Справа № 308/2675/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, під час огляду місця події, -

ВСТАНОВИВ:
16.03.2016 року прокурор військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, під час огляду місця події .

З клопотання слідує, що в провадженні військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 09.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 проходить службу в органах Державної прикордонної служби України, на посаді інспектора прикордонної служби НОМЕР_1 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , є службовою особою правоохоронного органу, яка має спеціальне звання старший прапорщик.

Так, у лютому 2016 року ОСОБА_6 вступивши у попередню змову з інспектором прикордонної служби 1 категорії-начальником групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 вирішили зайнятися протиправною діяльністю, використовуючи своє службове становище, у вигляді переміщення через Державний кордон України бурштину, з метою отримання неправомірної вигоди.

На виконання вказаної домовленості вони розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_7 використовуючи своє службове становище мав забезпечити безперешкодне переміщення через державний кордон України бурштину. ОСОБА_6 в свою чергу мав перевіряти кількість товару який буде переміщуватися та отримувати грошові кошти. На виконання вказаної домовленості ОСОБА_7 звернувся до громадянина ОСОБА_8 , та запропонував зайнятися протиправною діяльністю, у вигляді переміщення через державний кордон України бурштину.

Зокрема, ОСОБА_7 повідомив, що використовуючи своє службове становище, він забезпечить безперешкодний доступ до ділянки державного кордону України в районі 275-277 прикордонних знаків з метою переміщення за кордон України бурштину, за що ОСОБА_8 має сплачувати по 50 долларів США за кожний кілограм бурштину.

12.03.2016 року з метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_7 під час виконання наказу на охорону Державного кордону України, провів ОСОБА_8 на ділянку Державного кордону України, де він залишив пакунок, у якому знаходилось 10 кг бурштину.

В подальшому, 12.03.2016 року приблизно о 22 годині, ОСОБА_6 , на виконання спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу, в автомобілі ВАЗ- 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на проїзній частині в районі будівлі 152 по вул. Народна у с.Тересва Тячівського району Закарпатської області отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів на суму 500 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України становить 12922 грн.), за вчинення ними в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданої ним влади та службового становища не створення перешкод у незаконному переміщенні через державний кордон України 10 кілограм бурштину.

В той же день, о 21 год. 50 хв., безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_6 затримано в районі будівлі 152 по вул. Народна у с.Тересва Тячівського району Закарпатської області та під час огляду місця події, в кармані його куртки виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 500 доларів США.

В ході огляду місця події виявлені та вилучені наступні предмета та документи: контрольний диск фільтровального паперу; зразки нашарування з правої долоні ОСОБА_6 на диску фільтрувального паперу; зразки нашарування з лівої долоні ОСОБА_6 на диску фільтрувального паперу; грошові кошти в сумі 500 доларів США; мобільний телефон ОСОБА_6 ; грошові кошти в сумі 135 гривень; службове посвідчення ОСОБА_6 ; два мобільні телефони «SAMSUNG», мобільний WI-FI роутер; 6 предметів, які зовнішньо схожі на патрони до малокаліберного пістолету або гвинтівки; пластикова банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ; паспорт громадянина України ОСОБА_6 у обкладинці коричневого кольору; обкладинка «Водительские документы»,в якій знаходяться посвідчення водія ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 на автомобіль ВАЗ 21154, довіреність на керування та розпорядження вказаним автомобілем від ОСОБА_9 на ОСОБА_6 , свідоцтво про народження ОСОБА_6 , атестат та три дипломи, а також додаток до атестату та додаток до диплому; автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 .
13.03.2016 року під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 вилучено: банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 ; банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 ; банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_7 ; чек про операцію; мобільний телефон «LENOVO»; посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_7 ; посвідчення водія ОСОБА_7 ; службове посвідчення ОСОБА_7 .
Вищезазначені вилучені документи та речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

