АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/524/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 623/3589/14-к
Категорія: ст.115 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000972 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання в виді позбавлення волі на строк 10 років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з 1 грудня 2015 року з дня затримання.
В строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано строк тримання його під вартою з дня затримання 27 липня 2014 року по 29 липня 2014 року.
Питання щодо речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_9 залишено без розгляду.
Згідно вироку, 27 липня 2014 року, близько 12 години, на території двору будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , образившись на потерпілого, який образив його дружину, маючи намір на навмисне спричинення смерті останньому, ззаду обхопивши лівою рукою за шию, правою наніс один удар ножем в область розташування життєво важливого органу серця спричинивши тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва по її передній поверхні, яке проникає у ліву плевральну порожнину та супроводжувалось пораненням серцевої сумки, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_10 помер у реанімаційному відділенні Ізюмської ЦМЛ. Тим самим, ОСОБА_8 умисно та протиправно спричинив смерть іншій особі.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 13 років. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт вказує на те, що ОСОБА_8 вчинив у особливо тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, у вчиненому злочині не розкаявся, свою вину не визнав.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати та виправдати її підзахисного. В своїх апеляційних доводах апелянт зазначає про те, що судовий розгляд проведено не в повному обсязі, оскільки не була проведена медико-криміналістична експертиза з метою встановлення механізму утворення слідів крові на одязі потерпілого, не встановлено і не описано ніж яким було заподіяно смерть ОСОБА_10 , та судом було залишено без задоволення клопотання сторони захисту щодо проведення комісійної судово-медичної експертизи. Крім того, апелянт зазначає про те, що свідок ОСОБА_11 неодноразово змінював свої показання, що на думку апелянта, може свідчити про неналежність показань свідка з метою укриття істини по справі, а висновки суду, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки інкримінований йому злочин її підзахисний не вчиняв.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та вказав щодо наявності істотних порушень кримінального процесуального закону, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо необхідності скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Виходячи з пояснень та доводів наданих прокурором при апеляційному розгляді, а також апеляційних доводів сторони захисту в частині наявності низки істотних порушень КПК України під час судового розгляду в суді першої інстанції, апеляційні вимоги сторін, на думку колегії суддів, щодо необхідності скасування оскаржуваного вироку не позбавлені правових та фактичних підстав.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційних вимог захисника, колегія суддів погоджується зі слушністю її доводів (арк.228 суд. пров.) в частині невмотивованості та необґрунтованості судового рішення, оскільки суд у вироку не навів будь-яких висновків щодо порушеного стороною захисту питання про недопустимість доказів в межах норм ст.88 КПК України, а саме стосовно даних зафіксованих у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 . В матеріалах кримінального провадження не має будь-яких відомостей про належність домоволодіння, в якому було поранено ОСОБА_10 та провадився слідчій експеримент, а також відсутні дані щодо надання згоди власника на проведення цієї процесуальної дії в домоволодінні, як того вимагають норми ч.5 ст.240 КПК України. Матеріали судового провадження містять відповідні клопотання захисника з посиланням на вимоги ст.ст. 84-89 КПК України (арк.169-179), які ухвалами суду (арк.182-186) були залишенні без задоволення з вказівкою про вирішення цих питань під час ухвалення остаточного судового рішення. Однак мотивувальна частина вироку не містить будь-яких висновків суду з цього приводу, про що слушно вказує захисник у своїй апеляційній скарзі, звертаючи увагу суду апеляційної інстанції на те, що оцінка доказів сторони обвинувачення та висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства побудовані на підставі показань свідка ОСОБА_11 , з посиланням на відомості отримані під час слідчого експерименту.

На думку колегії суддів, вказані обставини вочевидь свідчать про однобічність судового розгляду, що порушує низку загальних засад кримінального провадження в частині дотримання презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення ефективного судового розгляду, змагальності сторін, безпосередності дослідження доказів.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що відповідно до вимог ч.1 ст.52 КПК України обумовлює обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.31 та п.24 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження у суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів.

Як вбачається зі звукозапису, журналу та ухвали, постановленої судом першої інстанції (арк.7,8-9), первісне підготовче судове засідання, на якому порадившись на місці, без видалення в нарадчу кімнату , було вирішено питання про подовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 провадилося суддею одноособово без участі та виклику в судове засідання обвинуваченого та його захисника, але в судовому засіданні був присутній прокурор, а секретар вів відповідний журнал судового засідання та звукозапис.

Після цього 09 жовтня 2014 року провадилося повторне підготовче засідання, за наслідками якого колегія суддів призначила справу до розгляду та вирішила питання щодо виклику свідків за клопотанням прокурора. При цьому належить врахувати, що матеріали судового провадження у порушення вимог ст.35 КПК України не містять протоколів розподілу справи та визначення колегії суддів, що повинно здійснюватися під час реєстрації кримінального провадження автоматизованою системою документообігу суду.

Одже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п. 2 , ст. 411 ч. 1 п.п. 3, 4 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст.374, ст. 370 КПК України про зміст мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2,10,15 ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та можливість реалізації права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.
Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції .

Внаслідок скасування вироку та призначення нового судового розгляду колегія суддів, в силу вимог ч.2 ст.415 КПК України, позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог апелянтів, що обумовлює часткове задоволення всіх поданих апеляційних скарг.

Дотримуючись вимог ст.ст. 197 ч.1, 331, 419 ч. 1 п.3 КПК України, стосовно обвинуваченого, з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 ст.177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від суду та правоохоронних органів, що також може вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суддів вважає можливим та необхідним продовжити ОСОБА_8 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1, 2, 3; 410 п. 2, 411 ч. 1 п.п. 3, 4 ; ст. 412 ч. 1, ч.2 п.п.4,7; ст. 418, ст. 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурор задоволити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2016 року.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4