Провадження №1-кп/639/60/16
Справа №639/5878/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №001050 внесене в ЄРДР 11 червня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 20 січня 2011 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 20 січня 2016 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1, 2 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015 р. ОСОБА_4 о 14.00 год. знаходився у меблевому магазині, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Нариманова, б. 1-А, куди останній зайшов для того, щоб подивитися меблі. Перебуваючи у торговому залі магазину, ОСОБА_4 помітив на одному із столів залишену без нагляду жіночу сумочку, яка належала раніше незнайомій ОСОБА_5 . Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: жіночої сумки з її вмістом. Далі ОСОБА_4 упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємне викрав жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон Самсунг, грошові кошти у сумі 200 грв. Після скоєного ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 693 грв. 29 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що йому відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 2 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши останнього з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає доцільним застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки злочин, за вчинення якого ОСОБА_4 визнається винним цим вироком, він скоїв до ухвалення вироку Жовтневим районним судом м. Харкова від 20 січня 2016 р. та застосувати до обвинуваченого звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

В силу ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2016 р. у виді позбавлення волі строком на 3 роки, більш суворим, остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Речові докази повернути власнику.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат у сумі 307 грв. 50 коп. покласти на ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1