АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 657/1636/14-к
Провадження №11-кп/791/481/16 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: ст.289 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

16 червня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу прокурора на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 01.03.2016р. по кримінальним провадженням №0000772, №0000890, №0000018, №0000912 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Каланчак Каланчацького району Херсонської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)3.07.2014р. Каланчацьким районним судом Херсонської області за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2) 9.12.2014р. Каланчацьким районним судом Херсонської області за ст.185 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком: ОСОБА_8

виправданий за ч.2.ст.289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину обвинуваченим.

За вироком суду вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочинів, а саме.

Епізод №1.
В ніч з 24 на 25.10.2014р. близько 00 год. 30 хв., перебуваючи біля двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоскутером марки «Хонда Діо», належного ОСОБА_10 , діючи умисно та повторно, шляхом відмикання викруткою замикаючого пристрою на дверях металевої конструкції у вигляді решітки, яка є добудовою до двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , проник до вказаного сховища, звідки незаконно заволодів мотоскутером марки «Хонда Діо», належного ОСОБА_10 , вартістю 3000 грн., використавши його в своїх цілях.

Епізод №2.
9.12.2014р. близько 2 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливу мету на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗ 31029, діючи умисно, повторно та таємно, шляхом зламу замку на дверцятах вказаного автомобіля, проник в середину даного автомобіля, після чого незаконно заволодів транспортним засобом марки ГАЗ 31029, держномер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , використавши його в своїх цілях.

Епізод №3.
В ніч на 25.12.2014р. ОСОБА_8 виявив залишений без нагляду автомобіль марки ВАЗ 2107, держномер НОМЕР_2 , який знаходився на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де шляхом зламу замку на дверцятах вказаного автомобіля, умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, вчинив крадіжку акумуляторної батареї «BOSH», вартістю 400 грн., яка належала ОСОБА_12 . З викраденим з місця події зник, обернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальні збитки на вказану суму.

Епізод №4.
В ніч на 12.01.2015р. переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно та повторно, шляхом розбиття скла на вікні, проник до приміщення кафе «Фламінго», яке розташоване по АДРЕСА_4 , та належить ОСОБА_13 , звідки скоїв крадіжку товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 3493 грн. 50 коп., портативний DVD&ЖК телевізор DS 759 чорного кольору вартістю 1 тис. грн., та флеш карту вартістю 100 грн. З викраденим з місця події зник, обернувши на свою користь, чим спричинив ОСОБА_13 , матеріальні збитки на загальну суму 4593 грн. 50 коп.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані по епізоду №1 за ст.289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище; по епізоду №2 за ст.289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно; по епізоду №3 за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; по епізоду №4 за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у приміщення.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність вироку через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, по епізоду №1 з приводу незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 суд дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 тільки підтверджують факт того, що було виявлено двох хлопців та скутер, а не факт вчинення ними крадіжки. Крім того, суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_16 , який упізнав скутер, належний ОСОБА_10 , який випадково побачив у ОСОБА_8 . Також судом необґрунтовано поставлено під сумнів покази свідка ОСОБА_17 , оскільки згідно довідки, наданої стороною захисту, останній перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, проте дана довідка, отримана стороною захисту, не була відкрита стороні обвинувачення. Вважає, що висновки суду є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам вчиненого правопорушення, суперечать доказам, які були досліджені під час судового розгляду.Крім того, пояснення обвинуваченого про те, що скутер він тільки котив, бо знайшов у кар`єрі, не відповідають дійсності, тому що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з упевненістю зазначили, що двигун транспортного засобу, який покинули хлопці, був гарячий, і це свідчило про те, що на ньому перед цим їхали, а поведінка хлопців свідчилапро те, що скутер їм не належить, і можливо здобутий злочинним шляхом, оскільки почувши, що свідок викликає міліцію, Кравці почали тікати. Вважає, що посилання суду на виправлення даних у протоколі огляду місця події від 29.10.2014р., які були допущені слідчим, та сумніви щодо протоколу впізнання скутера за участю свідка ОСОБА_16 не дають підстав сумніватися у показах вказаного свідка. По епізоду №2 з приводу викрадення транспортного засобу марки «Волга» (ГАЗ 31029) ОСОБА_11 суд не взяв до уваги як доказ покази свідка ОСОБА_17 , який перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра. Суд незаконно визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 9.12.2014р., на підставі того, що під час процесуальної дії проводилось фотографування фотоапаратом «САNОN», проте фототаблиця до протоколу не долучена, що, на думку суду, ставить під сумнів отримання доказів на місці події, хоча в суді потерпілий наголошував, що на капоті його виявленого автомобіля під час проведення огляду дійсно були виявлені сліди пальців рук і долонь, які були сфотографовані слідчим. Щодо наявності на обличчі обвинуваченого опіків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №289/к-к від 12.12.2014р. виникли від дії джерела високої температури та відносяться до легких тілесних ушкоджень, суд вказав, що даний доказ не містить беззаперечних даних вини обвинуваченого. При цьому, суд не взяв до уваги того, що у самому висновку експертом було зазначено, що зі слів обстежуваного йому стало відомо, що 9.12.2014р. близько 3 год. в смт.Каланчак ОСОБА_8 сів у чужий автомобіль та поїхав кататись, коли закипів радіатор, відкрив капот, в цей момент від радіатору вискочила пробка внаслідок чого він отримав опіки обличчя паром.По епізоду №3 за фактом викрадення акумуляторної батареї у ОСОБА_18 суд виправдовуючи ОСОБА_8 , необґрунтовано визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 26.12.2014р., під час якої працівниками міліції за участю понятих та свідка було виявлено і вилучено із купи сміття викрадену акумуляторну батарею, на яку без жодного тиску чи примусу вказав безпосередньо сам обвинувачений, з тих підстав, що слідча дія проведена із неповнолітнім без участі захисника. При цьому суд не зауважив, що під час проведення процесуальної дії ОСОБА_8 не перебував у статусі підозрюваного та був присутній педагог. По епізоду №4 щодо викрадення товарно-матеріальних цінностей із приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_13 . На думку суду, стороною обвинувачення не доведено участі обвинуваченого у вчиненні вказаного правопорушення, а також під час досудового розслідування не перевірена версія причетності свідка ОСОБА_19 до вчинення вказаного злочину.Суд немотивовано критично поставився до показів свідків ОСОБА_20 та його сестри, які вказали, що ОСОБА_8 проживав у них нетривалий час, і саме останній вчинив дану крадіжку, проникнув до приміщення бару звідки виніс товарно-матеріальні цінності, що були частково виявлені ними у їх будинку вранці 12.01.2015р. по АДРЕСА_5 і видані ОСОБА_19 у міліції, також вони пояснили, що DVD-програвача у ОСОБА_19 не було, а неправдиві покази ОСОБА_8 вказують на бажання уникнути відповідальності. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.2, ч.3 КК України та призначити покарання за ст.289 ч.2 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі,за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити неповнолітньому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України приєднати до покарання, призначеного ОСОБА_8 за новим вироком, частково не відбуту частину покарання за вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 9.12.2014р. визначивши ОСОБА_21 остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вказує на її необґрунтованість. Вважає, що суд правильно ухвалив виправдувальний вирок щодо ОСОБА_22 за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.2, ч.3 КК України, оскільки інкримінованих злочинів обвинувачений не вчиняв. Просить залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Вислухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.2, ч.3 КК України та призначити покарання за ст.289 ч.2 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити неповнолітньому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.71 ч.1 КК України приєднати до покарання, призначеного ОСОБА_8 за новим вироком, частково не відбуту частину покарання за вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 9.12.2014р. визначивши ОСОБА_21 остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі у спеціальній виховній установі; доводи захисника ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_22 про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а вироку суду без змін; розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_22 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України не доведена, про що суд обґрунтовано зробив висновок на підставі досліджених та належним чином оцінених доказів.

Так, надані суду докази або не вказують на ОСОБА_22 , як на особу, що вчинила злочин, або здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому доводи апеляційної скарги прокурора про доведеність вини ОСОБА_22 в інкримінованих злочинах позбавлені підстав.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_23 вину в інкримінованих злочинах не визнав та показав, що:

Епізод №1
- він разом зі своїм молодшим братом знайшли мопед за старою базою РТП в кар`єрі;

Епізод №2
-машину він не викрадав оскільки взагалі не вміє керувати автомобілем. Опіки на обличчі отримав вдома, коли допомагав бабусі;

Епізод №3
- акумулятор він не викрадав, коли йшов до школи, зустрів свого класного керівника та в цей час до них під`їхали працівники міліції і посадили його до автомобіля; вони попросили його показати на купу сміття в одному подвір`ї. Він погодився, потім вони повернулись до школи, забрали класного керівника та поїхали до того двору, де він показав на купу сміття, на яку просили показати працівники міліції. Останні почали там щось шукати та знайшли акумулятор;

Епізод №4
-крадіжку з кафе «Фламінго» не вчиняв, якийсь час проживав у свого друга ОСОБА_24 , через сварку зі своє матір`ю. Одного разу, його вночі розбудив ОСОБА_25 і показав речі вказавши, що він їх викрав. Вони з ним разом випили, а вранці він пішов. З приводу DVD-програвача пояснив, що він був у ОСОБА_24 та він подумав, що програвач належить ОСОБА_24 .

Жодні з наданих прокурором суду доказів, які були б здобуті відповідно до вимог кримінального процесуального закону, достеменно не спростовують вказані показання обвинуваченого про непричетність до злочинів.

Епізод №1
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_26 лише підтвердили факт зникнення мопеду, без вказівки на особу, яка ним заволоділа.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 в судовому засіданні показали, що бачили, як двоє хлопців, один з яких обвинувачений, котили мотоскутер. Хлопці, кинувши мотоскутер, почали тікати та кричати, що вони були в рукавичках і їхніх відбитків не має. Скутер був гарячий та пошкоджений. Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що бачив, як обвинувачений в кінці жовтня 2014р. близько опівночі котив мотоскутер; цей мотоскутер він пізніше упізнавав. Вказані свідчення не спростовують показання обвинуваченого про те, що мотоскутер він не викрадав, а знайшов у кар`єрі. При цьому, як правильно відмітив суд у вироку, свідки вказували на двох осіб, що котили мотоскутер, проте не зрозуміло, чому не перевірено на причетність до злочину іншу особу.

Крім того, інші надані докази, зокрема протоколи огляду місця події від 25.10.2014р., 29.10.2014р., протокол впізнання мотоскутера від 11.11.2014р. також самі по собі не вказують на причетність до злочину обвинуваченого. При цьому, наявність недоліків при проведенні та оформленні слідчих дій: огляду, впізнання, про які вказав суд у вироку, ставлять під сумнів достовірність результатів та законність їх проведення.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 про те, що у мотоскутера двигун був гарячий, і це свідчило про те, що на ньому перед цим їхали, а поведінка хлопців свідчилапро те, що скутер їм не належить, і можливо здобутий злочинним шляхом, - не спростовують показання обвинуваченого про те, що він знайшов мотоскутер у кар`єрі. При цьому, зазначене посилання апелянта ґрунтується на припущеннях, тому не може бути покладено в основу вироку.
Епізод №2
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 лише підтвердив факт зникнення автомобіля ГАЗ-31029 та його повернення працівниками міліції, без вказівки на особу, яка ним заволоділа.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він виявив у кар`єрі покинутий автомобіль ГАЗ-31029. Коли він пішов до обвинуваченого та запитав навіщо він викрав автомобіль, той відповів, що хотів поїхати в Крим. Суд відповідно до ст.97 КПК України належним чином оцінив зазначені показання з чужих слів, врахувавши особу свідка, зокрема, перебування останнього на диспансерному обліку у лікаря психіатра, а з урахуванням обставин надання первинних пояснень неповнолітнім ОСОБА_27 , переконливості (непереконливості) відомостей щодо факту надання первинних пояснень, відсутності інших доказів, які б підтверджували показання свідка, тому суд обґрунтовано поставив під сумнів вказані показання свідка ОСОБА_17 .

Посилання апелянта на те, що довідка про перебування свідка на диспансерному обліку у лікаря психіатра не була відкрита стороні обвинувачення є безґрунтовними. Так, вказана довідка була отримана в ході судового засідання та досліджена судом, що не суперечить вимогам ст.290 ч.11 КПК України. При цьому, апелянт ні яким чином не спростовує інформацію в ній зазначену.

Відкидаючи, протокол огляду місця події від 9.12.2014р., в ході якого на капоті автомобілі ГАЗ-31029 було виявлено сліди папілярних узорів, суд обґрунтовано зазначив про порушення вимог ст.105 КПК України, оскільки самі сліди вилучені не були, а були сфотографовані, проте фототаблиці цих слідів до протоколу не додані.

Так само згідно зі ст.101 ч.5 КПК України обґрунтовано судом визнано недопустимим доказом висновок судової дактилоскопичної експертизи №4002 від 22.12.2014р., оскільки на дослідження експерту було направлено CD-диск зі зразками папілярних узорів в електронному вигляді, які фактично з місця події не вилучались, а були сфотографовані, але відповідно до ст.105 КПК України не оформлялися та до протоколу огляду не долучені.

Висновок судової дактилоскопичної експертизи №3871 від 12.12.2014р. про відсутність будь-яких слідів папілярних узорів на предметах вилучених при огляді місця події 09.12.2014р. ні яким чином не підтверджує вину обвинуваченого в інкримінованих злочинах.

