У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2016 року у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє:
13.03.2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити, пом`якшивши призначене покарання до 4 років позбавлення волі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2015 року та остаточно призначено покарання виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 21.09.2015 року до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн, а цивільний позов про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить врахувати, що під час судового розгляду вину визнав повністю, майнова шкода відшкодована, моральну шкоду він буде відшкодовувати у разі можливості за місцем відбуття покарання. Висловлює щире каяття.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
21 вересня 2015 року, приблизно о 8.45 год., знаходячись біля будинку по пр. Леніна,91 у м. Миколаєві, ОСОБА_5 відкрито заволодів належним потерпілій ОСОБА_7 майном, зірвавши з її шиї золотий ланцюжок вартістю 9000 грн.
ОСОБА_5 визнаний винним у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та його дії кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 186 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і апелянтом не оспорюються.

При призначенні покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Судом враховано щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, тобто врахована обставина, яка пом`якшує покарання, на яку посилається апелянт.

Відсутні підстави для визнання відшкодування майнової шкоди як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, про що просить апелянт, оскільки потерпіла відмовилася від відшкодування завданої майнової шкоди не внаслідок добровільного відшкодування шкоди, а у зв`язку із тим, що викрадене майно вилучено при затриманні обвинуваченого, визнано речовим доказом та підлягає поверненню потерпілій за рішенням суду.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, та, з огляду на дані щодо особи обвинуваченого, який неодноразово судимий, відсутні підстави для його пом`якшення.

Призначене ОСОБА_5 покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Остаточне покарання визначено відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком.

Отже, відсутні підстави для пом`якшення призначеного покарання, про що просить апелянт, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3