ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2539/14-к

19 серпня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ( дистанційно) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в м. Костопіль заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпанів Рівненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше неодноразово судимого, остання судимість 07 жовтня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою, в якій просить переглянути вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, судом до покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2014 року за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць. Однак, при постановлені вироку Костопільським районним судом від 03 грудня 2014 року не було відомо про те, що вироком Рівненського міського суду від 07 жовтня 2014 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України, ч.2 ст.185 КК України на 5(п`ять) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вказаним вироком і покарання за вироком Костопільського районного суду від 01 серпня 2014року визначено остаточне покарання у виді 5(п`яти) років, який набрав законної сили 07.11.2014 року. Дана обставина є нововиявленою обставиною, котра на час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України існувала, проте не була відома суду, і яка разом із раніше виявленою обставиною доводять неправильність вироку. За таких обставин, прокурор просить суд переглянути вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 03.12.2014 року щодо ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Просить вирок Костопільського районного суду від 03.12.2014 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України скасувати і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання із врахуванням вироку Рівненського міського суду від 07.10.2014 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Прокурор в судовому засіданні заяву про перегляд вироку Костопільського районного суду від 03.12.2014 року за нововиявленими обставинами підтримав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву прокурора про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами підтримав та не заперечував проти її задоволення.

Розглянувши заяву прокурора про перегляд вироку Костопільського районного суду від 03.12.2014 року за нововиявленими обставинами, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, суд приходить до висновку про скасування вироку Костопільського районного суду від 03.12.2014 року і про ухвалення нового вироку з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, судом до покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2014 року за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за який він засуджений вироком від 03.12.2014 року, правова кваліфікація цього злочину та інші фактичні обставини, встановлені у цьому вироку, ніким не оспорюються.

Так, при винесені судом вироку від 03.12.2014 року та затвердження угоди про примирення від 29.10.2014 року було встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим 03.07.2013 року Рівненським міським судом за ч.І ст.186, ч.2 ст.296, ст..70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив майновий злочин. Так 20.10.2013 року близько 3-ї години ночі, перебуваючи в приміщенні кафе «DISKO», що за адресою м.Костопіль вул..Бурова 1, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих спонукань з кишені жіночої куртки що належить гр. ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Асе Duos» вартістю 1046.43 гривень, в якому знаходилася сім картка оператора Київстар вартістю 15 гривень, на якій знаходилися гроші в сумі 30 гривень, та знаходилася картка пам`яті на 4 гігабайти вартістю 30 гривень, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на суму 1121.43 гривень.

Продовжуючи свої протравні дії, ОСОБА_4 21.11.2013 року близько 10 години ранку, перебуваючи на ринку м.Костопіль по вул..Сільскій, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих спонукань розщебнув жіночу сумочку що належить гр. ОСОБА_6 , звідки дістав гаманець вартістю 80 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі 200 гривень, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на суму 280 гривень.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 05.12.2013 року близько 1-ї години ночі, перебуваючи на подвір`ї будинку що за адресою АДРЕСА_2 , а саме біля підсобного приміщення що належить гр. ОСОБА_7 , скориставшись тим, що двері були не зачинені до сараю, шляхом вільного доступу зайшов до середини, звідки таємно, з корисливих спонукань викрав велосипед марки «Мінськ» вартістю 250 гривень, та бензопилу марки «Хускварна» вартістю 1000 гривень, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на суму 1250 гривень.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК україни, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

29 жовтня 2014 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 були укладені угоди про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з умовами вказаних угод обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угод сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановленні в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

Судом встановлено, що при ухваленні вироку Костопільським районним судом від 03 грудня 2014 року не було враховано ту обставину, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Рівненського міського суду від 07 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 289 КК України та ч.2 ст.185 КК України на 5(п`ять) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вказаним вироком і покарання за вироком Костопільського районного суду від 01 серпня 2014року визначено остаточне покарання у виді 5(п`яти) років. Даний вирок Рівненського міського суду набрав законної сили 07.11.2014 року.

Зазначена обставина не була відома на момент розгляду провадження Костопільським районним судом, тому вирок даного суду від 03 грудня 2014 року відносно ОСОБА_4 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 459 КПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якщо виникли обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок і ухвалити новий вирок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314,373, 374,475,459,466,467 КПК України КПК України, ст.70, ч.2 ст.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Заяву прокурора про перегляд вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Скасувати вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року відносно ОСОБА_4 , ухваливши новий вирок, яким:

Угоду про примирення від 29 жовтня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000690 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком - 1 (один) рік і 3 (три) місяці.

Угоду про примирення від 29 жовтня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000690 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком - 1(один) рік і 6 (шість) місяців.

Угоду про примирення від 29 жовтня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000690 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком - 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Рівненського міського суду від 07 жовтня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1,ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком до 5 (п`яти) років - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання - 14 травня 2014 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення . .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1