Справа №487/8415/15-к 03.03.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 березня 2016 року м. Миколаїв.

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0005060 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2015 року відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого вироками Заводського районного суду м. Миколаєва

1) 03.07.2003 року за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з покладенням обов`язку передбаченого п.4 ч.1 ст.76КК України;

13.10.2007 року направлений для відбування покарання на підставі постанови того ж суду від 29.06.2006 року;

2) 19.02.2008р. за ст.ст.186 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

31.12.2010 року за постановою Вознесенського міського суду Миколаївської області від 23.12.2010 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 1 рік 5 місяців 17 днів;

3) 30.05.2011р. за ст.186 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

22.03.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 ,

захисник: ОСОБА_5 ,

Провадження №11-кп/784/193/16 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування майнової шкоди 2500 гривень.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Апелянт, не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 , вважає призначене покарання явно несправедливим через його суворість.

Водночас, стверджує про наявність підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Вважає, що суд, признаючи покарання, не достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має на утриманні батька-інваліда 1 групи, а також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
23.09.2015 року в ранковий час ОСОБА_6 , проник через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав гірський велосипед ОСОБА_9 вартістю 2500 грн.

24.09.2015 року в ранковий час, проник через паркан на територію того ж домоволодіння, звідки таємно викрав велосипед «Салют», належний ОСОБА_9 вартістю 500 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 12.10.2015 року в обідній час ОСОБА_6 , проник через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 та з загону для домашньої птиці таємно викрав належних ОСОБА_11 2 живих дорослих гусей вартістю 160 грн. кожен, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 320грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , яка вважала вирок законним і обґрунтованим і просила залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.
Рішення суду про визнання обвинуваченого ОСОБА_6 , винуватими у вчиненні злочину, за якій він засуджений, а також кваліфікація інкримінованих дій, апелянтом не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначено відповідно до вимог ст.ст.65, 66 КК України з врахуванням вчинення ним тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше судимий, негативної характеристики за місцем проживання, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття і часткового відшкодування спричиненого збитку.
Саме з врахуванням зазначених обставин суд 1 інстанції прийшов до вірного висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Є безпідставним твердження апелянта про необхідність врахування при призначення покарання обвинуваченому його сприяння розкриттю злочину, як обставини, яка пом`якшує покарання, оскільки з матеріалів провадження не вбачається даних про надання обвинуваченим у будь-якій формі допомоги органам досудового розслідування в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, які мають істотне значення для повного їх розкриття.
Що стосується щирого каяттям і часткового відшкодування спричиненого збитку, то зазначене істотно не знижує ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_6 дій, з огляду на тяжкість злочину, конкретні обставини кримінального провадження, в числі яких кількість епізодів злочинної діяльності, кількість потерпілих і розмір завданих збитків, факт затримання з викраденим, особу обвинуваченого, якій будучи раніше судимим за вчинення тяжких злочинів проти власності, знову вчинив аналогічний тяжкий злочин, що свідчить про системний характер його протиправної поведінки, в зв`язку з чим відсутні підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому або звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим за своїм видом та розміром, повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі обвинуваченого і підстави для його пом`якшення відсутні.
Є безпідставним твердження апелянта про те, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться його батько-інвалід 1 групи, оскільки воно не ґрунтується на матеріалах провадження.
Апеляційному суду також не надано жодних переконливих даних про те, що він є єдиним годувальником свого батька, зокрема, даних про склад сім`ї, місце проживання батька, його захворювання, та групу інвалідності, а також місце роботи і заробіток обвинуваченого, завдяки якому він отримує доходи для існування та утримання батька.
З огляду на викладене підстав для зміни вироку, про що просить апелянт ОСОБА_5 , апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2015 року, відносно ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: