АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1736/16 Справа № 204/3655/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
17 вересня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 21 липня 2014 року на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2014 року відповідно до ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,
засудженого за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України покладені обов`язки:
періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
За апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2016 року.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд не дав належної оцінки тяжкості вчиненого ОСОБА_6 умисного кримінального правопорушеня, яке належить до категорії тяжкого, не взяв до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, завданий збиток добровільно не відшкодував. Та необгрунтовано призначив надто м`яку міру покарання за ч.3 ст.185 КК України. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що
маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, повторно вчинив умисний злочин проти власності.
Так, 17 квітня 2016 року, приблизно о 22.30 годин, ОСОБА_6 перебував у приміщенні виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, розташованому на пр. Пушкіна, буд. 65, у м. Дніпропетровську, де перебував на підставі Контракту від 12 квітня 2016 року та договору № 05/16 про охорону виробничих (господарських) об`єктів, де здійснював функції охоронця будівлі. При цьому у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить виконавчому комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме у приміщення кабінету № 6/7 та кабінету № 9, які знаходяться на першому поверсі вищевказаної будівлі. Реалізуючи свій злочинний умисел, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 за допомогою дублікатів ключів від вхідних дверей, користуючись тим, що його дії залишаються таємними для оточуючих, проник в приміщення вищевказаних кабінетів, звідки таємно викрав майно, що належить виконавчому комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, а саме:
- з кабінету № 6/7 сканер HP Scanjet 200L2734A, вартістю 2293,20 грн.;
- з кабінету № 9 CD-ROM марки «LG CD-RW DVD-ROM GCC-452 IDE», вартістю 96,25 грн., а всього на загальну суму 2389,45 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2610-16 від 19 травня 2016 року, після чого розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши при цьому виконавчому комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради матеріальну шкоду на вказану суму.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати вирок через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, надав дві квитанції на суму 2389,45 грн.; 176,20 грн. про відшкодування шкоди та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, та в апеляційному порядку не оскаржено.

Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України є правильними, ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Доводи в апеляційній скарзі прокурора про визнання призначеного ОСОБА_6 покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, не обґрунтовані.

Відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен в повній мірі враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєний злочин, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд правильно визнав щире каяття.

Обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_6 перевіркою матеріалів справи судом не встановлено.

Таким чином, судом були враховані всі обставини справи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відшкодував заподіяну злочином матеріальну шкоду в сумі 2389,45 грн. та витрати на залучення експерта за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи №2610-16 від 19 травня 2016 року у сумі 176, 20 грн.

Таким чином, покарання призначене ОСОБА_6 у виді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляції прокурора, колегія суддів не вбачає.

Порушень в ході досудового слідства та у судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376,404,405,407,409 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4