Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2417/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
11 березня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 001540 від 23.09.2014 року,-
В С Т А Н О В И В :
09.04.2015 року ОСОБА_3 як потерпілий у кримінальному провадженні № 001540 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду його клопотань, мотивуючи свої вимоги тим, що за його повідомленням про службовий злочин № 368 судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 і за рішенням Печерського районного суду м. Києва розпочато одне із проваджень по одному із чисельних кримінальних правопорушень судді.
Зазначає, що після того як йому стало відомо із листа заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 , що вищезазначене кримінальне провадження для здійснення досудового розслідування передане із Генеральної прокуратури України до прокуратури м. Києва ним було заявлено клопотання про зміну підслідності на ГПУ і про підозру.
Посилається на те, що відповідно до ст. 220 КПК України термін на розгляд і вирішення клопотань потерпілого передбачено у 3 доби.
Звертає увагу слідчого судді на те, що в порушення вимог зазначеної норми кримінально-процесуального закону йому так і не надійшло повідомлення про те, на якому етапі перебуває розгляд його клопотань.
Вважає таку бездіяльність слідчого протизаконною та протиправною у зв`язку з чим керуючись ст.ст. 55, 220, 303 ЦПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить визнати не виконання його клопотань, як протизаконну та протиправну бездіяльність слідчого і зобов`язати слідчого розглянути вказані клопотання.
Скаржник в судовому засіданні підтримує скаргу з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить її задовольнити.
Слідчий прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності слідчого, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні прокуратури м. Києва на даний час дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 001540 від 23.09.2014 року, на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2014 року за заявою ОСОБА_3 від 22.08.2014 року щодо постановлення завідомо неправосудного рішення суддею ОСОБА_4 (а.с. 4).
Як вбачається з наданих слідчому судді скаржником матеріалів, якими він обґрунтовує доводи своєї скарги, 30.03.2015 року ним на адресу Генерального прокурора України було продано Клопотання № 1 та № 2 про зміну підслідності кримінального провадження № 001540 та про пред`явлення підозри судді ОСОБА_4 . Зазначені клопотання були зареєстровані в приймальні громадян Генеральної прокуратури України 30.03.2015 року (а.с. 3, 5).
09.04.2015 року Генеральною прокуратурою України вищезазначені клопотання ОСОБА_3 було направлено до прокуратури м. Києва, якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001540 та рекомендовано розглянути їх відповідно до вимог чинного законодавства і повідомити про результати автора в установленому законом порядку (а.с. 16). Тобто з викладеного можна зробити висновок, що день надходження від Генеральної прокуратури України до прокуратури м. Києва, як органу який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001540, поданих скаржником клопотання, а саме 09.04.2015 року є днем їх фактичної подачі слідчому.
Так стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Зі змісту вказаних норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що законодавцем надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцю тимчасово вилученого майна, оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка зокрема полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.
При системному аналізі чинних норм КПК України можна зробити висновок, що розгляд слідчим, прокурором клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про виконання будь-яких слідчих дій, є саме по собі процесуальною дією, порядок здійснення якої врегульовано ст. 220 КПК України.
Так, зазначена стаття визначає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З системного аналізу вказаної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що законодавцем на слідчого, прокурора дійсно покладено обов`язок розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання та повідомити про результати його розгляду і не розгляд такого клопотання останніми у зазначений строк та не повідомлення про результати його розгляду, є нічим іншим як їх бездіяльністю. В той же час зі змісту вказаної норми також вбачається, що право на звернення із клопотанням в порядку визначеному її положеннями мають лише сторони кримінального провадження, зокрема сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.
За приписами статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вже зазначалося вище, слідчим суддею встановлено, що відомості щодо кримінального провадження № 001540 були внесені саме на підставі заяви ОСОБА_3 від 22.08.2014 року щодо постановлення завідомо неправосудного рішення суддею ОСОБА_4 , а тому останній виходячи з приписів ст. 55 КПК України дійсно є потерпілим в даному кримінальному провадженні і слідчим дана обставина не спростована належними та допустимими доказами, а саме слідчому судді не надано вмотивованої постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.
Враховуючи вищевикладене, а саме той факт, що ОСОБА_3 дійсно є потерпілим у кримінальному провадженні № 001540, слідчий суддя приходить до висновку, що останній набув всіх прав та обов`язків потерпілого, визначених чинним кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі і на заявлення клопотань в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
Як вже зазначалося вище, слідчим суддею встановлено, що незважаючи на твердження скаржника, що клопотання ним подано 30.03.2015 року, фактичним днем його звернення є саме 09.04.2015 року (день надходження клопотань до уповноваженого органу досудового розслідування на їх розгляд), а тому виходячи з приписів ст. 220 КПК України вони (клопотання) повинні були розглянуті слідчим не пізніше 13.04.2015 року, оскільки 12.04.2015 року є вихідним днем і не здійснення даної процесуальної дії у вказаний строк є його бездіяльністю, яка вважається вчиненою з 14.04.2015 року.
Слідчим суддею встановлено, а слідчим не спростовано, що останнім у вищезазначений строк не розглянуто клопотання ОСОБА_3 чим порушено його права передбачені ст. 56 КПК України, а також порушено вимоги ст. 220 КПК України, яка визначає порядок розгляду клопотань учасників кримінального провадження.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність тверджень скаржника про допущену слідчим бездіяльність в межах здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 001540, яка повинна бути усунута шляхом зобов`язання слідчого здійснити вказану процесуальну дію.
Що стосується вимоги скаржника про визнання вказаної бездіяльності протизаконною та противною, то в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством, яке визначає порядок та підстави розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, зокрема ст. 304 КПК України не наділено слідчого суддю повноваженнями із захисту прав учасників кримінального провадження у такий спосіб.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скаржника знайшли своє часткове доведення в судовому засіданні, з підстав та в частині зазначеній вище, а тому його скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 001540 від 23.09.2014 року задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого прокуратури м. Києва, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 001540 від 23.09.2014 року розглянути Клопотання ОСОБА_3 № 1 та № 2, які надійшли до прокуратури м. Києва 09.04.2015 року та повідомити про результати їх розгляду в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1