Чортківський районний суд Тернопільської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" травня 2016 р. Справа № 608/749/16-к
Номер провадження1-кп/608/111/2016
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2016 року ОСОБА_5 замінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, строк якого закінчується 11 травня 2016 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку прокурора щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , які вважають, що не має підстав для продовження строку тримання під вартою та просять обрати домашній арешт, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог п. п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Зважаючи на викладене, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, останній офіційно не працює, постійного джерела доходу немає, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки, останній своєї родини та утриманців не має, отже, до місця своєї реєстрації чи проживання не прив`язаний, обвинувачується у вчинені тяжкого злочинів, за вчинення якого санкцією кримінального закону, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочину, зокрема, суспільну небезпечність дій для оточуючих, приймаючи до уваги, що не продовження обвинуваченому запобіжного заходу унеможливить забезпечення явки ОСОБА_5 до суду, стане перешкодою кримінальному провадженню, надасть обвинуваченому можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вважає, що питання про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Продовжити ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чортківській УВП УДПС України в Тернопільській області № 26 на два місяці, тобто до 11 години 00 хвилин 10 липня 2016 року.
Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , начальнику Чортківської УВП УДПС України в Тернопільській області № 26.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1