Справа № 152/691/16-к
29 квітня 2016 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області
ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого Шаргородського
ВП ГУНП у Вінницькій
області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
29.04.2016 року слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу зсилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, який вчинив, маючи незняту і не погашену судимість за злочини, вчинені раніше, у зв`язку із чим наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, чинення тиску на потерпілих та свідків, вчинення іншого аналогічного кримінального правопорушення, враховуючи, що підозрюваний після звільнення з місць позбавлення волі не має постійного місця роботи, проживає та зареєстрований у Одеській області, не має стійких соціальних зв`язків.
Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать не тільки про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а і про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.
При розгляді клопотання слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала зазначене клопотання і просить його задовольнити, зсилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджанню кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, маючи незняту і непогашену судимість за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, вирішити питання про застосування застави в порядку, передбаченому КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке зазначене у повідомленій йому 29.04.2016 року підозрі. Заперечує щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що слідчий суддя може обмежитися запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання, так як наміру уникати проведення слідчих дій він не має, має намір змінити свій спосіб життя і проживати в Шаргородському чоловічому монастирі. Крім того, повідомляє слідчому судді про те, що фактично був затриманий і знаходився в приміщенні Шаргородського ВП приблизно з 15 години 27.04.2016 року, а не з 28.04.2016 року, як зазначено в протоколі затримання. Там же він провів ніч з 27.04.2016 року на 28.04.2016 року, будучи в наручниках у одному із кабінетів приміщення. До слідчого ОСОБА_4 він дійсно був доставлений працівниками Шаргородського ВП тільки в другій половині дня 28.04.2016 року.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_9 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»)».
З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 27.04.2016 року до ЄРДР внесено повідомлення ОСОБА_6 про крадіжку з належного йому приміщення магазину «Юхимівський хліб», що знаходиться в м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану, грошей та продуктів харчування невідомою особою, яка проникла в приміщення через дах, пошкодивши шиферне покриття. Правова кваліфікація злочину ч.3 ст.185 КК України (а.п.6).
29.04.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 (а.п.22-25).
ОСОБА_5 , допитаний в якості підозрюваного, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру (а.п.27-28).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується заявою рапортом чергового ЧЧ Шаргородського ВП від 27.04.2016 року про надходження заяви ОСОБА_6 про вчинення крадіжки грошей та продуктів з приміщення належного йому магазину (а.п.7); протоколами огляду місця події від 27.04.2016 року (а.п.8-9, 15-16); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 27.04.2016 року (а.п.14); протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 28.04.2016 року та ОСОБА_11 від 27.04.2016 року (а.п.17-18, 19).
ОСОБА_5 28.04.2016 року о 15 годині 50 хвилин затриманий слідчим СВ Шаргородського ВП ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.
При судовому розгляді означеного клопотання підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що винуватим себе у пред`явленій підозрі щодо обставин вчинення кримінального правопорушення визнає повністю.
Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Також, слідчий суддя вважає, що наявні ризики, що ОСОБА_5 перешкоджатиме кримінальному провадженню у зв`язку із тим, що місце проживання підозрюваного зареєстроване в Одеській області, при цьому сам підозрюваний пояснив, що не спілкується і не підтримує родинних стосунків з батьками, біля яких зареєстрований, тому не має на теперішній час постійного місця проживання, що утруднюватиме проведення досудового розслідування та утруднить в майбутньому судове провадження у цьому кримінальному провадженні, а також, враховуючи тяжкість покарання за вчинений злочин, підозрюваний, який має незняті і непогашені в передбаченому законом порядку судимості за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілих, свідків, та вчинити інше аналогічне правопорушення, так як має незняті і непогашені судимості, в тому числі, за вчинення корисливих злочинів.
При цьому, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; його вік; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, сім`ї, міцних соціальних зв`язків, наявність незнятих і непогашених судимостей за подібні кримінальні правопорушення (а.п.12-13).
З врахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання.
У зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що безпідставним є ствердження підозрюваного ОСОБА_5 про достатність застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід вираховувати з моменту затримання, тобто з 28.04.2016 року.
При цьому, враховуючи усну заяву ОСОБА_5 про незаконне тримання його без правових підстав у приміщенні Шаргородського ВП з 27.04.2016 року до 15 години 50 хвилин 28.04.2016 року без протоколу затримання та судового рішення в наручниках, з демонструванням слідів від наручників на зап`ястях рук, слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до вимог ст.206 КПК України, доручити керівнику Жмеринської місцевої прокуратури провести дослідження вказаного факту, а Шаргородському ВП доручити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 для зафіксування наявності чи відсутності тілесних ушкоджень.
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).
Крім того, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
Таким чином, клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Сичавка, Комінтернівського району, Одеської області, жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 11.11.2002 року Южненським міським судом Одеської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки; 22.07.2003 року Южненським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 14.09.2010 року Южненським міським судом Одеської області за п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років; 29.09.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років 2 місяці 7 днів при цьому початок строку з 11.01.2008 року і зараховано строк знаходження під вартою по вироку Южненського міського суду Одеської області від 22.07.2003 року; з 04.06.2002 року по 11.11.2002 року; з 29.01.2003 року по 27.06.2006 року; строк відбування покарання у виді обмеження волі з 27.09.2006 року по 11.01.2008 року із розрахунку 1 до 2 в силу ч.1 ст.72 КК України; звільненого 29.09.2015 року із Одеського СІЗО №21 по відбуттю строку покарання, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 15 години 50 хвилин 26 червня 2016 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 вираховувати з моменту його затримання з 15 години 50 хвилини 28.04.2016 року.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки на строк не більше двох місяців, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із місця проживання АДРЕСА_2 ;
- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1