Справа № 186/1669/16-к
Провадження № 1-кс/0186/246/16
У Х В А Л А
"29" листопада 2016 р. слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2
з участю:
прокурора - ОСОБА_3

старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 22 листопада 2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ташкент, Узбекистан, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

-14 листопада 1995 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.229-6 КК України (1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням 20% в дохід держави;

-04 березня 1997 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ст.30 КК України (1960 року) до 1 року 9 місяців 23 днів позбавлення волі;

-19 березня 1998 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.140, ст.43 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі;

-24 березня 2000 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.140, ч.1 ст.196-1, 42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-21 березня 2003 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.357, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-02 червня 2008 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.309, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-25 грудня 2009 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-15 серпня 2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ст.395 КК України до 3 місяців арешту;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
29 листопада 2016 року старший слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , маючи не погашену і не зняту в установленому порядку судимість за злочини проти власності, повторно вчинив аналогічний злочин.

Так, 22 листопада 2016 року, приблизно о 12.10 годині, ОСОБА_5 зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де піднявся на другий поверх та постукав до квартири АДРЕСА_4 , вхідні двері до якої йому відчинив ОСОБА_6 , 1932 року народження. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечний характер свого діяння, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету наживи, о 12 годині 15 хвилин 22 листопада 2016 року, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відчинив йому вхідні двері, проник в приміщення квартири АДРЕСА_4 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_6 до коридору квартири, зачинив двері, після чого, тримаючи за тулуб ОСОБА_6 , змусив останнього віддати йому грошові кошти у сумі 12 000 гривень, тобто, повторно відкрито викравши чуже майно. Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 повторно відкрито викрав зі столу, який знаходився в зальній кімнаті, належний потерпілому мобільний телефон марки Samsung GT-E1182 вартістю 500 грн., imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою в ньому оператора МТС № НОМЕР_3 та зарядний пристрій до нього, після чого вийшов з квартири, покинувши місце вчинення злочину.

Викрадене майно ОСОБА_5 обернув на свою користь та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 12 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, тобто - відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Обґрунтована підозра ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду речей (мобільного телефону), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту.

Зібрані докази у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину.

28 листопада 2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину та 28 листопада 2016 року о 20:00 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину визнав повністю.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інші злочини.

Про наявність вказаних ризиків свідчать обставини, встановлені у ході слідства, а саме: ОСОБА_5 офіційно не одружений, малолітніх дітей та інших недієздатних, або обмежено недієздатних осіб на піклуванні не має, не має регулярного заробітку, у зв`язку з тим, що ніде не працює і не перебуває на соціальному забезпеченні, може вчинити злочини з корисливим мотивом повторно в цілях наживи; був раніше неодноразово судимий.

Крім того, злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Неможливість запобіганню вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обґрунтовується тим, що останній не зайнятий суспільно корисною діяльністю, не має джерела доходу, зареєстрований за адресою: в с.Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, а проживає за іншою адресою: с. Мар`їна Роща, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, вчинив злочин у відношенні особи похилого віку та після повідомлення про підозру у вчиненні вказаного злочину, перебуваючи на свободі, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, а саме: особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту не надасть позитивних результатів та у разі покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, останній їх не виконає.

Тому, вважає, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, що повністю виключить можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Старший слідчий просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вислухавши доводи та пояснення старшого слідчого, яка підтримала своє клопотання, прокурора, який вважає за необхідне клопотання задовільнити, підозрюваного, який заперечує проти задоволення клопотання та просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як хоче до суду побути зі своєю сім`єю, підготувати дітей і дружину, що його тривалий час не буде, не збирається переховуватися від суду та скоювати інші злочини, його дружина, з якою він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, погодилася відшкодовувати шкоду потерпілому частками, так як у нього скрутне матеріальне положення, він наводчику віддав половину викрадених коштів, а половину заплатив за електроенергію і віддав борги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчого оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.

Дане кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000558 від 22 листопада 2016 року.

Слідчим суддею було встановлено, що 28 листопада 2016 року ОСОБА_5 було пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, яка отримана ОСОБА_5 28 листопада 2016 року о 17:45 годині.
28 листопада 2016 року о 20:00 годині ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні зазначеного злочину в порядку ст.208 КПК України.

Старший слідчий зазначив, а слідчий суддя вивчив докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 по ч.3 ст.186 КК України, а саме: витяг з кримінального провадження №0000558 від 22 листопада 2016 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , який вказує, що 22 листопада 2016 року до нього в квартиру постукав якийсь хлопець, так як він похилого віку та має поганий зір, то подумав, що це його онук - ОСОБА_7 , та відчинив вхідні двері. Невідомий йому хлопець, худорлявої статури, віком 25-30 років, одягнений в куртку та штани чорного кольору, кепку чорного кольору, штовхнув його в квартиру, зачинив вхідні двері, схопив руками за тулуб та вимагав надати йому гроші. Він, на його вимогу, показав, де лежать гроші, той забрав приблизно 10 000,00 гривень, також забрав його мобільний телефон, обшукував квартиру, потім пішов і зачинив його в квартирі; протоколом огляду мобільного телефону, який видав ОСОБА_5 та пояснив, що даний телефон, зарядний пристрій до нього та грошові кошти в сумі 12 000,00 гривень забрав у чоловіка похилого віку з належної квартири останнього, відштовхнувши його та пшикнувши газовим балончиком йому в обличчя; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_6 впізнав в першому праворуч чоловікові ( ОСОБА_5 ), особу, яка 22 листопада 2016 року зайшла до нього в квартиру та забрала його грошові кошти та мобільний телефон, зазначив, що 22 листопада 2016 року цей чоловік був у іншій куртці; протоколом допиту підозрюваного; протоколом проведення слідчого експерименту від 28 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_5 відмовився від подальшого проведення слідчого експерименту, так як йому соромно і він не хоче йти до потерпілого, свою вину визнає, в скоєному розкаюється.

Зібрані докази у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно вимогам п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність:
запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого (прокурора).
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи старшого слідчого про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.
Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, те, що він, маючи непогашену та не зняту у встановленому порядку судимість за умисні тяжкі злочини проти власності, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного злочину проти людини похилого віку, на даний час офіційно ніде не працює і не має самостійного джерела доходів, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, неодружений, малолітніх дітей та інших недієздатних, або обмежено дієздатних осіб на піклуванні не має, тобто в нього відсутні сталі соціальні зв`язки на території міста, має стійку антисоціальну поведінку і, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші злочини, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 20 години 00 хвилин 28 листопада 2016 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193,194, 196,197, 369-376 КПК України,- слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558 від 22 листопада 2016 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 20:00 години 28 листопада 2016 року по 20:00 годину 26 січня 2017 року включно.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «29» листопада 2016 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_5