Висновок судово-медичного експерта № 289/К-к від 12.12.2014р. про наявність у ОСОБА_8 вогнища опіку шкіри 1 ступеню на обличчі також само по собі не підтверджує вину обвинуваченого. При цьому, доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 судово-медичному експерту казав про те, що він вчинив злочин, не можуть бути прийняті в якості допустимого доказу, оскільки вказані пояснення були дані неповнолітнім без присутності захисника в ході досудового розслідування без роз`яснення права відмовитись свідчити проти себе, що суперечить вимогам ст.52 ч. 2 п.1, 42 ч.2 п.4 КПК України.

Епізод №3
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 підтвердив факт викрадення акумулятора та пояснив, що приїжджали працівники міліції з обвинуваченим, який показав, де був захований акумулятор. При цьому, відповідно до протоколу огляду місця події від 26.12.2014р. було виявлено акумулятор «BOSH» в купі сміття, на яку вказав ОСОБА_8 . З огляду на те, що слідча дія проводилась з участю неповнолітнього ОСОБА_8 , який фактично був затриманий працівниками міліції та доставлений до місця події без присутності захисника та без роз`яснення права відмовитись від дачі показань проти себе, що суперечить вимогам ст.52 ч. 2 п.1, 42 ч.2 п.4 КПК України, суд обґрунтовано визнав вказаний доказ недопустимим. При таких обставинах доводи апеляційної скарги прокурора, які заперечують недопустимість доказу не ґрунтується на законі.

Наданий суду висновок судової дактилоскопічної експертизи №4074 від 06.01.2015р. про те, що на поверхні ножа, вилученого 25.12.2014р. року в ході огляду місця події, будь-яких папілярних узорів не виявлено не підтверджує вину обвинуваченого в інкримінованих злочинах, про що правильно вказав суд у вироку.

Епізод №4
Допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 та свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 лише підтвердили факт викрадення товаро-матеріальних цінностей з кафе «Фламінго», без вказівки на особу, яка вчинила крадіжку.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що він товаришує з ОСОБА_8 , який проживав у них вдома. Взимку вночі вони пішли до бару «Фламінго». ОСОБА_8 зайшов за бар, відігнув решітку, розбив вікно та заліз в бар. У ОСОБА_8 був пакет, в який той склав з бару спиртні напої, кофе інші продукти та якийсь плеєр. Все викрадене вони віднесли до нього додому.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_20 в судовому засіданні показали, що вони є братом та сестрою ОСОБА_19 , обвинувачений якійсь час проживав у них вдома. Якось у них появились продукти харчування, пляшки від спиртного, програвач. Брат повідомив, що це речі ОСОБА_8 .

Суд обґрунтовано критично поставився до показань вказаних свідків, оскільки з пояснень самого ОСОБА_19 видно, що він може бути причетним до крадіжки, зокрема: він перебував на місці злочину, допомагав переносити та ховати викрадене майно за місцем свого проживання, де воно й було виявлено. З огляду на це, ОСОБА_19 може обмовляти обвинуваченого з метою уникнення відповідальності. Крім того, відповідно до с.87 ч.3 п.1 КПК України, недопустимими є докази, які отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. І хоча свідок ОСОБА_19 не був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, про що правильно зауважив суд, свідок ОСОБА_19 та його рідні можуть бути зацікавлені в результатах вирішення справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 не показав на обвинуваченого, як на особу, що вчинила злочин.

Суд обґрунтовано відкинув, як здобутий з порушенням вимог ст.223 ч.7 КПК України протокол огляду місця події від 13.01.2015р., в ході якого оглянуті товаро-матеріальні цінності, добровільно видані свідком ОСОБА_19 , оскільки понятою при проведенні слідчої дії була ОСОБА_29 , яка заінтересована у результатах справи, так як являється родичкою потерпілої.

Крім того, інший наданий суду доказ, зокрема протокол огляду місця події від 12.01.2015р. не вказує на причетність до злочину обвинуваченого. При цьому, наявність недоліків при проведенні та оформленні протоколу слідчої дії, про які вказав суд у вироку, ставлять під сумнів достовірність результатів та законність його проведення.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши зазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, у відповідності зі ст.62 Конституції України, по якій всі сумніви щодо доведеності провини особи трактуються на її користь, і по який обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і на доказах, добутих незаконним шляхом, - прийшов до правильного висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_8 інкримінованих злочинів.

Посилання апеляційної скарги на неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою на думку апелянта скасування вироку, - необхідно визнати необґрунтованим, оскільки вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б про це свідчили.

Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги, які це заперечують являються безпідставними.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 1.03.2016р. щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 16 червня 2016 року
Ухвала набрала законної сили 16 червня 2016 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2