Справа № 729/1480/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/345/2016
Категорія - ч. 2 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 24.05.2013 року, повернуто прокурору Чернігівської області для усунення недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні суд мотивував своє рішення тим, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291, ч. 1 ст. 337 КПК України, в обвинувальному акті не конкретизовано, які дії обвинуваченого ОСОБА_6 органи досудового розслідування кваліфікують за ч. 2 ст. 191 КК України, а які за ч. 1 ст. 366 КК України, що позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення в зв`язку з його неконкретністю, а сторона захисту буде позбавлена можливості у повній мірі реалізувати свої законні права щодо здійснення захисту. Крім того, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України, до реєстру не внесено таке процесуальне рішення як обвинувальний акт і його реквізити.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в порушення вимог ст. ст. 314, 291 КПК України, суд вийшов за межі підготовчого судового засідання та надав оцінку фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування. Крім того, обґрунтовуючи свій висновок щодо неконкретності висунутого ОСОБА_6 обвинувачення внаслідок чого порушено його право на захист, місцевий суд посилається на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2015 року, яким фактичні обставини вчинення останнім кримінальних правопорушень не досліджувались. Також є помилковим твердження суду про необхідність внесення даних щодо обвинувального акту до реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки обвинувальний акт складено вже після оголошення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів провадження. Про безпідставність повернення обвинувального акту свідчить і той факт, що обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Тобто, коли в обвинувальному акті будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Відповідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з ухвали суду, підставами, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, є те, що в обвинувальному акті не конкретизовано, які дії обвинуваченого ОСОБА_6 органи досудового розслідування кваліфікують за ч.2 ст. 191 КК України, а які за ч.1 ст. 366 КК України, що на думку суду порушує його право на захист.

На думку колегії суддів, даний висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки із переданого до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норму закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке відповідає змісту оголошеної підозри, обвинувальний акт наданий до суду з додатком документів, визначених законом. Крім того, у відповідності до вимог ст. 338 КПК України, неконкретність пред`явленого обвинувачення може бути усунута шляхом зміни прокурором обвинувачення в суді за результатами судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими, тому рішення суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4