В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Рівненський міський суд

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
19 серпня 2015 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку №8 по вул.Бульби-Боровця в м.Рівне, з умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під час конфлікту, що виник між ним та потерпілим ОСОБА_4 з приводу продажу ним потерпілому мобільного телефону, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, і яке проявилося в нанесенні ОСОБА_4 одного удару кулаком в обличчя, відкрито викрав у потерпілого з кишені штанів грошові кошти в сумі 500 грн., чим завдав ОСОБА_4 збитків в розмірі 500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, надавши суду показання про те, що ввечері 19 серпня 2015 року на вул.Бульби-Боровця в м.Рівне зустрівся зі своїм знайомим - потерпілим ОСОБА_4 з приводу продажу ним потерпілому мобільного телефону. Він просив в ОСОБА_4 за телефон 250 грн., натомість потерпілий, отримавши телефон в руки, передав йому за цю річ всього 50 грн., у зв`язку з чим він намагався силоміць вирвати з рук ОСОБА_4 ще 200 грн., через що між ними виникла штовханина, яка переросла в шарпанину, під час якої вони впали на землю, де потерпілий наніс йому удар рукою в обличчя, він у відповідь теж вдарив потерпілою рукою в обличчя. Після бійки вони піднялися, телефон залишився в ОСОБА_4 , а гроші в сумі 250 грн. він забрав собі. Згодом дізнався, що його мати, не запитавши його думки та згоди, на вимогу потерпілого повернула ОСОБА_4 500 грн. в рахунок відшкодування завданого кримінальним правопорушенням збитку.
Хоча обвинувачений свою вину визнав частково, однак його вина у вчиненні злочину повністю доведена обсягом досліджених судом доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_4 надав в судовому засіданні показання про те, що ввечері 19 серпня 2015 року зустрівся на вул.Бульби-Боровця в м.Рівне з обвинуваченим ОСОБА_5 з приводу придбання ним в обвинуваченого мобільного телефону. ОСОБА_7 запропонував йому купити в нього телефон, вони сторгувалися за 50 грн., які він відразу передав ОСОБА_5 , а той передав йому телефон. Він поклав телефон в кишеню штанів, однак обвинувачений попросив додати ще коштів за телефон, на що він відмовився, після чого ОСОБА_5 раптово вдарив його кулаком в обличчя. Від удару він впав, обвинувачений над ним нахилився та, тримаючи за праву руку, силоміць вийняв з кишені штанів 500 грн., які були у нього при собі. Після цього обвинувачений залишив місце події, а він того ж вечора звернувся до правоохоронних органів з приводу викрадення ОСОБА_5 грошових коштів.
Свідок ОСОБА_8 надав в судовому засіданні показання про те, що ОСОБА_5 знає ще з дитинства, а ОСОБА_4 знає як сусіда ОСОБА_5 по мікрорайону. Ввечері 19 серпня 2015 року вони з ОСОБА_5 поверталися додому й по дорозі на вул.Бульби-Боровця в м.Рівне зустріли потерпілого ОСОБА_4 . Між обвинуваченим та потерпілим, які обоє були в стані алкогольного сп`яніння, виникла розмова з приводу продажу ОСОБА_9 мобільного телефону. Через деякий час між ними виникла суперечка з приводу вартості цього телефону. Ця суперечка переросла в шарпанину, під час якої вони впали на землю, де нанесли один одному декілька ударів.
Показання потерпілого ОСОБА_4 об`єктивно узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2015 р. за його участі (а.п.14 - 21), а також висновком судово-медичної експертизи від 21.08.2015 р. №883, з якої слідує, що в потерпілого були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці обох повік правого ока, садно в ділянці хвоста правої брови, садно на передній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, садно на задній поверхні правого ліктьового суглобу, що виникли від не менш як трьох травматичних дій, по механізму ударів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. В сукупності вказані тілесні ушкодження відповідають терміну 19.08.2015 р. по своїм морфологічним особливостям (а.п.23).
Оцінюючи зібрані та досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння доведена повністю.
У зв`язку із зазначеним, суд оцінює критично, як спробу уникнути кримінальної відповідальності, показання обвинуваченого щодо відсутності спрямування його умислу на протиправне вилучення в потерпілого із застосуванням насильства грошових коштів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, як це вбачається з положень ст.12 й санкції ч.2 ст.186 КК України, особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується негативно, як особа, схильна до вживання наркотичних засобів та зловживання алкоголем (а.п.71), з 08 листопада 2013 року перебуває на обліку в лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (а.п.67), під час судового провадження перебував в розшуку (а.с.46, 47), а також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання не встановлено, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведені обставини справи та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі цього покарання, встановленому санкцією частини другої статті 186 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Обраний ОСОБА_5 слідчим суддею під час здійснення досудового розслідування (а.п.56 - 58) та продовжений судом під час судового провадження (а.с.15) запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили та виконання вироку в частині взяття обвинуваченого під варту.
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити попередній, домашній арешт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: