Справа № 357/8572/16-к
У Х В А Л А
08 серпня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні за №0003430 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Чупира Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого12.12.2011 року Білоцерківським міським судом за ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

в с т а н о в и в :
08.08.2016 о 09 год. 05 хв. до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення та продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів ОСОБА_4 підозрюється слідчим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що 04 липня 2016 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_1 у останнього виник умисел на здійснення крадіжки.

В подальшому діючи умисно шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я, де продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно з корисливого мотиву, шляхом розбиття вікна проник до приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки повторно викрав бувші у використанні металеві тиски вартістю близько 500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В подальшому, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відомості по даному факту були внесені до ЄРДР за №0003430 від 06.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи наявність існування зазначених у клопотанні ризиків, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення та продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у якому він підозрюється слідчий та прокурор посилаються на ту обставину, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та перевіряється на предмет причетності до інших тотожних діянь, ніде не працює та немає постійного джерела прибутку, раніше судимий, що створює передумови вчинення ним нових аналогічних злочинів.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий та прокурору у клопотанні не виклали обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, України а лише обмежились посиланням на матеріали, що підтверджують «вину» ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме

1)протоколом огляду місця події від 13.07.2016;

2)протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

3)Вилученим речовими доказами;

Всупереч вимогам п. 5 ч. 4 ст. 184 КПК України посилання на матеріали, що підтверджують наведені обставини відсутні.

Прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний, проти задоволення клопотання заперечує. Також заперечує свою причетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у якому його підозрюють заперечив та зазначив, що у вказаний у підозрі час знаходився у свого товариша, який живе в с. Фурси, злочин не скоював та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не бачив.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вважає, що органом досудового розслідування не зібрано доказів, які б давали підставу обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину. Однак вважає, що ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Проаналізувавши вищенаведені обставини вивчивши матеріали клопотання, та додані письмові доказі, матеріали кримінального провадження вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання, допитавши підозрюваного слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим у клопотанні не викладені та прокурором в суді не доведені обставини, що дають підстави на час розгляду клопотання обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як видно з протоколів допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останні допитані слідчим 15.07.2016 року. З протоколів їх допитів видно, що вони не були очевидцями того, як ОСОБА_4 , щось переховував у кущах, про це їм стало відомо зі слів сусідки ОСОБА_10 , яка в ході досудового розслідування слідчим не встановлена та не допита. Таким чином сторона обвинувачення як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину посилається на показання з чужих слів.

Водночас при дослідженні протоколів допитів візуально встановлено, що у протоколах допитів, мають місце очевидні виправлення щодо часу події, очевидцями яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з їх слів, були. Зокрема має місце виправлення з 04.06.2016 року на 04.07.2016 року. Вказане виправлення або неточність у даті у встановленому законом порядку належним чином не зафіксовано.

Крім того, у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , показання у якого записувалися слідчим зі слів свідка, пропущено годину, коли свідок проходив біля будинку ОСОБА_10 і та повідомила, що бачила як ОСОБА_4 щось переховував у кущах неподалік її будинку.

Таким чином оскільки показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримані не у спосіб та у порядку передбаченому КПК України та вони є показаннями з чужих слів щодо особи підозрюваного вказані докази не можуть бути визнані такими, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Сам факт «вилучення речових доказів» не дає підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

На інші докази, які дають підставу обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину слідчий та прокурор у клопотанні не посилаються.

Перевіряючи законність затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні даного злочину слідчий суддя приходить до висновку, що при його затриманні мало місце порушення вимог ст.. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювануу вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Як видно з протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 05.08.2016 року ОСОБА_4 було затримано слідчим Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 одночасно з обох підстав. Водночас як видно з матеріалів справи подія злочину мала місце 04.07.2016 року, тобто затримання відбулося через місяць після вчинення злочину. Конкретних обставин, які свідчили про існування підстави для затримання у протоколі не вказано.

З матеріалів кримінального провадження видно, що слідчий чи прокурор з відповідними клопотаннями до слідчого судді з приводу отримання дозволу на затримання ОСОБА_4 не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки прокурором не надані доказів, які б давали підставу обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та з огляду на інші вищевказані обставини, заявлені прокурором клопотанні ризики також не доведені.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-178, 179, 183, 193 194, 196, 309 КПК України,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003430 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відмовити.

Затриманого ОСОБА_4 звільнити з-під варти із залу суду негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1