Справа № 194/1007/16-к
Провадження № 1-кп/194/126/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2016 року за № 0000369 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Макіївка Донецької області, росіянина, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.10.2006 року Тернівським міським судом за ст.ст. 188 ч.2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-18.12.2006 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 188 ч. 2, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-02.07.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 309 ч.2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-17.01.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 2, 317 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-26.06.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 27 ч. 5, 358 ч. 1, 4, 15 ч. 2 190 ч. 2, 70 ч. 1, 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» до відбуття 2 роки 2 місяці 12 днів позбавлення волі. Звільнений 29.04.2016 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 був засуджений 17 січня 2014 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 2, 317 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, а також 26 червня 2014 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ за ст.ст. 27 ч. 5, 358 ч. 1, 4, 15 ч. 2 190 ч. 2, 70 ч. 1, 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» до відбуття 2 роки 2 місяці 12 днів позбавлення волі, та був звільнений 29 квітня 2016 року по відбуттю строку покарання.

08 квітня 2016 року постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд на строк 2 роки з наступними обмеженнями: заборона виходити з дому з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин та відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.

У день звільнення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі, тобто 29 квітня 2016 року, начальником Солонянської ВК-21 йому було оголошено про встановлення відносно нього адміністративного нагляду відповідно до постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року, та зобов`язано не пізніше 02 травня 2016 року прибути і зареєструватися у відділенні поліції за обраним місцем проживання: АДРЕСА_1 , тобто у Тернівському ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, а також попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в органах внутрішніх справ, про що свідчить підпис ОСОБА_3 в довідці «Про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, про встановлення за нею адміністративного нагляду».

Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого йому судом, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, ігноруючи вимоги Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», маючи реальну можливість виконати покладені на нього зобов`язання щодо прибуття не пізніше 02 травня 2016 року за обраним ним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації в Тернівському ВП Павлоградського ГУНП у Дніпропетровській області, як особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, а також щодо повідомлення поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання, не повідомив про свої дії органи, уповноважені здійснювати адміністративний нагляд, без поважної причини не виконав свої зобов`язання і, звільнившись 29 квітня 2016 року з Солонянської виправної колонії № 21, прибув в цей же день до обраного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак, починаючи з 01 травня 2016 року, не повідомивши органи поліції, умисно, самовільно залишив обране місце проживання за вищевказаною адресою та почав проживати за адресою: АДРЕСА_2 , а також після цього, в подальшому, для реєстрації в Тернівському ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області як особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, не з`явився, про зміну свого місця проживання органи поліції не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що йому було відомо про встановлений відносно нього адміністративний нагляд. Він не погоджувався з встановленням відносно нього адміністративного нагляду та оскаржував постанову в апеляційному порядку. Після звільнення з місць позбавлення волі він працівникам поліції про своє прибуття до місця проживання та про зміну свого місця проживання не повідомив, а також в поліції не зареєструвався, хоча знав, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд та йому необхідно зареєструватися в поліції та повідомляти про зміну свого місця проживання. Вказані діі він вчинив, так як не бажає виконувати постанову про встановлення адміністративного нагляду. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем відбування покарання та місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходів, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України, ближче до нижчої межі, у виді арешту на строк два місяці.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про цивільний позов, речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню суд не вирішує у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ст. 395 України та призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1