АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1184/16 Справа № 202/646/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого: судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000067, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та, в його інтересах, захисника ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2016 року щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 26.10.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням 3 роки, -
обвинуваченого за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Дніпропетровську, мешкає в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, -
обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України, -
за участю: прокурора - ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

В с т а н о в и л а:

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч. 3 ст.185 та ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, часткового приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 26.10.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто, з ОСОБА_6 , на користь держави, судові витрати на залучення екпертів 242 грн. 52 коп. та 122 грн. 75 коп.

Цим же вироком, за ч.3 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі засуджено ОСОБА_11 , яким вирок суду не оскаржується.

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він, 06 січня 2016 року, приблизно о 18:00 годині, з господарського приміщення, розташованого на ринку «Калинівський», який знаходиться по вул. Калиновій №2 в м. Дніпропетровську, таємно, повторно, викрав дві господарські сумки, в яких знаходилися 100 пар бавовняних шкарпеток та 15 пар бавовняних жилеток, загальною вартістю 15 877.9 грн., які належать потерпілому ОСОБА_12 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 07 січня 2016 року, приблизно о 19:00 годині, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , побачивши, що потерпілого ОСОБА_13 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, веде додому ОСОБА_14 , з метою викрадення чужого майна, прослідували за ними та скориставшись тим, що двері виявилися незапертими, проникли в квартиру АДРЕСА_3 , де з метою подолання можливого опору з боку потерпілого зачинили його у ванній кімнаті і, ігноруючи знаходження у квартирі свідка ОСОБА_14 та її вимоги припинити протиправні дії, відкрито заволоділи майном, яке належить потерпілому: ноутбуком, вартістю 1 200 гривень, DVD програвачем, вартістю 124.5 грн. та стаціонарним телефоном, вартістю 100 гривень, а всього на суму 1 424.5 грн., після чого з викраденим майном зникли з місця події.
В апеляційній скарзі:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання. Вважає що судом було допущено неповноту, однобокість та упереджено проведене судове слідство. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність та безпідставно не застосовано при ухваленні вироку положень ст.ст. 69, 75 КК України, адже в судовому засіданні судом було встановлено, що ОСОБА_6 визнав свою провину, щиросердно розкаявся, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутні обставини, які обтяжують покарання;

- обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він вину визнав в повному обсязі, проявив щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, вирок суду в частині призначення покарання просили змінити та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 68, 69 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав апеляційні скарги необгрунтованими, просив залишити їх без задоволення а вирок суду просили залишити без зміни.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, правильність встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація його дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд не входить в їх перевірку та виходить із фактичних обставин, встановлених місцевим судом.

Перевіривши доводи захисника щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_6 внаслідок суворості і про можливість призначення менш суворого виду покарання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із вироку, суд першої інстанції при обранні виду і міри покарання, належним чином врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, один з них вчинений із застосуванням насильства щодо людини. Врахував суд і інші обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного попереднім вироком за аналогічний злочин, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а також позитивну характеристику та інші дані, зокрема й ті, на які захисник посилається в своїй апеляційній скарзі, та які належним чином враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Також, колегія суддів погоджується з обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини та відсутністю обставин, що обтяжують покарання.
Зважуючи на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання за кожний злочин та обрав найбільш м`який принцип призначення покарання за сукупністю злочинів, Апеляційний суд не може призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`яке покарання, без застосування підстав, передбачених законом.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 скоїв вказані у вироку злочини в період випробувального терміну, неодноразово притягувався до кримінальної відповідаль-ності та не відшкодував завдану потерпілим шкоду, обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів та були б підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і міру покарання і, враховуючи повне й беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, приходить до висновку, що покарання призначене судом, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням всіх обставини кримінального провадження, в тому числі й тих на які захисник посилається в своїй апеляційній скарзі.
На думку колегії суддів, виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами, можливе виключно за умови ізоляції його від суспільства із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання не в максимальному розмірі, що на переконання колегії суддів буде достатнім для досягнення цілей покарання.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є вмотивованим і достатнім, а також таким, що буде відповідати принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Враховуючи положення ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_11 положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удоско-налення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року та зарахування в строк відбування покарання, строк тримання їх під вартою до набрання чинності вироку включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.ст. 87, 412 КПК України, які були б підставою для визнання деяких доказів недопустимими або для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та, в його інтересах, захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2016 рокущодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення, а саме перебування їх під вартою з 27 лютого 2016 року по 14 червня 2016 року включно, у строк відбування покарання, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4