490/4820/15-к
н/п 1-кп/490/167/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2016 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаїв кримінальну справу відносно :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
ОСОБА_5 відповідно до ч.8ст.4,ч.1ст.5,ст.10,11,ч.3ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014р.«Про часткову мобілізацію», ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був призваний до лав Збройних сил України 27.03.2014р. Заводським РВК Миколаївської області. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 27.03.2014р. ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрілець зенітно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ),яка дислокується у АДРЕСА_2 .
ОСОБА_6 як військовослужбовець відповідно до вимог ст. 9,11,14,16,37,40,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст.1,3,п.8ст.6,п.2ст.23,п.3 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; неухильно виконати виданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи(занять) протягом робочого часу; дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю, гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
ОСОБА_6 , являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу у зв`язку з мобілізацією на посаді стрільця зенітно-артилерійської батареї військової частини п/п НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст.ст.9,11,16,37,40,59,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1,3, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу", п.п.4,7,12,122«Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008р., 22 серпня 2014р. о 08 год. 00 хв. не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився з відпустки на службу до військової частини п/п НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 23 березня 2015р., проводячи час на власний розсуд, перебуваючи за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , не пов`язуючи виконанням обов`язків військової служби, тобто тривалістю понад один місяць.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України визнав повністю, і по суті пояснив суду, що в березні 2014р. він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією.Проходив службу в зоні анти терористичної операції в період з травня по серпень 2014р. В районі Дебальцево він в складі його підрозділу потрапив в оточення. Повернувся він із зони анти терористичної операції 8 серпня 2014р. дуже виснажений, деморалізований. Такий стан його був викликаний подіями в зоні анти терористичної операції, зокрема перебування в оточенні. Він прибув у розташування своєї військової частини деморалізований, із низьким бойовим духом, зневіреним у ту справу до якої він був призваний. В серпні 2014р. того ж дня як частина прибула в розташування, він здав зброю, відбув у відпустку на 10 діб, він поїхав додому, щоб відпочити. А по приїзду додому, відчув спокій та мир, спілкувався із родиною, і він був не готовий, враховуючи свій емоційний та психологічний стан, продовжувати службу в зоні АТО. А тому він після закінчення відпустку в розташування в/ч не поїхав. Десь через пів року, в березні 2015р., він відчув зміни в своєму морально-психологічному стані та, усвідомлюючи свій проступок, те, що залишив військову службу, поїхав в розташування своєї в/ч. В скоєному розкаюється, просив суд його суворо не наказувати.
Судом досліджено акт службового розслідування згідно якого ОСОБА_6 не з?явився на службу 22.08.2014р. о 8 год.00хв.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду справи. Фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у справі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані правильно за ч.3 ст.407 КК України як нез`явлення військовослужбовця військової частини вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує пом`якшуючі обставини - визнання своєї вини, обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин - суд не вбачає. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується добре, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, розкаявся, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відносно ОСОБА_6 обрати покарання із застосуванням ст.75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1(один) рік.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя