АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/309/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/560/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: п.3 ч.1 ст.303 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2016 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_5 ,
з секретарем - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2016 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Прокурор, будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з*явився; надав письмову заяву з проханням розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 за його відсутністю у зв*язку з необхідністю участі в іншій справі, проти апеляційної скарги заперечував та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Неявка прокурора в судове засідання за викладених обставин, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду за його відсутності.
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином вмотивована, оскільки в ній викладені обставини справи, є аналіз зібраних доказів, наведені мотиви і процесуальні підстави закриття кримінального провадження.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя розглянув скаргу адвоката ОСОБА_5 з дотриманням положень ст.ст.303,304,306 КПК України. Рішення слідчого судді відповідає вимогам ст.307 КПК України та містить відповідні мотиви про залишення скарги адвоката ОСОБА_5 без задоволення, з якими погоджується і апеляційний суд.
Наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 доводи щодо неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення спростовуються матеріалами кримінального провадження. Правова позиція заявника ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_5 , яка вбачається із апеляційної скарги, аналогічна їх позиції під час звернення із заявою про кримінальне правопорушення та протягом проведення досудового розслідування, а тому перевірялась слідчим в межах кримінального провадження та слідчим суддею при розгляді скарги в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України. Будь-яких нових доводів, що спростовують правильність висновку слідчого судді, апелянтом не наведено.
Чинне законодавства про кримінальну відповідальність злочином визнає передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дію або бездіяльність), вчинене суб*єктом злочину.
Відповідно до частини другої статті 11 КК України не визнається злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові №5-221кс15 від 24 грудня 2015 року, специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов*язковій сукупності трьох умов, однією з яких є формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених об*єктивних і суб*єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину; це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну шкоду. Малозначне діяння не повинно бути суб*єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.
Як зазначив Верховний Суд України, поняття істотної шкоди у контексті частини другої статті 11 КК носить оціночний характер, його зміст визначається оцінкою правозастосовними органами всіх конкретних обставин справи.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 правильності цих висновків не спростовують. При цьому колегія суддів враховує, що само по собі складення Акту №722/10/20-36-17-02-11 від 04 червня 2015 року про відмову ОСОБА_7 від ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення не є визначальним в провадженні по справі про адміністративне правопорушення та не свідчить про наявність безумовних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення є саме протокол про адміністративне правопорушення, відповідність якого вимогам ст.256 КУпАП та обставини, викладені у протоколі, покликаний перевірити суд при розгляді справи. У даному випадку, як вбачається зі змісту постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2015 року, за наслідком розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №844229 від 04 червня 2015 року, складеного за ч.1 ст.163-4 КУпАП відносно ОСОБА_7 , провадження у справі закрите за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, тобто жодних негативних наслідків для ОСОБА_7 не настало. Понесення ОСОБА_7 витрат у зв*язку із наданням їй юридичної допомоги, як на те посилається апелянт, не є шкодою у розумінні шкоди спричиненої злочином. Окрім того, закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення не виключає подальшої юридичної відповідальності осіб, які вчинили дане діяння, в тому числі притягнення винних осіб до дисциплінарної та цивільно-правової відповідальності. Органом досудового розслідування встановлено, що до ОСОБА_9 вже застосовано один із видів юридичної відповідальності, а саме за наслідком службової перевірки наказом ОДПІ від 16 липня 2015 року №1108 її притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено премії за липень 2015 року на 100 відсотків.

Враховуючи викладене у сукупності, відсутні підстави вважати, що шкода, яка спричинена (могла бути спричинена) ОСОБА_7 діями службових осіб Індустріальної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є істотною, тобто такою, яка свідчить про кримінально-протиправний характер діяння.
Керуючись ст.ст.404,405,ч.3 407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :