Справа № 357/8106/16-к
1-кп/357/706/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000046 від 08.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гатне, Києво-Святошинського району,Київської області, освіта середньо-технічна, не одруженого, молодшого сержанта військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин було вчинено за таких обставин:

20 серпня 2013 року обвинувачений ОСОБА_4 підписав контракт про проходження військової служби, та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( на даний час польова пошта НОМЕР_1 ) від 20.08.2013 року № 203 прийнято на військову службу за контрактом строком на 5 років, та призначено на посаду командира-відділення- снайпера 1-го відділення снайперів 2-го взводу снайперів та зараховано до списків цієї частини,а наказом № 83 від 21.03.2016 року виведено в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 .

06 березня 2016 року близько 08 години обвинувачений ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, у порушення вимог діючого законодавства щодо порядку проходження військової служби в Збройних Силах України, які йому достовірно відомі, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 . У період з 06.03.2016 року по 17.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання у м. Біла Церква, Київської області, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 18 липня 2016 року близько 10 години обвинувачений ОСОБА_4 самостійно з`явився із зізнанням до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом, та 20.08.2013 року зачислений до особового складу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Контракт віз уклав строком на 5 років та проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на різних посадах, достовірно знаючи про те,що в Україні діє особливий період. В періодз 01.05.2014 року по 06.08.2014 року приймав участь в АТО, про що має посвідчення .06.03.2016 року дійсно самовільно залишив роз положення своєї військової частини та тривалий час проживав у своїх батьків, не виконуючи своїх обов`язків військової служби. 18.07.2016 року він самостійно з`явився до військової прокуратури. Просить не позбавляти його волі.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує як пом`якшуючі обставини те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Суд також враховує, що обвинувачений раніше не судимий, вину визнав, позитивні характеристики на обвинуваченого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та є учасником бойових дій.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання скоєння нових злочинів, і вважає можливим його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі статі 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовування та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

М іру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст. 369 ,373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 міру покарання за ч. 4 ст.407

КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за виконанням покарання відносно ОСОБА_4 покласти на Білоцерківську КВІ.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,