Справа № 529/350/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого , обвинуваченого за ст. 185 ч. 1 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинува-чується в тому, що він, маючи умисел на вчинення продовжуваного злочину - крадіжки порубаних дров, які знаходились під металевим навісом біля магазину "Тандем" по вул. Леніна 149 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області та належали потерпілому ОСОБА_6 , 17.01.2016 року близько 01 год., реалізовуючи свій злочинний намір, з корисливих спонукань, з метою наживи підійшов до вказаного навісу з дровами, впевнившись, що за його діяи ніхто не спостерігає, таємно викрав, помістивши до двох поліетиленових мішків, частину нарубаних дров, належних потерпілому, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Продовжувжуючи свою злочинну діяльність та реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення нарубаних дров, належних потерпілому, обвинувачений ОСОБА_4 в нічний час 21.01.2016 року знову прийшов до вказаного вище металевого навісу з нарубаними дровами і, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав частину нарубаних дров, які помістив до двох поліетиленових мішків та вподальшому розпорядився ними на власний розсуд. 22.01.2016 року в нічний час доби, продовжуючи свії злочинні дії на таємне викрадення дров, належних потерпілому ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 прийшовши до вище зазначеного металевого нівісу, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, знову викрав частину нарубаних дров, які помістив до двох поліетиленових мішків, розпорядившись ними на власний розсуд. В подальшому 25.01.2016 року близько 00 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна - рубаних дров, що були складеними під вказаним вище металевим навісом та належать потерпілому по справі ОСОБА_6 , прийшов до вище зазначеного навісу, де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав частину рубаних дров, які помістив до двох поліетиленових мішків, якими розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вказаних протиправних дій, які виразились в таємному викрадені чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 432 грн.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 16 березня 2016 року уклали письмову угоду про примирення, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, та визначили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчиненений злочин у виді 120 годин громадських робіт.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, думку прокурора, які угоду підтримали, перевіривши її на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілому і обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до висновку, що угода про примиренння може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілого і обвинуваченого в суді, змісту угоди про примирення, вона укладена на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, є об`єктивні підстави для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятого на себе обов`язку відбути визначене сторонами покарання у виді громадських робіт, в угоді вказані вірне формулюванння обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примиренння між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , кваліфіковане за ст. 185 ч. 1 КК України і віноситься, згідно ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді у виді 120 годин громадських робіт, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16 березня 2016 року, укладенк між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 120 /ста двадцяти/ годин громадських робіт.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником чи потерпілим, його представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: