Справа № 357/5030/16-к
1-кп/357/479/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

гголовуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, з повною середньо-технічною освітою, працюючого водієм - експедитором ЖЛК «Україна», одруженого має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
29.01.2016 року приблизно о 17 годині 40 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним легковим автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO Т13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.. Леваневського в м. Біла Церква Київської області в напрямку автодороги Київ-Одеса, зупинив керований ним автомобіль в правій смузі руху перед нерегульованим пішохідним переходом, який розташований біля будинку № 70 по вул.. Леваневського, так як на пішохідному переході знаходились пішоходи. Далі водій ОСОБА_5 , пропустивши вказаних вище пішоходів, у порушення вимог п. 1.5 ПДР України, відповідно до якого: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 (б) ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п.12.1 ПДР України: « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; відповідно до Розділу 1. Загальні положення Правил дорожнього руху України, де зазначено, що «Дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом» та в порушення вимог п.10.1 ПДР України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, не переконався, що це буде безпечно, розпочав рух з одночасним маневром перестроювання на ліву смугу руху, дивлячись в ліве дзеркало заднього виду, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину з права на ліво, відносно напрямку руху автомобіля та скоїв на нього наїзд.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сукупної травми голови, тулуба та обох нижніх кінцівок з відкритим переломом кісток склепіння черепа, від яких настала його смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, які повністю відповідають висунутому обвинуваченню. При цьому зазначив, що в момент ДТП у стані сп`яніння не перебував, ДТП сталося внаслідок його неуважності на дорозі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор та потерпіла не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є закінченим тяжким необережним злочином, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді смерті людини; особу обвинуваченого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, виключно позитивно характеризується по місцю роботи, на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває, відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду.

З огляду на поведінку засудженого в судовому засіданні, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_4 , яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та вважає, що обвинуваченого не слід позбавляти волі, однак слід позбавити прав на керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України зх. позбавленням права 4керування транспортним засобом.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші вищевказані обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки .
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.
Речові докази по справі: автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo Т13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити власнику ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати у справі 1 407 (одна тисяча чотириста сім) грн. 36 коп. в доход держави.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
,