Номер провадження: 11-кп/785/114/16
Номер справи місцевого суду: 520/9685/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2015, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

виправдано за ч. 1 ст. 259 КК України за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Вироком вирішене питання щодо речових доказів, -

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення в тому, що він 13 травня 2013 року, в 12 годин 6 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого в АДРЕСА_2 , з домашнього телефону, абонентський номер № НОМЕР_1 , умисно, заздалегідь знаючи про те, що абонентський номер № НОМЕР_2 належить відділенню №12 ПАО «Фінбанк», здійснив дзвінок на абонентський номер № НОМЕР_2 , який встановлений у приміщенні відділення №12 ПАО «Фінбанк», розташованому по проспекту Академіка Глушко, 16 в м. Одесі, і по телефону повідомив ОСОБА_11 , яка в той період часу виконувала обов`язки начальника відділення №12 ПАО «Фінбанк», завідомо неправдиві відомості про замінування вищевказаного приміщення банку.

Зазначеним вироком суду першої інстанції, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, виправдано за недоведеності його вини.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, просить виправдувальний вирок скасувати у

зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Вказує при цьому, що, судом в порушення вимог ч. 1 ст. 416 КПК України не проведено підготовче судове засідання, ухвалу про призначення кримінального провадження до судового розгляду не винесено; клопотання про відвід судді ОСОБА_1 , подане прокурором Київського району м. Одеси, двічі розглядав один суддя; судом не попереджено свідка ОСОБА_12 про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України та не привів свідка до присяги; суддею безпідставно відхилено клопотання прокурора та знято усі питання прокурора до обвинуваченого ОСОБА_9 . Крім цього, суддя у вироку вказав лише прокурора ОСОБА_8 , однак в судовому розгляді приймали участь також прокурори: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , чим порушено право останніх на апеляційне оскарження вирок. Також, судом невірно зроблені висновки по доказам сторони обвинувачення, дослідженим в суді; безпідставно відмовлено стороні обвинувачення у повторному допиті свідка ОСОБА_11 ; вибірково зазначено показання свідків по провадженню. Крім цього, зазначає, що судом завчасно прийнято рішення по справі, так як суд у нарадчій кімнаті провів лише 1 годину 18 хвилин, враховуючи час на вихід із зали суду, шлях до нарадчої кімнати, що знаходиться на іншому поверсі суду, знаходження в нарадчій кімнаті, прийняття рішення по справі, підготовку вироку на 8 аркушах формату А4, розмір шрифту 12.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, просить скасувати вирок суду, а обвинувальний акт призначити до нового розгляду в суді першої інстанції, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, допущеними порушеннями норм матеріального права та істотними порушеннями кримінального процесуального закону при розгляді справи судом першої інстанції; доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 та пояснення самого обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, і просять вирок суду залишити без зміни; перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд першої інстанції навів у мотивувальній частині виправдувального вироку формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_9 і визнане судом недоведеним, підстави для виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення.

Обґрунтовано також суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ч. 13 ст. 352 КПК України відмовив у задоволенні клопотання прокурора про повторний допит свідка ОСОБА_11 .

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виправдовуючи ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що обвинувачення, яке наведене у обвинувальному акті, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження у обсязі, встановленому органом досудового розслідування.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано послався на ст. 62 Конституції України і правильно тлумачив сумніви на користь особи, притягнутої до кримінальної відповідальності.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Так, прокурором в судовому провадженні зазначено, що ОСОБА_9 схильний до вчинення кримінальних правопорушень і міг цілком вчинити вказане кримінальне правопорушення з хуліганських мотивів, так як він не вітався з сусідами та ні з ким не спілкувався. Інших підтверджень своєї позиції прокурор апеляційному суду не навів, одного письмового доказу не представив. Зазначені вище доводи прокурора нічим не підтверджуються і не можуть бути належними доказами в даному кримінальному проваджені.

Згідно показань ОСОБА_9 , які він надав в судовому засіданні, 13.05.2013 року і підтвердив апеляційному суду він нікому не телефонував, телефонної розмови з ОСОБА_11 він ніколи не мав, на абонентський № НОМЕР_2 , він ніколи не телефонував, такий номер телефону для нього є невідомим. Він не являється клієнтом «Фінбанку», не має в цій банківській установі ніяких рахунків та кредитів, тому у нього взагалі немає жодних підстав телефонувати будь-куди. Крім того, він успішна людина, Ветеран Праці, працював капітаном на кораблі, має великий стаж роботи, відзнаки за свою працю, власне житло, його вік 85 років. Ніколи в житті він не притягувався ні до адміністративної ні до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, про відсутність будь-яких відносин між банком «Фінбанк» та ОСОБА_9 , було зазначено і самим прокурором в судовому засіданні.

Також, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, прокурором не надав даних щодо притягнення ОСОБА_9 до адміністративної або кримінальної відповідальності за хуліганство або схильності його до вчинення таких дій.

Крім цього, встановлено, що інші зареєстровані кримінальні провадження за фактом повідомлення з абонентського номеру ОСОБА_9 про підготовку вибуху в Малиновському районному суді та інших установах, на даний час закриті.

Таким чином, прокурором не доведено жодним чином мотиву скоєння ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддею безпідставно відхилено клопотання прокурора про спрямування судових запитів до УСБ України в Одеській області щодо встановлення наявності в УСБ України в Одеській області техніки та агрегатів, з застосуванням яких можливо дистанційно підключитись до телефонної лінії абоненту фіксованого зв`язку, та чи застосовувалась така техніка та агрегати для підключення до телефонної лінії абоненту фіксованого зв`язку № НОМЕР_1 , який встановлено за адресою: АДРЕСА_2 , є необґрунтованими, так як зазначене питання в ході досудового розслідування взагалі не вирішувалось. Дані запити прокурор або слідчий повинні були зробити в ході проведення досудового розслідування, якщо вважали що такі дані будуть належними доказами в даному кримінальному провадженні.

В суді першої інстанції, допитаний як спеціаліст ОСОБА_15 зазначив, що можливо підключитися до телефонної лінії, яка веде до квартири абонента ОСОБА_9 до телефонного апарату, розташованого в квартирі, на ділянці телефонної лінії від квартири абонента до розподільної телефонної коробки, тобто підключившись до телефонного кабелю, або підключившись до розподільної телефонної коробки (щитової), яка знаходиться в під`їзді будинку, на ділянці від розподільчої коробки до телефонної станції.

Експертизи щодо стороннього підключення до лінії абонента телефону № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході досудового розслідування не проводились.

Посилання прокурора на те, що судом завчасно прийнято рішення по справі, є безпідставними, так як КПК України не встановлює час, необхідний для перебування судді в нарадчій кімнаті.

Крім цього, посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд, не зазначивши у вироку усіх прокурорів, які приймали участь в судовому провадженні відносно ОСОБА_9 , фактично порушив права прокурорів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на оскарження зазначеного судового рішення не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу може подати прокурор. Згідно п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, доводи прокурора, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, не підтвердженні доказами і не ґрунтуються на вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд також не може погодитись з доводами прокурора про те, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, так як не проведено підготовче судове засідання, в зв`язку з чим, на думку прокурора, порушено права обвинуваченого ОСОБА_9 , що тягне скасування вироку суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виправдувальний вирок суду першої інстанції є законним і справедливим, а підстав для його скасування, - немає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року, яким ОСОБА_9 виправдано за ч. 1 ст. 259 КК України за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4