Справа № 159/1762/16-к
Провадження № 1-кп/159/111/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000013 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцька Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, розлученого, не працюючого, судимого 09.12.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_4 , будучи письмово ознайомлений з вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2014 року, щодо відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також з порядком та умовами відбування покарання, будучи попередженим працівниками Ковельського МРВ КВІ УДПтС України у Волинській області, що у разі ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Всупереч цьому, обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилитися від призначеного покарання 12.01.2016 року, 15.01.2016 року, 09.02.2016 року, 10.02.2016 року, 12.02.2016 року, у період з 16.02.2016 року до 19.02.2016 року та 22.02.2016 року згідно встановленого графіку не з`являвся до Ремонтного житлово-комунального підприємства №1 м. Ковеля, тим самим ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

В ході судового розгляду справи між обвинуваченим та прокурором укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення та сприяє розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин його вчинення.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1 місяць. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2014 року, яка складає 19 годин громадських робіт, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 місяць 2 дні.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право у продовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне не виконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів між обвинуваченим та прокурором може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого відповідає положенням п. 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України та визначена в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Прокурор також розуміє наслідки укладення даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості. Виходячи з викладеного, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 468, 469, 475 КПК України, суд,
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості від 16.05.2016 року у кримінальному провадженні № 0000013 укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2014 року, яка складає 19 годин громадських робіт, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 місяць 2 дні.

Початок відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1