Справа № 192/1777/15-к
Провадження № 1-кп/192/16/16
В И Р О К
Іменем України
"22" квітня 2016 р.смт.Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000320 відносно

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню освіту, холостого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21, судимого Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області:

1)31.05.2007 року за ч.2 ст.296, ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 7 років;

2)11.06.2014 року за ч.1 та ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Солонянській виправної колонії № 21 УДПтС України в Дніпропетровській області (далі СВК №21), розташованій за адресою с.Аполонівка Солонянського району Дніпропетровської області, Військове містечко, 37, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.
14 травня 2015 року у другій половині дня обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, на центральному секторі території СВК-21 знайшов, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб: канабіс, вагою в перерахунку на суху речовину 5,408 г., який був упакований у згорток, та зберігав його при собі без мети збуту.

Того ж дня близько 17-ї години ОСОБА_4 знайдений ним особливо небезпечний наркотичний засіб незаконно зберігав при собі без мети збуту, коли його зупинив молодший інспектор відділу нагляду і безпеки СВК-21 ОСОБА_7 з метою проведення огляду речей через підозрілу поведінку обвинуваченого.

Під час проведення огляду особистих речей ОСОБА_4 у нього було виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений каннабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,408 г.

Вказаними діяннями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час судового провадження: 22 квітня 2016 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості на підставі ст.472 КПК України.

Відповідно до укладеної угоди, у судовому засіданні ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри. Він повністю розуміє суть та характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, у присутності свого захисника, без насильства, примусу чи погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 вручено пам`ятку про права та обов`язки, роз`яснені права під час судового провадження на підставі угоди, процесуальні наслідки укладення угоди та наслідки невиконання ним умов угоди.

Прокурор та обвинувачений у судовому засіданні просили затвердити укладену ними угоду про визнання винуватості та постановити вирок на підставі цієї угоди.

Укладеною угодою сторони погодили покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України: у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, що є умовою угоди, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, у якому потерпілих немає.

Прокурором відповідно до ст.470 КПК України при укладенні угоди враховані ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні щодо нього кримінального провадження; характер і тяжкість підозри; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає вимогам ст.65 КК України, визначено у межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дійшов висновку про достатність правових підстав для затвердження угоди та призначення покарання, затвердженого в угоді.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у період невідбутої частини покарання за попереднім вироком, йому має бути призначене покарання за правилами ст.71 КК України. На час проголошення вироку невідбута частина покарання складає 7 місяців 23 дні.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_4 має бути зараховано в строк призначеного йому покарання, з моменту його переведення до установи попереднього ув`язнення на час проведення відносно нього даного кримінального провадження: 23.07.2015 року, за ухвалою суду від 10.07.2015 року, до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому покарання, передбачене ч.1 ст. 72 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 станом на 22 квітня 2016 року, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, відбув фактично призначене йому покарання за правилами ст.71 КК України, він підлягає звільненню від відбування покарання негайно.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.72 КК України, ст.475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1( один) рік.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.06.2014 року, остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 місяці.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 квітня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у відбутий строк покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 23 липня 2015 року по 22 квітня 2016 року включно: 8 місяців 29 днів з розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду, як такого, що відбув призначене судом покарання повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 738 (сімсот тридцять вісім) гривень 64 коп. судових витрат за проведення експертизи в дохід державного бюджету.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення з підстав та у порядку, передбаченому ч.4 ст.394, ст.395 КПК України.

Перебіг строку на апеляційне оскарження не зупиняє виконання вироку суду.

Головуючий