Справа № 200/3923/16-к
Провадження № 1-кп/200/253/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали судового провадження № 1кп/200/253/16 (кримінальне провадження № 0000758) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, працюючого по трудовому договору збиральником на ТОВ «Скло Пласт», розлученого, що має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.10.1997 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 141 КК України в редакції 1960 року до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

29.04.2003 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 187 КК України до шести років позбавлення волі;

07.11.2007 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
15.02.2016 року приблизно о 12 годині 10 хвилині, ОСОБА_5 знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 побачив раніше не знайому гр. ОСОБА_6 , яка тримала в руках мобільний телефон, та визначив його як предмет злочинного посягання. В той же день та час ОСОБА_5 , прослідував за гр. ОСОБА_6 , та напроти під`їзду №3, будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для потерпілої,підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_6 , та обхватив потерпілу своєю правою рукою кругом шиї, тим самим застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, та почав вимагати передати йому майно, яке належить гр. ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон, марки «Lenovo VIBE 1P», білого кольору.

Однак ОСОБА_5 , не зміг закінчити свій злочинний умисел, направлений на відкрите потворне заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, оскільки його дії були припинені невстановленою особою.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині не визнав, в усному порядку заявив що потерпіла його оговорює та надав суду письмові пояснення виконані ним власноруч, згідно яких 15.02.2016 року о 12 годині 10 хвилин громадянка ОСОБА_6 йшла до свого під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 та щось шукала в своїй сумці і у неї із сумки випав мобільний телефон. В цей же момент він ( ОСОБА_5 ) знаходився позаду ОСОБА_6 та побачивши, що у неї випав телефон, він його підняв, та наздогнавши ОСОБА_6 кількома кроками, взяв її за плече, віддав їй її мобільний телефон. Він не встиг навіть розвернутися, як на нього напав невідомий чоловік та наніс йому декілька (приблизно п`ять-шість) ударів в обличчя. Оскільки біля будинку знаходився патрульний автомобіль поліції, він намагався відштовхнути від себе даного чоловіка та відійшов в сторону, аби уникнути наступних ударів. Від ударів цього чоловіка у нього була розбита брова та текла кров по обличчі. В цей час до нього під`їхали поліцейські і невідомий чоловік, який його бив, побачивши поліцію втік. Поліцейські почали оглядати територію і оскільки йому необхідна була медична допомога, вони викликали швидку медичну допомогу. Свідків даної пригоди на місці не було. ОСОБА_6 медичної допомоги не потребувала, тілесних ушкоджень у неї не було, всі її речі були цілими, а отже слідів боротьби не було. Його ж поліцейські доставили до лікарні, де йому надали медичну допомогу. Після цього його доставили до Бабушкінського відділення поліції. В той же день потерпіла ОСОБА_6 в поліції сказала слідчому, що він ( ОСОБА_5 ) намагався її пограбувати. На запитання слідчого чи знає ОСОБА_6 чоловіка, який побив його ( ОСОБА_5 ) ОСОБА_6 відповіла, що не знає. Проте він вважає, що вона знає дану людину. На пропозицію суду дати будь-які додаткові усні пояснення в судовому засіданні, ОСОБА_5 зазначив, що йому добавити до письмових показів нічого і клопотав про огляд відеодоказів в суді. Після огляду відеодоказів, на питання суду, чи бажає ОСОБА_5 чимось доповнити судовий розгляд, ОСОБА_5 пояснив, що йому доповнити судовий розгляд нічим.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в суді доказами:

Показами потерпілої ОСОБА_6 , допитаної в судовому засіданні, яка показала, що 15.02.2016 року вперше вона побачила ОСОБА_5 в маршрутці, в якій їхала додому. ОСОБА_5 вийшов разом із нею з маршрутки та пішов за нею. Він був одягнутий в темний одяг, також в нього була сумка. Це відбувалося приблизно о 12 годині 05 хвилин на ж/м Тополя-3 в м. Дніпропетровську. Коли вона підійшла до дверей під`їзду в будинку АДРЕСА_4 , в якому вона проживає, ОСОБА_5 напав на неї ззаду, почав душити рукою та наказав їй віддати телефон. Вона затисла телефон в руці та почала кричати. ОСОБА_5 повалив її на землю та казав щоб вона не кричала і повторював наказ аби вона віддала телефон, при цьому він почав викручувати її шию. В той час, коли його рука опинилася перед її обличчям, вона вкусила його за великий палець лівої руки. В цей час до них підбіг якийсь молодий чоловік, який вдарив ОСОБА_5 .. Від удару ОСОБА_5 впав на землю, та розбив собі обличчя. Той хлопець, який вдарив ОСОБА_5 сказав їй викликати поліцію, а сам пішов. ОСОБА_5 намагався втекти, але його затримав інший хлопець. Відразу ж приїхала патрульна поліція, яка затримала ОСОБА_5 .. Потім приїхали ще поліцейські.

Показами свідка ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що в нього вища освіта, за фахом він є зоологом. Будь-якої юридичної освіти він не має, пройшов двомісячні курси підготовки і тепер працює патрульним поліцейським в патрульній поліції Дніпропетровського відділу поліції. 15.02.2016 року він разом із напарником, на патрульному автомобілі патрулював квадрат на ж/м Тополя-3. Коли вони проїжджали повз будинку АДРЕСА_4 по їх машині постукав якийсь чоловік. Вони зупинилися і чоловік сказав, що поруч було здійснено напад на жінку. Вони розвернулися і цей чоловік показав, в яку сторону побіг той хлопець, який напав на жінку. Вони разом із тим хлопцем, який їх зупинив, наздогнали нападника та затримали його. Потім до них підійшла жінка, яка була потерпілою. Свідок, який їх зупиняв спитав, чи не потрібен він більше. Вони відповіли, що він не потрібен та відпустили його. Чоловік, який напав на потерпілу був ОСОБА_5 .. Він був побитий, у нього обличчя було в крові. Вони з напарником надали ОСОБА_5 першу медичну допомогу та викликали «швидку», а також слідчо-оперативну групу. Слідчо-оперативна група приїхала хвилин через 15-20 після того, як вони її викликали. Лікар, який оглянув ОСОБА_5 сказав, що у нього можливо перелам щелепи. Вони посадили ОСОБА_5 в машину швидкої медичної допомоги та відвезли його в 16-ту міську лікарню. В лікарні оглянули ОСОБА_5 , надали медичну допомогу, після чого вони з напарником відвезли ОСОБА_5 до Бабушкінського РВ. В лікарні ОСОБА_5 пропонував їм вирішити якимось чином дану справу, натякаючи на хабар. Вони гордо відмовилися від даної пропозиції. Щодо необхідності зафіксувати анкетні дані свідка, який приймав участь в затриманні ОСОБА_5 , то вони з напарником про це не подумали. Це їх упущення. Щодо складання будь-якого документу про затримання ОСОБА_5 , вони також з напарником про це не подумали. Коли приїхав слідчий та розпочав первинні слідчі дії, вони не думали про необхідність офіційного оформлення факту затримання ОСОБА_5 , а утримуючи його, повезли спочатку до лікарні, потім до Бабушкінського відділення поліції.

Показами свідка ОСОБА_8 , допитаного під час судового розгляду, який показав, що в нього дві вищі освіти. За фахом він є машинобудівником та видобувачем корисних копалин. Працювати за отриманими після п`ятирічного навчання спеціальностями він не бажає, а почувши про набір до поліції всіх бажаючих, вирішив влаштуватися працювати поліцейським. Будь-якої юридичної освіти він не має, пройшов двомісячні курси підготовки і тепер працює патрульним поліцейським в патрульній поліції Дніпропетровського відділу поліції. В середині лютого 2016 року, точну дату він не пам`ятає, приблизно о 12:00 годині він з напарником, на автомобілі патрулювали ж/м Тополя-3 в м. Дніпропетровську. Їм на планшет надійшло орієнтування про вчинений грабіж. В орієнтуванні була вказана адреса, де це відбулося. Вони були поруч із цим місцем проте ніякого пограбування не бачили. Коли вони проїхали метрів 30-50, до них підбіг чоловік, постукав по багажнику автомобіля. Вони зупинилися. Той чоловік сказав їм, що відбувся напад на жінку та показав, куди побіг нападник. Вони разом із тим чоловіком наздогнали нападника. Як в подальшому з`ясувалося ним був ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 був побитий. По обличчі в нього текла кров. Зі слів ОСОБА_5 , його побив якийсь невідомий чоловік, який захистив потерпілу. ОСОБА_5 казав, що медична допомога йому не потрібна, та намагався піти з місця пригоди. Потерпіла підійшла трохи пізніше і відразу вказала на ОСОБА_5 та сказала, що саме він напав на неї, душив та намагався відібрати її телефон. Потерпіла виглядала нормально. Видимих тілесних ушкоджень в неї не було. Він побачив в неї лише садна на кисті руки. Вони викликали слідчо-оперативну групу та «швидку» для ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 на місці злочину їм казав, що побачив, як у потерпілої випав телефон, і намагався віддати їй його. Проте на нього налетів якийсь чоловік, який почав його бити. Він не пам`ятає чи був один і той же чоловік, який їх зупинив і затримав ОСОБА_5 , чи це були різні люди. Анкетні дані того хлопця, який затримав ОСОБА_5 вони не взяли. Про те, що він є важливим свідком в даній справі вони не подумали. Це їх упущення. Свідків, які бачили всі ці події вони не фіксували. Жодних протоколів чи документів про затримання ОСОБА_5 вони не складали. Наручники на нього не одягали, не подумали що він може на них напасти. Вони викликали слідчо-оперативну групу та повезли ОСОБА_5 в лікарню, а потім до Бабушкінського РВ.

