Провадження 1-кс/127/7788/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність працівників прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги скаржник посилається на те, що 26 вересня 2016 року скаржником на адресу прокуратури Вінницької області була направлена заява про вчинення кримінального правопорушення співробітниками Одеського УБОЗ, зокрема старшим конвою оперуповноваженим УБОЗ ОСОБА_4 , який здійснював етапування скаржника до Одеського слідчого ізолятора. Так, після виїзду з території Вінницької УВП -1 близько 15 години 30.09.2011 року на території м. Вінниці, ОСОБА_4 , який знаходився поряд з водієм службового мікроавтобуса, на якому здійснювалося конвоювання, пересів на заднє сидіння вказаного авто, де та той момент знаходився скаржник та ОСОБА_4 , який тримав в руках медичну карту скаржника почав ставити питання щодо хвороб ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_4 образливо коментував медичні документи та заяви скаржника долучені до матеріалів медичної карти.

Згодом ОСОБА_3 стало відомо, що особова справа скаржника поступила до Одеського слідчого ізолятора без медичної карти, заведеної після арешту ОСОБА_3 у 2003 році. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 , що медична карта скаржника знищена ним особисто, з метою спростування доводів скаржника про його побиття та катування.

Неодноразові звернення скаржника з приводу втрати медичної карти та його побиття та катування залишилися поза увагою органів прокуратури, адміністрації ДПтС України, в результаті чого його захисником до ЄСПЧ подана скарга.

Станом на сьогоднішній день жодних дій, передбачених ст.214 КПК України не вчинено, тому просив зобов`язати прокуратуру Вінницької області виконати вимоги п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України, шляхом починання досудового розслідування через внесення заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 26 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд скарги належним чином. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд находить, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

ВССУ в інформаційному листі від 09.11.2012 року роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З досліджених матеріалів скарги ОСОБА_3 вбачається, що останній звернувся 26 вересня 2016 року до прокурора Вінницької області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема втрати медичних документів, побиття та катування ОСОБА_3 .

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Аналогічне положення міститься у частині четвертій статті 7 Закону України „Про судоустрій і статус суддів.

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено у міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (статтях 14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 14), Протоколі № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 1), ратифікованих Україною та у Загальній декларації прав людини 1948 року(статтях 1, 2, 7).

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункти 1, 2, 4 частини третьої статті 129 Основного Закону України).

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

На підставі вищевикладеного, суд находить, що суб`єкт оскарження самостійно самоусунувся від можливості на вчинення процесуальних дій допит свідків, вилучення певних документів, вчинення інших процесуальних дій, та прийняття рішення про те є чи ні склад кримінального правопорушення в діях певних осіб, які можливі лише за наслідком проведення досудового розслідування та допустимі лише після внесення заяви до ЄРДР, при цьому суд був позбавлений можливості заслухати думку прокурора, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та дослідити можливі письмові докази, оскільки останній в судове засідання неодноразово не з`являвся.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне задоволити скаргу ОСОБА_3 в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 214, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Зобов`язати прокуратуру Вінницької області виконати вимоги п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України, шляхом починання досудового розслідування через внесення заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 26 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: