Справа № 170/719/14-к
Провадження № 1-кс/170/57/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року смт. Шацьк

Слідчий суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника ПП «Флора» ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шацького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , погодженого старшим прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчим СВ Шацького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 внесено клопотання про арешт корпоративних прав ПП «Флора» у розмірі 18750000 грн., та заборони державному реєстратору реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо проведення реєстраційних дій відносно ПП «Флора», в тому числі у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 звернулась до Рожищенського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_8 про визнання недійсним договору дарування укладеного 31.10.2006 року та визнання недійсними змін до установчих документів юридичної особи ПП «Флора», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_9 , та третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ПП «Флора», представником якого виступав ОСОБА_10 .

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 28.07.2014 року було визнано недійсним договір дарування корпоративних прав від 31.10.2006 року на ПП «Флора», укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та визнано недійсними усі зміни до установчих документів ПП «Флора».

Використовуючи дане рішення вказані особи, які на даний час не мають жодного відношення до ПП «Флора», намагались позбавити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 права власності на ПП «Флора», статутний капітал якого становить 18750000 грн.

01.08.2014 року за заявою директора ПП «Флора» ОСОБА_14 відомості про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою дій спрямованих на заволодіння майном вказаного підприємства, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Допитаний в якості свідка директор ПП «Флора» ОСОБА_14 зазначив, що про вказане рішення Рожищенського районного суду Волинської області він дізнався з Єдиного реєстру судових рішень. ПП «Флора» свого представника на засідання суду не направляло, про те, що ОСОБА_10 представляє інтереси підприємства він дізнався з матеріалів справи. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 27.08.2014 року було скасоване вищезазначене рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 28.07.2014 року, а в задоволенні позову відмовлено.

Крім цього ОСОБА_14 вказав, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не вперше намагаються заволодіти корпоративними правами на ПП «Флора». Так, у січні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_8 про визнання недійсним вищезазначеного договору дарування корпоративних прав на ПП «Флора», з підстав, що вона не надавала своєму чоловікові дозволу на відчуження вказаного майна. Під час розгляду даної справи в якості третьої особи було залучено ОСОБА_9 .

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2014 року позовна заява за клопотанням представника ОСОБА_7 ОСОБА_15 залишена без розгляду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.03.2014 року було визнано недійсним договір дарування корпоративних прав, укладений 31.10.2006 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Рішенням апеляційного господарського суду м. Києва було скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 05.03.2014 року. 02.07.2014 року Вищий господарський суд України залишив рішення суду апеляційної інстанції в силі.

У вищезазначених судових засіданнях в якості третьої особи залучався представник ПП «Флора», згідно доручень виданих у 2013 році, які на момент судових розглядів були скасовані, що свідчить про явне бажання учасників процесу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 або їх представників приховати від керівництва ПП «Флора» розгляд таких справ.

Крім того, згідно показів ОСОБА_16 , який у період часу з 2006 по 2011 роки був директором ПП «Флора», ОСОБА_7 був достеменно відомий факт відчуження її чоловіком корпоративних прав на ПП «Флора», про що свідчить нотаріально завірена заява ОСОБА_7 .

Також згідно матеріалів кримінального провадження наявний факт дачі неправдивих пояснень ОСОБА_9 в судовому засіданні Рожищенського районного суду, під час якого він вказав, що є власником ПП «Флора» «на половину», хоча зазначене не відповідає дійсності, оскільки з серпня 2013 року він вийшов зі складу засновників підприємства.

На адресу Шацького РВ УМВС України у Волинській області надійшла заява ПП «Флора», згідно якої представник підприємства просить вжити процесуальних заходів реагування щодо захисту прав та інтересів підприємства шляхом арешту корпоративних прав ПП «Флора» та заборони державному реєстратору реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо проведення реєстраційних дій відносно ПП «Флора», в тому числі у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Флора».

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та представника ПП «Флора», які підтримали клопотання, дослідивши надані матеріали клопотання, прихожу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом порядку.

Таким чином, арешт майна може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З витягу із кримінального провадження № 0000113 від 31.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_7 звернулась до Рожищенського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_8 про визнання недійсним договору дарування укладеного 31.10.2006 року та визнання недійсними змін до установчих документів юридичної особи ПП «Флора», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_9 , та третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ПП «Флора», представником якого виступав ОСОБА_10 28.07.2014 року Рожищенським районним судом Волинської області було винесено рішення, яким визнано недійсним договір дарування корпоративних прав від 31.10.2006 року на ПП «Флора», укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та визнано недійсними усі зміни до установчих документів ПП «Флора». Використовуючи дане рішення вказані особи, які на даний час не мають жодного відношення до ПП «Флора», намагались позбавити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 права власності на ПП «Флора» та заволодіти статутним капіталом.

Відомості про даний факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею з пояснень учасників розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не мають жодного відношення до ПП «Флора», тобто не є власниками корпоративних прав ПП «Флора».

Фактичною підставою для накладення арешту на майно є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливості заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду. Необхідність накладення арешту на майно зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

За вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження не доведено наявність підстав для накладення арешту, відсутність підтвердження про вручення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, а також те, що корпоративні права на ПП «Флора» не належать ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Шацького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , погодженого старшим прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1