14.03.2016 року постановою слідчого вищевказані документи та речі визнані речовими доказами.
З клопотання слідує, що контрольний зразок фільтрувального паперу, диски фільтрувального паперу з нашаруваннями з лівої та правої долонь ОСОБА_6 , а також предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 500 доларів США, які вилучені під час огляду місця події у ОСОБА_6 необхідні органу досудового розслідування для проведення судово-хімічної та криміналістичної експертизи в експертній установі для з`ясування однорідності спеціальної хімічної речовини, використаної при ідентифікації (помітці) вказаних грошових коштів. Мобільний телефон ОСОБА_6 необхідний органу досудового розслідування для його детального огляду з фіксуванням вхідних та вихідних дзвінків з нього, оскільки за допомогою мобільного телефону ОСОБА_6 зв`язувався з заявником ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 та під час їхніх телефонних розмов останні обговорювали деталі вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Грошові кошти в сумі 135 гривень, вилучені у ОСОБА_6 необхідні для забезпечення можливої конфіскації майна останнього. Службове посвідчення ОСОБА_6 необхідно для його огляду та долучення його копії до матеріалів провадження. Два мобільні телефони «SAMSUNG», мобільний WI-FI розтер, які вилучені під час огляду автомобілю, яким керував ОСОБА_6 необхідні слідству для їх детального огляду, оскільки органу досудового розслідування достеменно невідомо, з якого саме мобільного телефону ОСОБА_6 дзвонив ОСОБА_7 та заявнику ОСОБА_10 та вони обговорювали деталі вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
Шість предметів, візуально схожих на патрони до малокаліберного пістолету або гвинтівки потребують проведення експертизи боєприпасів.
Пластикова банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , яка вилучена у ОСОБА_6 необхідна для огляду та з`ясування чи на вказану картку були переведені заявником грошові кошти в сумі 2000 гривень про які він повідомив у протоколі свого допиту від 09.03.2016 року.
Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 на автомобіль ВАЗ 21154 та довіреність на керування та розпорядження вказаним автомобілем ВТЕ №425297 від ОСОБА_9 на ОСОБА_6 , необхідні органу досудового розслідування для встановлення та допиту у якості свідка володільця вказаного автомобілю з метою з`ясування чи не є видача довіреності на право керування вказаним автомобілем прихованою купівлею вказаного автомобіля ОСОБА_6 з метою подальшого накладення конфіскації на вказаний автомобіль, оскільки санкція ст. 368 ч.3 КК України передбачає конфіскацію майна винної особи.
Пластикові банківські картки КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які вилучені у ОСОБА_7 необхідні для огляду та з`ясування чи на вказану картку були переведені заявником грошові кошти в сумі 2000 гривень, про які він повідомив у протоколі свого допиту від 09.03.2016.
Мобільний телефон ОСОБА_7 "LENOVO" необхідний органу досудового розслідування для його детального огляду з фіксуванням вхідних та вихідних дзвінків з нього, оскільки за допомогою мобільного телефону останній зв`язувався з заявником ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_6 та під час їхніх телефонних розмов останні обговорювали деталі вчинення зазначеного кримінального правопорушення.
13.03.2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, прокурор просить накласти арешт на вищевказані тимчасово вилучені 12-13.03.2016 року в ході огляду місця події речі і предмети та просить поновити строк, який пропущений з поважних причин, оскільки органом досудового розслідування вказані предмети вилучені 13.03.2016 року, що було вихідним днем, а звернутися наступного дня до суду не надалось можливим з тих підстав, що суд приймає клопотання до 14 год. 00 хв .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 та мобільні телефони, оскільки такі необхідні його підзахисному для користування.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки прокурором до матеріалів клопотання не долучено документів, що підтверджують право власності на зазначене в клопотанні майно.
Підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились з доводами своїх захисників.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до частини 11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено судом, клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, під час огляду місця події надійшло до канцелярії суду 15 березня 2015 року.

Так, ухвалою слідчого суді Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2015 року клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно повернуто прокурору для усунення недоліків.

В клопотанні про накладення арешту на вилучене майно, яке надійшло до суду після усунення недоліків прокурором обгрунтовано підстави пропущення процесуального строку, у зв`язку з чим, слідчий суддя, відповідно до ст. 117 КПК України вважає можливим поновити строк звернення до суду з даним клопотанням.

Так, з клопотання вбачається, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає повному задоволенню.

Зазначені предмети мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, можливо зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, в подальшому необхідні для проведення експертних досліджень з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення з подальшим їх збереженням як речових доказів при матеріалах провадження.

Слідчий суддя дослідивши матеріали долучені до клопотання про арешт майна, приходить до висновку про наявність достатньо підстав до повного задоволення клопотання, а саме необхідність накладання арешту на майно, яке було виявлено та вилучено протоколом огляду місця події від 12-13 березня 2016 року.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене 12-13 березня 2016 року майно, під час огляду місця події задовольнити.

Поновити пропущений строк для подання клопотання про арешт майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 12-13 березня 2016 року під час огляду місця події майно, а саме:

*контрольний диск фільтровального паперу;

*зразки нашарування з правої долоні ОСОБА_6 на диску фільтрувального паперу;

*зразки нашарування з лівої долоні ОСОБА_6 на диску фільтрувального паперу;

*грошові кошти в сумі 500 доларів США;

*мобільний телефон ОСОБА_6 ;

*грошові кошти в сумі 135 гривень;

*службове посвідчення ОСОБА_6 ;

*два мобільні телефони «SAMSUNG», мобільний WI-FI роутер;

* 6 предметів, які зовнішньо схожі на патрони до малокаліберного пістолету або гвинтівки;

*пластикова банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ;

*свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 на автомобіль ВАЗ 21154, довіреність на керування та розпорядження вказаним автомобілем ВТЕ №425297 від ОСОБА_9 на ОСОБА_6 ;

*автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

*банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 ;

*банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 ;

*банківська картка КБ «Приватбанк» НОМЕР_7 ;

*мобільний телефон «LENOVO».

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1