Провадження № 11-кп/792/555/16
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 червня 2016 року,
у с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року затверджено укладену 24 вересня 2014 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 угоду про примирення та засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді виді штрафу в розмірі 510 грн.
03 червня 2016 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_9 , посилаючись на ч.5 ст.53 КК України, звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із поданям про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 червня 2016 року відмовлено в задоволенні цього подання.

Відмовляючи в задоволенні подання про заміну ОСОБА_8 покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року, суд виходив з того, що цей вирок було ухвалено на підставі угоди про примирення, укладеної 24 вересня 2014 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 . Тобто, ОСОБА_8 не виконує умови угоди про примирення і застосуванню підлягають спеціальні правові норми, що регулюють питання невиконання угоди, а не загальні, що визначені ст.53 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду скасувати як незаконну через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити нову, якою задовольнити подання Хмельницької місцевої прокуратури.

Зокрема, звертав увагу на те, що реагувати на невиконання покарання у виді штрафу в ситуації, коли вирок ухвалено на підставі угоди про примирення, прокурор, інші органи та установи можуть лише на підставі загальних норм, визначених ст.539 КПК України. Правом звернутись до суду у порядку ст.476 КПК України з клопотанням про скасування вироку у даному випадку наділений лише потерпілий. При цьому сам потерпілий позбавлений можливості контролювати стан виконання покарання.

А тому, на думку апелянта, у випадку безумовного застосування ст.476 КПК України у разі невиконання покарання та відсутності волевиявлення потерпілого на скасування вироку, яким затверджена угода про примирення, покарання у виді штрафу, яке згідно ст.50 КК України є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду, залишатиметься невиконаним.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з коротким викладом змісту оскарженого судового рішення та вимог апеляційної скарги, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги про скасування ухвали суду з викладених у ній мотивів; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні подання прокурора про заміну призначеного ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. на покарання у виді громадських робіт, суд виходив з того, що це покарання призначено судом на підставі угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 , а тому питання про скасування вироку має право ініціювати лише потерпіла відповідно до вимог ст.476 КПК України.

Такий висновок суду є обґрунтованим та відповідає дійсним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або з направленням матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

За таких підстав суд першої інстанції обґрунтовано відмовив прокурору в задоволенні подання про заміну ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу на громадські роботи.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що відповідно до ч.1 ст.537 КПК України суд має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України, бо потерпіла позбавлена можливості контролювати стан виконання покарання, судова колегія вважає безпідставним, оскільки порядок кримінальних проваджень на підставі угод має свої особливості, встановлені розділом VI КПК України, тобто ст.476 КПК України.

Відтак, при невиконанні угоди про примирення право ініціювати питання про скасування вироку суду, ухваленого на її підставі, надано законом лише потерпілому.

Водночас у поданні прокурора не було зазначено, з яких підстав саме прокурор звернувся до суду з таким поданням 02 червня 2016 року, тобто після спливу півтора року з набрання вироком законної сили; з достатньою повнотою не перевірено, чому ОСОБА_8 не виконує угоду про примирення в частині призначеного його покарання, зокрема, його майновий стан, працездатність; не з`ясовано позицію потерпілої щодо невиконання угоди про примирення в частині стягнення штрафу. Так, у випадку умисного невиконання засудженим вироку суду, це, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення його до відповідальності за ст.389-1 КК України.

За таких обставин колегія суддів уважає, що підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду немає.
Керуючись ст.ст.404, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 червня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання прокурора про заміну призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. на покарання у виді громадських робіт,залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2