АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/195/16 Справа № 712/1868/15-к Категорія: ч.2 ст.345 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Горбова, Глибоцького району, Чернівецької області, громадянин України, українець за національністю, з середньою спеціальною освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню дочку, працюючий сторожем Червонослобідської дитячої музичної школи, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України та якому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком обвинувачений ОСОБА_7 , 18.12.2014 року, приблизно о 21.00. годині, знаходячись в приміщенні приймального відділення КЗ «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, розташованого по вул. Р.Люксембург, 210 в м. Черкаси умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, яке виразилось у тому, що він прибувши за вказаною адресою та побачивши, що його син ОСОБА_9 затриманий працівниками міліції і в складі конвою перебувають три працівники міліції, в подальшому маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень працівнику міліції, попросив працівника міліції ОСОБА_10 , який перебував у складі конвою, відійти з ним та поговорити, під час чого умисно наніс останньому один удар головою в обличчя та потім ще приблизно сім ударів руками в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням, забоїв із набряками та крововиливами м`яких тканин обличчя які, відповідно до висновку експерта №237 від 03.02.2015 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій не заперечуючи своєї вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду першої інстанції змінити через невідповідність призначеного покарання, тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості і, з урахуванням позитивних характеристик за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дочки, сімейний та матеріальний стан родини, мотив вчинення кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин призначити йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України встановивши іспитовий строк.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні та ніким не оскаржується.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2015 року в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд в цій частині не проводиться.

Покарання обвинуваченому призначається відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд повинен також враховувати, що у відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла до висновку, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції вищезазначені вимоги закону в повній мірі не виконав та призначив занадто суворе покарання.

Призначаючи покарання суд першої інстанції належним чином не врахував обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно (а.м.д.к.п. 52), працевлаштований (а.м.с.к.п. 74), має на утриманні малолітню дочку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.м.д.к.п. 55, 57) раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався (а.м.д.к.п. 59, 61).
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про вид і розмір призначеного покарання, але не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства і призначене покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі він повинен відбувати реально.

Зважаючи на тяжкість і обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні апеляційного суду повністю визнав свою вину, усвідомив протиправність своїх дій та щиро розкаявся, позицію потерпілого ОСОБА_10 , який в своїй заяві до Апеляційного суду Черкаської області зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має та просив призначити останньому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, на думку колегії суддів до обвинуваченого можливо застосувати положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в максимальному розмірі, що у відповідності до положень ст.50 КК України буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до положень п.4 ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України підставою для зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з вимогами п.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є не застосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2015 року необхідно змінити в частині призначеного покарання та застосувати відносно ОСОБА_7 положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2015 року в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання змінити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі положень ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

В решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді