Справа № 573/507/13-к
Номер провадження 1-кс/573/61/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2013 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області

в складі головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Краснянській Ю.С.

за участю прокурора: Чуєва А.В.

заявника за скаргою: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 від 02 листопада 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

У своїй скарзі ОСОБА_1 вказала, що 08.09.2012 року, в той час, коли вона разом з друзями знаходилась в кафе селища Жовтневе, де купили по пляшці пива і горішки, то між ними виникла суперечка, в ході якої вона виразилася нецензурним словом . І в цей момент до приміщення кафе зайшли працівники міліції: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Та почувши від неї це нецензурне слово , до неї підійшов пяний працівник міліції у формі ОСОБА_5 та без пояснень взяв її за кофту і вивів, штовхаючи в спину на вулицю. Вона почала пручатися, а працівник міліції вдарив її по обличчю, висловлюючись нецензурними виразами на її адресу. Потім її та її брата працівники міліції потягли в кімнату міліції, де примушували їх підписати протоколи в різних кімнатах, звинувачували її в споюванні неповнолітнього брата, не зважаючи на те, що він не був пяним і не вживав спиртних напоїв. ОСОБА_4 погрожував великим штрафом її брату, якщо він не підпише протокол. І брат, боячись погроз, підписав протокол. ЇЇ в другій кімнаті ОСОБА_5 взяв за волосся та почав бити головою об стіл і кричав: «Бери ручку в зуби і пиши те, що ми тобі продиктуємо». Від болю вона писала те, що ОСОБА_5 їй диктував. В цей час до кімнати зайшов її батько, ОСОБА_8, якого хтось із кафе повідомив, що вони вона з братом в міліції. Працівники міліції примушували батька підписати протокол, але той відмовився, сказав, що подасть скаргу на них у вищестоящі органи. На це ОСОБА_6 пригрозив, що якщо батько не підпише протокол, то він зірве з себе погони і напише, що вона напала на співробітника міліції, а це від 3 до 5 років позбавлення волі і їй ніхто не повірить, тому що їх четверо, а вона одна. Але батько не підписав протокол і вона порвала протокол. Потім, коли її батько забрав брата та вийшов з приміщення, ОСОБА_6 схопив її за кофту, кинув об підлогу та її ногами почали бити ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5. В процесі побиття вони розмовляли зі своєю співробітницею ОСОБА_7 Потім після тривалого побиття вони підняли її і примушували писати протокол. Але вона відмовилась. ОСОБА_5 знову почав погрожувати, що хоч він і пяний, та все одно зможе «посадити» брата, ОСОБА_1, який перебував на той час на обліку після відбування покарання, і її теж, знайде за що посадити.

Від болю та погроз вона почала писати те, що їй диктували. Приблизно о 01-00 годині 09.09.2012 року, після написання нею протоколу, ОСОБА_7 сказала співробітникам міліції, що протокол не є дійсним, але ОСОБА_5 відповів їй: « ОСОБА_3 щось виправимо». Її відпустили, та вона ледве дійшла додому. Всю ніч вона мучилася від болей після побиття працівниками міліції. У неї дуже боліла голова, живіт, нога, відкрилась кровотеча та вона від сильного болю звернулась до Білопільської ЦРЛ, а 10.09.2012 року її госпіталізували до неврологічного відділення. 11.09.2012 року вона проходила огляд СМЕ в м.Суми. 12.09.2012 року вона бачила, як в лікарні з її лікарем ОСОБА_9 розмовляли ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а на наступний день її по незрозумілій їй причині передчасно виписали з відділення, хоча не був проведений призначений курс лікування.

13.09.2012 року вона звернулась до гінекологічного відділення цієї ж лікарні, але наступного дня /14.09.2012 року/ її знову виписали, хоча вона ледве ходила і дуже погано себе почувала.

Вважаючи, що дії працівників міліції: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неправомірними та що безпідставно було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно цих осіб, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 02 листопада 2012 року № 80пр-12 старшого слідчого прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 та матеріали повернути для проведення процесуальних дій згідно вимогам діючого законодавства прокурору Білопільського району.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримала, посилаючись на викладені в ній доводи, просила її задовольнити. Окрім цього вказала, що 08.09.2012 року, крім ОСОБА_10, Березюк, та двох хлопців із м.Суми: ОСОБА_3 та ОСОБА_8, в той вечір у кафе селища Жовтневе святкувала день народження донька власника кафе та було гостей приблизно двадцять осіб, з яких ніхто не допитаний . Що вона не порушувала порядку у кафе, а у розмові з ОСОБА_3 сказала на його адресу одне нецензурне слово. Що пива відпила з бокала лише 5-6 ковтків, тобто не знаходилась в стані алкогольного спяніння. Що раніше вона знала працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, до яких претензій не мала. Що з кафе її витяг за кофту ОСОБА_5 та потягнув її до сільської ради, де взяв її за волосся ззаду та почав бити головою об стіл.

Що протокол про те, що вона «спаювала» неповнолітнього брата, в сільраді вона підписала під примусом працівників міліції. Що другий протокол примусив її підписати ОСОБА_5 за нецензурне слово. Одночасно з нею до сільської ради її брата повів ОСОБА_4О, який примушував підписати протокол її брата, погрожував. Брата з сільської ради забрав батько.

Коли поврала перший протокол, то її батька, який прийшов до сільради, вивели працівники міліції з того приміщення, де була вона, та ОСОБА_6 взяв її за кофту та кинув на підлогу і ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 почали її бити лежачу на підлозі ногами по голові, животу. При такому побитті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розмовлялди з ОСОБА_7 Потім вони підняли її з полу, посадили на стіл та дали новий протокол і ручку, і тоді вона все підписала. Потім ОСОБА_7 сказала, що протокол в годину ночі недійсний та вони її вивели за двері і вона пішла.

А на ранок вдома вона ледь дійшла до туалета так у неї болів живіт. Але швидку допомогу побоялася викликати- бо пригрозив ОСОБА_5На даний час стан її здоровя незадовільний, у неї постійно болить живіт, голова.

Свідок ОСОБА_8, який є рідним батьком заявниці, суду пояснив, що 08.09.2012 року він був на зміні- сторожував у магазині селища Жовтневе, коли ввечері йому повідомили про те, що доньку та сина повели працівники міліції до приміщення селищної ради.

Він бачив, як ОСОБА_5 в опорному пункті міліції, який знаходиться в приміщенні селищної ради, скрутив своїми руками обидві руки його доньки, ОСОБА_1, позаду її тулуба. При цьому сам ОСОБА_5 ледве на ногах стояв, бо був пяним. Він спитав у ОСОБА_5 що донька зробила, що він руки їй крутить, але ОСОБА_5 не відпускав руки доньки. А ОСОБА_4 взяв його за плечі і вивів з приміщення, в якому ОСОБА_5 крутив руки його доньці. Через деякий час він повернувся знову в це приміщення і ОСОБА_5 відпустив руки його доньки. Забрати доньку він не міг, так як його тримав ОСОБА_4

Що при ньому ОСОБА_6 сказав, що відірве собі погони, та дасть їх у руки доньці, а потім скаже, що вона сама їх відірвала.

Штрафи по постановах, які підписувались під примусом його донькою, були сплачені, через те, що боялися працівників міліції та погрози з боку міліції. Ці постанови вони не оскаржували знову ж таки через страх.

Він добре памятає тілесні ушкодження на обличчі доньки- на підборідді- збите підборіддя та на щоці. На інші частини тіла доньки він не дивився, щоб не бентежити її.

Але те, що доньку побили ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, - це вона сказала вранці, та й він сам особисто бачив як ОСОБА_5 крутив доньці руки за обставин, вказаних вище.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ввечері 08.09.2012 року відпочивала в компанії разом з ОСОБА_1 та хлопцями в кафе селища Жовтневе, де ОСОБА_2 нецензурно висловилась. В цей час зайшли в кафе працівники міліції і ОСОБА_11 ззаду взяв ОСОБА_2 за одяг та вивів її з кафе на вулицю, нічого при цьому не говорячи. А ОСОБА_4 сказав спокійно ОСОБА_12: «Давай вийдемо». Це бачила компанія молодих людей, що відпочивали в той вечір в кафе, святкувала день народження донька власника кафе- Ільченкова.

ОСОБА_5 дав ляпаса ОСОБА_1 та потягнув до приміщення селищної ради, де зачинив, і двері їм ніхто не відчинив. Валентина їй розповідала після того, що її побили ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, - спочатку головою об стіл, потім носками у живіт. Валентина їй показувала гематоми на руках,ногах і на її губах були крововиливи, губи були напухші.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що її свідчення невірно вказані в поясненні без дати відібрання на а.с.93 матеріалів перевірки № 80-пр-12 і що вірно буде, що ОСОБА_2 висловила зауваження з приводу невірних дій працівників міліції, що нецензурне слово вона висловила ще до того, як зайшли в приміщення працівники міліції, і воно стосувалося суперечки з хлопцем, а не було адресоване в бік міліції. Після висловлення ОСОБА_2 нецензурного слова, до неї першим підійшов ОСОБА_5, а пізніше підійшов ОСОБА_4

Прокурор доводи скарги не визнав, заперечував проти задоволення скарги, вважав її необгрунтованою, а постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 02.11.2012 року - винесену законно на підставі належним чином здійсненої перевірки та уповноваженим на те субєктом.

Ознайомившись з наданими суду матеріалами, на підставі яких прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, думку прокурора, вивчивши матеріали скарги, суд прийшов до наступних висновків.

Постановою старшого слідчого прокуратури Білопільського району ОСОБА_3М від 02.11.2012 року, - відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_7 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1, зловживання та перевищення службових повноважень, за ст.ст. 364, 365 КК України у звязку з відсутністю в їх діях складу даних злочинів.

Проведена перевірка за заявою ОСОБА_1 є неповною, так як правоохоронними органами не прийняті міри по встановленню очевидців та свідків пригоди, а саме відпочиваючих у кафе 08.09.2012 року осіб ; не перевірена причетність до скоєного інших осіб; не перевірена першочергова версія, на яку послалась ОСОБА_1, звертаючись до Жовтневої лікарні, щодо можливості отримання нею тілесних ушкоджень./якщо її побили інші особи, то коли і за яких обставин/.

Не допитана судово-медичний експерт ОСОБА_13, щодо механізму отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень /щодо можливості їх отримати при падінні з висоти власного зросту/, і часу їх отримання.

Не встановлено що ОСОБА_1 сама падала і могла таким чином отримати тілесні ушкодження. /свідків падіння ОСОБА_1 не встановлено/.

Не зясовано чому розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно протоколу СУ № 123981, /а.с.34, 80-пр-12/, відбувся в нічний час в приміщенні опорного пункту міліції, що розташоване в будівлі Жовтневої селищної ради, чому не були присутні поняті, адже в той вечір в кафе відпочивало більше двадцяти осіб, чому справа була розглянута в.о. начальника Білопільського РВ УМВС України в Сумській області 08.09.2012 року, в той час як відстань від смт. Жовтневе до м.Білопілля приблизно 40 км., а в.о. начальника Білопільського РВ ОСОБА_14 працює в службовому кабінеті м.Білопілля, і ніяк не міг 08.09.2012 року розглянути матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1; та чому дати розгляду адмінсправи в постанові закреслені і чи передбачено вищезазначене діючим КУпАП.

Відповідно до ст.236-2 КПК України, / в редакції 1960 року/, суддя при розгляді скарг на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи, перевіряє виконання вимог ст. 99 КПК України.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України / в редакції 1960 року/, кримінальна справа порушується за наявності приводу та достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину, зокрема, приводом до порушення кримінальної справи є, в тому числі, безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину/ час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину/.

Як вабчається з наданих суду матеріалів, постановою старшого слідчого прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 від 02.11.2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_7 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1, зловживання та перевищення службових повноважень, за ст.ст. 364, 365 КК України у звязку з відсутністю в їх діях складу даних злочинів.

Відповідно до ст.236-2 КПК України, / в редакції 1960 року/, суддя при розгляді скарг на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи, перевіряє виконання вимог ст. 99 КПК України.

Відповідно до ст.99 КПК України / в редакції 1960 року/ при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

Натомість, судом установлено, що у процесі перевірки скарги ОСОБА_1 від 14.09.2012 року щодо неправомірних дій працівників міліції / № 80-пр-12//, не опитані вищезазначені свідки, які були очевидцями подій та не надано належної оцінки факту отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень відповідно до акту судово-медичного обстеження № 1469 від 10.10.2012 року про наявні у неї тілесні ушкодження у виді : « в области подбородка слева кровоподтек размером 1,8х1см овальной формы сине-зеленого цвета; в области нижней губы справа кровоподтек размером 1,5х0,8 см овальной формы сине-зеленого цвета; в области нижней губы справа по краю красной каймы ссадина размером 0,4 х0,3 см. овальной формы под отторгающейся корочкой красного цвета. В области левого бедра в средней трети по наружной поверхности кровоподтек размером 2х1; 1,8х1,5; 1,5х1см. овальной формы сине-зеленого цвета.».

За вказаних обставин, суд вбачає порушення вимог ст.99 КПК України в редакції 1960 року при прийнятті спірної постанови, що є підставою для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.236-1, 236-2 КПК України в редакції 1960 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 від 02 листопада 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи,- задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 від 02 листопада 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_7 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1, зловживання та перевищення службових повноважень, за ст.ст. 364, 365 КК України,- та повернути матеріали прокурору для проведення додаткової перевірки.

На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд.

Суддя: