АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/296/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 637/173/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
вланика майна - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Відмовляючи у накладенні арешту на майно, слідчий суддя посилався на те, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя позбавлений можливості накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
З вказаним рішенням слідчого судді не погодився прокурор Шевченківського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області та подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити, накласти арешт на вилучений під час обшуку металобрухт загальною вагою 1040 кілограм, який належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, з забороною його подальшого відчуження та використання.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які пояснили, що ОСОБА_7 на протязі року приймає за місцем свого мешкання металобрухт за ціною одна гривня 30 копійок за 1кг брухту чорного металу, який складає на території свого домоволодіння. У зв`язку з чим прокурор зазначає, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України. Крім того, як на підставу необґрунтованості оскаржуваної ухвали прокурор посилається на застосування слідчим суддею ч. 2 ст.170 КПК України в редакції, яка на час розгляду клопотання втратила чинність.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Звертаючись із клопотанням про арешт мана слідчий вважав, що вилучений 11.02.2016 року у ОСОБА_7 металобрухт вагою 1040 кг. є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання посилався на те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні.
Відповідно до змісту ст. 170 КПК України питання про арешт майна може вирішуватись лише при наявності достатніх підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, визначено в Особливі частині КК України.
Згідно положень п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Встановлено, що 05.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_11 внесені відомості про те, що ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_1 незаконно займається на своєму подвір`ї прийомом металобрухту у населення без передбаченого на це дозволу.
Диспозицією ч. 1 ст. 213 КК України передбачена кримінальна відповідальність за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами.
Надані до суду матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_7 займається саме прийомом брухту кольорових і чорних металів, оскільки, як повідомив прокурор, такий факт відповідно до вимог ст. 271 КПК України зафіксований не був, а висновок про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України ґрунтується на свідченнях 2 осіб, які є співмешканцями і повідомили, що продали ОСОБА_7 в лютому 2016 року вироби з металу господарського призначення у кількості 4 штук, які у нього були в подальшому вилучені.
Відповідно до змісту протоколу обшуку домоволодіння ОСОБА_7 від 11.02.2016 року, у нього на подвір`ї були виявлені не тільки металевий брухт, а і вироби з металу, які мають певне господарське призначення. При цьому зміст цього протоколу не містить відомостей, що в ході обшуку було виявлено пристрій для встановлення ваги металу, засоби для обробки та пакування металобрухту, інші засоби чи пристрої, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 займається саме прийомом брухту металу, а також оголошення про здійснення прийому металобрухту, цінники на прийом металобрухту, таке інше. Матеріали, надані до суду, не містять пояснень ОСОБА_7 щодо походження виявленого у нього металу, та його призначення і цілі використання, або відповідного підтвердження, що останній відмовився надати з цього приводу пояснення. Повідомлені ним при розгляді апеляційної скарги відомості, що вказані металеві вироби він придбав на законних підставах, і використовує для утримання худоби, будівництва будинку, інших споруд, а також для інших господарських потреб прокурором не спростовані.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що надані до суду матеріали та пояснення сторони обвинувачення не містять достатніх відомостей про те, що ОСОБА_7 саме було вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 213 КК України. Про це також свідчить і повідомлена прокурором апеляційному суду інформація, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по теперішній час ОСОБА_7 так і не здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину.
Колегія суддів вважає, що вказане вище не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні клопотання та посилань суду стосовно відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину як підстави для відмови у задоволенні клопотання, оскільки недоведеність стороною обвинувачення обставин вчинення злочину виключає можливість існування обґрунтованої підозри.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги положення ст. 16 КПК України, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Шевченківського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області залишити без задоволення.
Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий -
Судді: