Справа № 592/2625/16-к
Провадження № 1-кс/592/1029/16

УХВАЛА

16 березня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого відділу Сумського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006505 від 03.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку ОСОБА_3 ,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та обґрунтовуючи внесене клопотання зазначив, що 02.12.2015 до ЧЧ Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області надійшли повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканців АДРЕСА_1 про те, що працівники ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підробили їхні підписи в кредитному договорі, з метою зміни умов договору та подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки.

03.12.2015 по даному факту розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006505 кваліфікація кримінального правопорушення ст. 358 ч. 1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 05.09.2008 року ОСОБА_4 уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» кредитний договір № 17/К-2008/169 предметом договору якого є тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 58000 доларів США з оплатою по процентній ставці 16% річних. Забезпеченням виконання зобов`язань на цим Договором є застава нерухомості (іпотека) 3-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 30.11.2015 ОСОБА_4 , під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 592/6875/14ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки, що розглядається в Ковпаківському р/с м. Суми виявив копію кредитного договору № 17/К-2008/169 від 05.09.2008 в якому підписи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не відповідають підписам власників та є підробленими.

При цьому вбачається, що 3-х кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83,38 кв. м., жилою площею 54,30 кв. м., є предметом на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 4 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного є підстави вважати, що на 3-х кімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 83,38 кв. м., жилою площею 54,30 кв. м., необхідно накласти арешт так як незастосування заборони на розпорядження вказаного нерухомого майна може призвести до його знищення, пошкодження або продажу іншим особам.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.

Згідно ст. 172 КПК України, Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З пояснень слідчого та наданих матеріалів кримінального провадження слідчий суддя не вбачає підстав для застосування арешту майна відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, також слідчий повідомив, що у провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває цивільна справа № 592/6875/14ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рамках якої за клопотанням сторін суд може накласти заборону на відчуження вказаного майна, предметом якого і є вказана цивільна справа..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого відділу Сумського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006505 від 03.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1