Справа № 152/850/16-к
УХВАЛА

06 липня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою від 03.06.2016 року, на 13.06.2016 року.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 20.05.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, 30.05.2016 року сторони повідомлені про закінчення досудового розслідування і ознайомлені з його матеріалами; у ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду, що підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, немає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України і підстав для його повернення немає, що підстав для затвердження або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, визначеному ст.ст.468-475 КПК України, немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , адвокат потерпілої ОСОБА_5 не заперечують щодо розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні без участі потерпілої, зсилаючись на можливість вирішення питання про призначення проведення судового розгляду в цьому кримінальному провадженні без потерпілої ОСОБА_6 .
З`ясувавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання у відсутності потерпілої ОСОБА_6 , оскільки з`ясування підстав можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду можливе без її участі, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, заявлені клопотання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків:
- означене кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.ст.32, 33 КПК України;
- підстав для затвердження або відмови в затвердженні угод у даному кримінальному провадженні та для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає;
- підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України, немає;
- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, тому підстав для його повернення прокуророві немає;
- слід призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.
З вказаних мотивів, з метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне:
- призначити судовий розгляд кримінального провадження на 21.07.2016 року о 14 годині в залі судових засідань №3 Шаргородського районного суду;
- здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, виходячи з вимог ч.2 ст.27 КПК України, та одноособово, виходячи з вимог ч.1 ст.31 КПК України;
- визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, наступним прокурор, обвинувачений, потерпіла, захисник потерпілої;
- здійснити виклик в судовий розгляд для допиту в якості свідка за клопотанням прокурора ОСОБА_7 , враховуючи, що з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказана особа допитувалася в якості свідка на стадії досудового розслідування.
Обов`язок по забезпеченню присутності під час судового розгляду свідка обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, в силу вимог ч.3 ст.23 КПК України, слід покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, прокурор посилається на те, що підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою стали наступні: з`ясування того факту, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на теперішній час етапований в СІЗО Вінницької УВП для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Шаргородського районного суду від 20.05.2016 року, має непогашені судимості, ухилявся від явки до суду у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим судом застосовано привід до нього, який не був виконаний працівниками поліції через переховування ОСОБА_4 від суду, що свідчить про наявність ризиків, встановлених ст.177 КПК України, і дає підстави вважати, що в подальшому обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятися від суду, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення від відповідальності.
У разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить вирішити питання про застосування застави у порядку, передбаченому КПК України.
Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо заявленого прокурором клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, спростувань підстав необхідності обрання запобіжного заходу не має.
Вислухавши клопотання прокурора, думки учасників підготовчого судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»)».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки чужого майна, правова кваліфікація злочину ч.3 ст.185 КК України, на досудовому розслідуванні він повідомлений про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення, обвинувальний акт щодо нього надійшов до суду 02.06.2016 року.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Суд встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також наявність ризиків переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи засудженим вироком Шаргородського районного суду від 23.04.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробуванням та іспитовим строком на два роки, обвинувачений на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив ряд крадіжок чужого майна, за що був засуджений Шаргородським районним судом 20.05.2016 року до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, а також на теперішній час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, в ході судового провадження у цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в підготовчому судовому засіданні, в підготовчі судові засідання не з`являвся без поважних причин, зникав з місця проживання у невідомому напрямку, переховувався від суду, у зв`язку із чим судом 14.06.2016 року застосовувався до ОСОБА_4 привід через органи поліції, який не виконаний через відсутність обвинуваченого за місцем проживання.
23.06.2016 року ухвала про виконання приводу ОСОБА_4 повторно надіслана для виконання в Шаргородський ВП.
У зв`язку із наведеним наявний ризик ухилення від суду та перешкоджання кримінальному провадженню з боку обвинуваченого.
При цьому, суд враховує наявність обґрунтованої підозри про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; його вік; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, роботи.
Крім того, суд враховує наявність незнятої і непогашеної судимості за подібні кримінальні правопорушення і ризик вчинення інших подібних злочинів обвинуваченим у випадку не обрання йому запобіжного заходу.
З врахуванням наведеного вище суд вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При цьому, суд також враховує, що набрав законної сили вирок Шаргородського районного суду від 20.05.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, розпорядження про виконання якого направлено у Шаргородський ВП і на теперішній час ОСОБА_4 етапований в СІЗО Вінницької УВП для направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі.
Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
В ухвалі суду зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).
Крім того, у разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
Таким чином, клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.28, 314-316, 369, 372 КПК України, суд
Клопотання прокурора про виклик в судове засідання свідка задовольнити і викликати для допиту в якості свідка ОСОБА_7 .
Обов`язок по забезпеченню присутності під час судового розгляду свідка обвинувачення ОСОБА_7 , покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Келлеровка Келлеровського району Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого Шаргородським районним судом Вінницької області 23.04.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробуванням та іспитовим строком на два роки; 20.05.2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Взяти обвинуваченого ОСОБА_4 під варту із зали суду.
Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 16 години 00 хвилин 03 вересня 2016 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з моменту взяття його під варту із зали суду з 16 години 00 хвилини 06 липня 2016 року.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки на строк не більше двох місяців, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до Шаргородського районного суду за першою вимогою;
- не відлучатися без дозволу суду із місця проживання АДРЕСА_1 ;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст.284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1