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1