АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1805/15-к Номер провадження 11-кп/786/463/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України - О.Т.З.
У Х В А Л А
про призначення судово-психологічної експертизи
21 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційними скаргами прокурора Лубенської місцевої прокуратури та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області відносно ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст. 15 , ч.1 ст. 115 КК України на8 років позбавлення волі.

Вдповідно до ст.72 ч 5 КК України , зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення утримання під вартою, з 14.12.2015 року по день оголошення вироку 18.03.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 22 181 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 100 000грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 491 грн. 04 коп. на користь держави.

На судове рішення прокурором та захисником обвинуваченого подані апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі колегії суддів.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом порушено право на захист обвинуваченого, а саме у судовому засіданні 17.03.2016 обвинуваченому ОСОБА_8 було надано останнє слово за відсутності захисників обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , участь яких по даному кримінальному провадженню згідно ст. 1 ст. 52 КПК України є обов`язковою.

В апеляційній скарзі захисника ставиться питання про скасування вироку суду з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Захисник в обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд фактично послався на показання потерпілої та свідків, які очевидцями вчиненого злочину не були та на висновки судово-медичних експертиз та Акт судово-психіатричної експертизи №с 603 від 20.11.2015

Суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, але визнав факт заподіяння ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження .

Поза увагою залишилися обставини щодо спрямованості умислу обвинуваченого на заподіяння тілесного ушкодження потерпілому, протиправна поведінка потерпілого ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_8 протягом майже 6 місяців, що передували події, а саме факт побиття ОСОБА_9 обвинуваченого 02.10.2015.

Вказує, що 03 жовтня 2015 року ОСОБА_8 пішов до ОСОБА_9 щоб вияснити за що останній його побив напередодні та забрати викрадений ОСОБА_11 електрозварювальний апарат, на що ОСОБА_11 обзивав ОСОБА_12 нецензурними словами і намагався схватити за одяг. Такі висловлювання в свою адресу, ОСОБА_12 сприйняв як тяжку образу, навіть більшу за побиття 02.10.2015, що викликало в нього психічний стрес і він наніс удар молотом ОСОБА_9 по голові, навіть не пам`ятаючи як це сталося.

Ці показання працівники поліції відмовилися заносити до протоколу дослівно.

Зазначає про порушення права на захист обвинуваченого, з яким проводилися слідчі дії , коли він перебував на лікуванні в Пирятинській ЦРЛ.

Вважає, що органом досудового розслідування не доведено суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а тому в його діях відсутній склад злочину.

Стверджує, що при призначенні судово-психіатричних експертиз відносно ОСОБА_8 , слідчим не було взято до уваги пояснення обвинуваченого щодо обставин, причин та передумов вчинення ним злочину стосовно ОСОБА_9 , а судом відмовлено безпідставно і у задоволенні клопотання захисника про призначення судово-психологічної експертизи.

Крім того, захисник вважає надуманими посилання суду на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та на негативну характеристику обвинуваченого.

Не погоджується захисник із вироком в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілої, рішення суду в цій частині вважає невмотивованим, ухваленим без урахування матеріального стану обвинуваченого.

Насамкінець захисник зазначає про грубе порушення права на захист обвинуваченого, оскільки суд завершив розгляд справи за відсутності захисників , при цьому судом навіть не з`ясовувалася думка обвинуваченого ОСОБА_12 з цього приводу.

Просить призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст. 15 , ч.1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 ч 5 КК України , зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення утримання під вартою, з 14.12.2015 року по день оголошення вироку 18.03.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 22 181 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 491 грн. 04 коп. на користь держави.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину за наступних обставинах.

ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої людини і бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин та помсти, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 , взявши вдома молот 03.10.2015 року приблизно о 06-00 годині ранку прибув до квартири останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , через незамкнені вхідні двері проник до квартири, де виявив потерпілого ОСОБА_9 сплячого на дивані, цілеспрямовано, умисно з достатньою великою фізичною силою наніс удар молотом в область життєвоважливого органу - тім`яно - потиличну ділянку голови ,чим спричинив ОСОБА_9 згідно висновку судово медичної експертизи № 399 від 27.10.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно- мозкової травми, забитої рани тім`яно-потиличної ділянки голови зліва, з уламковим переломом тім`яної, скроневої і потиличної кісток зліва з ушкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку зліва, забій головного мозку тяжкого ступеню з правосторонньою геміплегією та крововиливом під тверду мозкову оболонку, які утворились від удару металевим молотом і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після нанесеного удару ОСОБА_8 , пересвідчившись, що ОСОБА_9 , не виявляє ознак життя і він виконав усі дії, спрямовані на завдання смерті останньому, покинув місце події, але з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_9 залишився живим, оскільки був вчасно госпіталізований.

Колегією суддів встановлено, що у вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області відносно ОСОБА_8 є посилання як на підтвердження вини обвинуваченого на акт судово-психіатричної експертизи № 603 від 20.11.2015 про те, що в період, який відноситься до інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 діяння, останній не знаходився у стані фізіологічного афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації.

Водночас допитаний в судовому засіданні апеляційного суду судово-психіатричний експерт Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_13 пояснив, що питання щодо перебування особи в стані фізіологічного афекту не відноситься до компетенції психіатрії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження клопотання про призначення судової психологічної експертизи захисником заявлялося в суді першої інстанції, однак задоволено не було.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив призначити по кримінальному провадженню судово-психологічну експертизу відносно ОСОБА_8 на вирішення якої поставити наведені у його клопотанні від 02.03.2016 питання ( Том 2, а.п. 174-177).

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Положеннями ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно ч.1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

У судовому засіданні апеляційного суду встановлені суперечності щодо можливого психологічного стану обвинуваченого ОСОБА_8 під час вчинення ним 03.10.2015 злочину.

Вирішення питання чи перебував обвинувачений ОСОБА_12 в стані фізіологічного афекту та інших, зазначених захисником у клопотанні питань, потребує спеціальних знань у галузі судової психології.

Оскільки усунути дані суперечності можливо лише шляхом призначення судово- психологічної експертизи, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання захисника підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 332, 404, 405 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Призначити по кримінальному провадженні № 0000512 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України судово-психологічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

1)Якою є загальна психологічна характеристика досліджуваного ОСОБА_8 ?

2)Які психологічні якості ОСОБА_8 мають яскраво виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку?

3)Чи були викликані злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту), викликаного протиправною поведінкою та нанесеною тяжкою образою гр. ОСОБА_9 .?

4)Чи не виник фізіологічний афект обвинуваченого ОСОБА_8 через його індивідуальні властивості через деякий час по тому, після протизаконного насильства щодо нього або тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_9 ?

5)Якою мірою протиправні дії потерпілого ОСОБА_9 могли вплинути на психологічний стан обвинуваченого ОСОБА_8 і якою мірою вони виявилися причиною наступної його поведінки?

6)Які психологічні причини зумовили виникнення цього стану?

Виконання судово-психологічної експертизи доручити експертам Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса ( м. Полтава, вул. Чураївни 1/1).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта.

Направити у розпорядження експертів матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 (№ 11-кп/786/463/2016) .

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4