АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/616/16 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України
10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

цивільного відповідача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2015 року,

встановила:

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2015 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівка

Золочівського району Харківської області,

громадянина України, із вищою освітою,

не одруженого, працюючого водієм

агрофірми «Карат Агро», зареєстрованого

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2

раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави за проведення судових експертиз у розмірі 736 гривень 56 копійок.

Як встановив суд, ОСОБА_7 19.02.2015 року приблизно о 17 год. 30 хв. керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався у м.Харкові по пр. Героїв Сталінграду зі сторони пр.Маршала Жукова в напрямку пр.50 років СРСР.

На час руху по вказаному проспекті водій ОСОБА_7 , рухаючись зі швидкістю близько 40 км за годину, при під`їзді до регульованого пішохідного переходу, який розташований в районі будинку №144 вказаного проспекту побачивши, що світлофор змінився з червоного за зелений сигнал, не переконавшись в тому, що всі пішоходи закінчили перехід та покинули пішохідний перехід, продовжив рухатись вперед, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась по вказаному регульованому пішохідному переходу, закінчуючи перехід, чим грубо порушив вимоги п.18.2 Правил дорожнього руху України, згідно якого: на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_8 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №212-КЭ/2015 від 07.09.2015 року, отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого колінного суглобу, а саме пошкодження капсульно-звязочного апарату з розривом передніх хрестоподібних зв`язок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою. В обґрунтування своїх вимог, обвинувачений посилається на те, що після постановлення стосовно нього вироку, він усвідомив свою провину, щиро покаявся за вчинений злочин, про що свідчить відшкодування ним завданих збитків потерпілій у повному обсязі та примирення між ними. Крім того, обвинувачений зазначив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу; потерпілу ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого; прокурора, що заперечувала проти задоволення скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню.

Оскільки висновки суду про фактичні обставини справи, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Згідно вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Статтею 284 ч.2 п.1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, який не є корупційним; примирився з потерпілою ОСОБА_8 та відшкодував завдані ним збитки, що підтвердила потерпіла в судовому засіданні.

За змістом ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи викладе, колегія суддів, вважає, що вирок суду першої інстанції належить скасувати, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Що стосується посилань прокурора на те, що об`єктом незаконних посягань ОСОБА_7 були не тільки життя та здоров`я потерпілої, але й громадські інтереси, які забезпечують безпеку дорожнього руху і у зв`язку з чим звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за примирення з потерпілою є неприпустимим, колегія суддів вважає безпідставними.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст.46 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: