Справа № 138/1371/16-к
Провадження №:1-в/138/428/16

У Х В А Л А
Іменем України

25 квітня 2016 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК-114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з приміщенням Могилів-Подільської виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 114) клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, до засудження не працював, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ;

засудженого: вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.07.2015 за ст. 185 ч. 2, 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.06.2014 і остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.02.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.06.2014 по 27.07.2014 включно та з 18.09.2014 по 21.08.2015 включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Могилів-Подільського міськрайонного суду звернувся з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він відбув 2/3 частин строку призначеного покарання, а тому підпадає під дію ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав і просив суд його задовольнити. Вважає, що відсутність стягнень свідчить про його виправлення, має намір працевлаштуватись. Пояснив, що на початку відбування покарання в Могилів-Подільській ВК-114 він працював днювальним в санітарній частині, а потім пекарем. Однак заохочення відносно нього не застосовувались, а тому він перестав докладати зусиль до сумлінної праці.

Представник Могилів-Подільської ВК-114 залишив вирішення клопотання засудженого на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджений посередньо характеризується за час відбування покаранняі лише дотримується обов`язків, покладених на засуджених КВК України, а не довів свого виправлення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання з доданими матеріалами, особову справу засудженого, суд приходить до таких висновків.

Вимогами ч.2 ст.130 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Стаття 81 КК України передбачає умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості засудженого, відшкодування завданих ним збитків.

Судом встановлено, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.07.2015 ОСОБА_5 засуджений за ст. 185 ч. 2, 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.06.2014 і остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.02.2016 ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.06.2014 по 27.07.2014 включно та з 18.09.2014 по 21.08.2015 включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Станом на 25.04.2016 ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання, а саме 2 роки 9 місяців 12 днів. З 22.08.2015 відбуває покарання у Могилів-Подільській виправній колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 114).

За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо. Згідно довідки про стягнення та заохочення він не порушував установлений порядок відбування покарання, проте жодного разу не заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Проте до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу бере лише формально, у роботі самодіяльних організацій участі не приймає. В установі не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей.

Відповідно до протоколу № 7 від 10.03.2016 рішенням комісії Могилів-Подільської виправної колонії № 114 у Вінницькій області ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що останній не довів свого виправлення.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характеристику засудженого під час відбування покарання (його ставлення до праці, формальна участь в програмах диференційованого впливу) суд приходить до висновку, що слід погодитись з думкою прокурора про те, що засуджений лише дотримується обов`язків, покладених на засуджених чинним кримінально-виконавчим законодавством України і на даний час лише стає на шлях виправлення, а не довів своє виправлення, як того вимагає ст.81 КК України, а тому у задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 130 ч. 2 КВК України, ст.ст. 366, 369-372, 537, 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: