АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 30 березня 2016 року апеляційну скаргу директора ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста від 21 грудня 2015 року, -

за участю: прокурора власника майна його представника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Є-ПЕЙ» (КОД ) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих в ПАТ «КБ Приватбанк» (МФО 305292), та зупинено видаткові операції по даним рахункам.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, та посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, немотивованою, винесена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_5 посилається на відсутність підстав для застосування до ТОВ заходів забезпечення кримінального провадження, вказуючи, що у даному кримінальному провадженні жодній з посадових осіб ТОВ не повідомлено про підозру, а тому, підстав вважати, що грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, не має.
Апелянт вказує, що слідчий суддя, при прийнятті рішення, не врахував наслідки арешту майна для третіх осіб, оскільки накладення арешту на грошові кошти ТОВ, а також призупинення видаткових операцій по рахункам призведе до фінансових втрат підприємства, покладення на нього збитків у вигляді штрафних санкцій за невиконання своїх грошових зобов`язань перед третіми особами, та заборгованості перед бюджетом та державними цільовими фондами.
Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухали слідчого судді, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, оскільки розгляд клопотання слідчого відбувся без виклику представника власника майна в судове засідання, а копію ухвали отримано 19 січня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення директора ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді директор ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 не пропустив, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею 21 грудня 2015 року без виклику представників ТОВ «Є-ПЕЙ», про рішення слідчого судді товариство дізналося та отримало його копію лише 19 січня 2016 року, а в понеділок 25 січня 2016 року ОСОБА_5 подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що директор ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 не пропустив п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києва та Київській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні,внесеному 27 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000203 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Як вважають органи досудового розслідування, ТОВ «Є-ПЕЙ» для своєї незаконної діяльності використовує рахунки, які відкриті в ПАТ «КБ Приватбанк» (МФО 305292) під № 0203, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

21 грудня 2015 року слідчий СВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту нагрошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих ТОВ «Є-ПЕЙ» в ПАТ «КБ Приватбанк», та того ж числа ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання задоволено, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на вищезгаданих банківських рахунках, відкритих ТОВ «Є-ПЕЙ» в ПАТ «КБ Приватбанк», шляхом зупинення видаткових операцій по даних рахунках.

Задовольняючи клопотання слідчого, яке внесене в межах кримінального провадження № 0000203, про накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави вважати, що грошові кошти на вказаних рахунках, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набуті в результаті його скоєння.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердження апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170, п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти, з метою забезпечення відшкодування заподіяних державі збитків, припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються державі діями щодо здійснення фіктивного підприємництва.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення вказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, чинних на час розгляду згаданого клопотання слідчого, наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих ТОВ «Є-ПЕЙ» в ПАТ «КБ Приватбанк», шляхом зупинення видаткових операцій по даних рахунках, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, всупереч доводам представника власника майна. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на грошові кошти, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Поновити директору ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Є-ПЕЙ» (КОД ) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих в ПАТ «КБ Приватбанк» (МФО 305292), та зупинено видаткові операції по даним рахункам, залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Є-ПЕЙ» ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа №11-сс/796/429/2016 Категорія КК: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1