Показами свідка ОСОБА_9 , допитаного під час судового розгляду, який показав, що в середині лютого 2016 року, приблизно в обідній час, він йшов по ж/м Тополя-3 в м. Дніпропетровську додому на обід. Проходячи повз будинок №20 він бачив, як раніше не знайомий йому ОСОБА_5 душив дівчину. Він подумав, що це сімейна сварка і вирішив не втручатися. ОСОБА_5 щось вимагав від потерпілої. Це відбувалося на біля входу в під`їзд. Потерпіла знаходилася в напівлежачому стані. Потерпіла кричала та звала на допомогу. ОСОБА_5 був в темній одежі. Обличчя потерпілої він не бачив, бачив обличчя лише ОСОБА_5 і запам`ятав його. Все відбувалося від нього приблизно в трьох метрах. Телефон він не бачив. Якби він знав, що це напад він би втрутився. Як побили ОСОБА_5 він не бачив. Про те, що він є свідком даного випадку встановили співробітники Бабушкінського відділення поліції, які ходили по ринку, де він працює та опитували людей, шукали свідків цієї пригоди.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- протоколом огляду місця події від 15.02.2016 року, яким оглянуто ділянку місцевості біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , в ході якого на асфальті виявлені сліди крові, фото таблицею до протоколу (т.1 а.с. 7-13);

- постановою про визнання і залучення до справи речових доказів від 16.02.2016 року, яким визнано та долучено до справи кепку світлого кольору, марлевий тампон з речовиною бурого кольору та марлевий тампон зі зразком бруду (т.1 а.с. 14);

- висновком експерта №649е від 18.02.2016 року, згідно висновків якого, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох саднин розташований на тильній поверхні лівої кисті, в завушній області праворуч, не червоній каймі верхньої губи праворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 23-24);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2016 року, яким потерпілій ОСОБА_6 пред`явлені чотири фотознімки, на яких вона під №2 впізнала ОСОБА_5 , як чоловіка, який на неї напав, та намагався відібрати мобільний телефон (т.1 а.с. 39-40);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2016 року, яким свідку ОСОБА_9 пред`явлені чотири фотознімки, на яких він під №4 впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка, який напав на ОСОБА_6 15.02.2016 року на ж/м Тополя-3 в м. Дніпропетровську (т.1 а.с. 42-44);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2016 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 показала, яким саме способом та де саме на неї напав ОСОБА_5 15.02.2016 року. Фото таблицею до протоколу (т.1 а.с. 70-75);

- оглядом відеозапису з камер патрульних поліцейських від 15.02.2016 року, оглянутих в судовому засіданні, на яких видно, що потерпіла ОСОБА_6 вказує поліцейським на ОСОБА_5 , як на особу, яка на неї напала, душила, та намагалася відібрати мобільний телефон.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд оцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв даного злочину критично, та вважає методом захисту від пред`явленого обвинувачення.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він підняв телефон, який загубила ОСОБА_6 , та намагався їй повернути, суд не приймає до уваги, оскільки дані покази обвинуваченого спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні стверджувала, що тримала телефон у руках в той момент, коли на неї ззаду напав ОСОБА_5 та почав її душити. При цьому висловлював їй вимогу, аби вона віддала телефон йому.

Також дані покази обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , допитаного під час судового розгляду, який показав, що він бачив, як раніше не знайомий йому ОСОБА_5 душив ОСОБА_6 і при цьому щось вимагав від неї.

Вважаючи доведеною таким чином вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, описаного вище, суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вивченням особи обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання, з врахуванням особистості обвинуваченого, тієї обставини, що ОСОБА_5 будучі раніше судимим за аналогічні злочини, знову вчинив умисний корисливий злочин, позицією потерпілої, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання на думку суду буде сприяти виправленню ОСОБА_5 ..

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 374-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 УДПтСУ у Дніпропетровській області залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його затримання з 15.02.2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 15.02.2016 року по дату набрання законної сили вироком суду.

Речові докази: кепку світлого кольору, марлевий тампон з речовиною бурого кольору та марлевий тампон зі зразком бруду знищити.

Протоколи допитів свідків, та інші документи про зафіксовані процесуальні дії зберігати в кримінальній справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1