У х в а л а

15 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постановлених щодо нього судових рішень,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_1 звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд постановлених щодо нього судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Зазначає, що касаційний суд неоднаково застосував норми закону про кримінальну відповідальність, а саме статті 69, 75 і 76 Кримінального кодексу України, внаслідок чого за наявності декількох обставин, що пом'якшували покарання, підстав для призначення йому більш м'якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання, не знайшов.

Також заявник вказує на те, що його дії охоплювалися єдиним умислом, а тому вони мають розглядатися як (єдиний) одиничний злочин, і правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду України від 7 лютого 2013 року і постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки». Крім того, засуджений ОСОБА_1 вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм статей 370, 420, 433, 434, 438 КПК.

Перевіривши відповідність заяви засудженого ОСОБА_1 вимогам КПК вважаю, що її слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статей 448, 449 КПК.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 445 КПК встановлено, що підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку

щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

За змістом заяви засуджений ОСОБА_1, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції закону про кримінальну відповідальність, вважає, що в оспореному рішенні, на відміну від порівнюваних, за наявності декількох обставин, що пом'якшували покарання, касаційний суд не знайшов підстав для його пом'якшення.

Проте, висновки касаційного суду щодо покарання, призначеного ОСОБА_1, стосуються саме особи винного та пов'язані із дискреційними повноваженнями суду, а тому наведені питання не є предметом для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу, та вимоги особи, яка її подає.

Згідно зі статтею 449 КПК до заяви додаються, зокрема: копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву; копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального чи процесуального права, що передбачено пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, а якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої зазначеної статті, - копія постанови Верховного Суду України.

Усупереч вказаним процесуальним вимогам закону, у заяві засуджений ОСОБА_1 не навів належного обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 КПК, а також не вказав, в чому саме полягає, крім висновків касаційного суду, які стосуються призначеного йому покарання,

неоднакове застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, і не додав до заяви копій різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції, в яких цим судом конкретну норму (норми) матеріального або процесуального закону застосовано інакше, ніж у судовому рішенні, що оспорюється.

У разі якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Заява повертається заявнику, якщо він не усунув її недоліки протягом установленого строку.

Для отримання безоплатної вторинної правової допомоги засуджений ОСОБА_1 має право звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись статтями 448, 450 КПК України,

у х в а л и в:

заяву засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та установити заявнику строк до 15 жовтня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити заявнику, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали, заяву йому буде повернено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2