Справа № 646/6299/15-к
№ провадження 1-кп/646/78/2016
УХВАЛА
Іменем України
10.08.16р. м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілої - ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження №0000067 від 12.01.2015р., №0000376 від 09.02.2015р., №0000988 від 27.02.2015р. відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч.2 ст.186 КК України,
встановив:
В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.
До всіх обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні обвинувачені та захисники заявили клопотання про зміну застосованого до обвинувачених запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.
При цьому захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_13 посилалися на те, що останній працював на момент затримання, має дружину та малолітню дитину, а його сім`я потребує його допомоги у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_10 посилалися на те, що у останнього немає можливості впливу на свідків, він не чинив перешкод судовому розгляду, строк якого затягується у зв`язку з незабезпеченням стороною обвинувачення присутності в залі судового засідання свідків обвинувачення.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_12 посилалися на погіршення його здоров`я.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_11 посилалися на відсутність процесуальних ризиків переховування останнього від суду, впливу на свідків, вчинення інших злочинів, а також на те, що обвинувачений ОСОБА_11 навчався у школі-інтернаті для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без батьківського піклування, та ним опікувалася його бабуся, якій зараз 74 роки та яка на теперішній час потребує стороннього догляду.
Прокурори в судовому засіданні заперечували проти вказаних клопотань сторони захисту та вважають, що підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченим запобіжного заходу немає, оскільки не зменшилися процесуальні ризики, передбачених ст.177 КПК України, у тому числі, ризик переховування від суду, впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням тяжкості можливого покарання, що загрожує обвинуваченим у разі доведеності їх вини, наявності вагомих доказів цієї вини, а також наявності непогашених та незнятих у встановленому законом порядку судимостей. Прокурори вважають, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.
Потерпіла також заперечувала проти клопотань сторони захисту та підтримала думку прокурорів.
Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Суд враховує наявність розумної підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм злочинів (без попереднього висновку щодо їхньої винуватості), а такожступінь тяжкості цих злочинів.

Так, згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відносяться до тяжких злочинів. Санкцією ч.2 ст.186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, а санкцією ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років.

Що стосується доводів сторони захисту, які наводилися на користь обвинуваченого ОСОБА_15 , у тому числі, наявність у нього малолітньої дитини, 2015р.н., то суд ці доводи не ігнорує, але вважає, що сукупність всіх обставин особистої ситуації обвинуваченого ОСОБА_13 свідчить про те, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити дотримання суспільного інтересу у справі та запобіганню ризику ухилення від суду та вчинення нового злочину, оскільки ОСОБА_13 інкримінується вчинення злочину до спливу умовно-дострокового строку, на який його було звільнено від відбування покарання за попереднім вироком суду, з урахуванням тяжкості можливого покарання, яке загрожує йому у разі доведеності вини.
Також суду не надано доказів на підтвердження такого погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 та ненадання йому належної медичної допомоги в умовах ХУВП (№27), що виключало б можливість застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Що стосується наданих стороною захисту аргументів та доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_11 навчався у школі-інтернаті та ним опікувалася його бабуся, то це не має значення для вирішення даного питання, оскільки він є повнолітнім та закінчив цю школу у 2009 році. Щодо доводів сторони захисту про те, що бабуся обвинуваченого потребує його допомоги за станом здоров`я та у зв`язку з похилим віком, то суду не надано доказів на підтвердження того, що обвинувачений, перебуваючи на волі до затримання, надавав їй таку допомогу. При цьому у обвинуваченого є сестра, яка проживає у м.Харкові.
В той же час обвинувачений ОСОБА_11 має незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності та не має офіційних джерел доходів.
Крім того, суду не надано доказів на підтвердження неможливості надання необхідної медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_11 в умовах тримання під вартою.
Що стосується доводів сторони захисту на користь обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , то суду не надано доказів на підтвердження зміни обставин особистої ситуації, які бралися судом до уваги при попередньому вирішенні питання щодо продовження строку тримання їх під варто.
В той же час, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 мають незняті та непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності та не мають офіційних джерел доходів.
Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченим запобіжного заходу, оскільки процесуальні ризики, що були підставою для обрання такого заходу та продовження його строку, на цей час не зменшилися, а альтернативні види запобіжного заходу, зокрема, домашній арешт, не забезпечать досягнення тих процесуальних цілей, які передбачені ст..177 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 331 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотань обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до 14 жовтня 2016 року включно.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1