Дата документу 22.09.2016
Справа № 335/8941/16-к
Провадження № 1-кп/334/444/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001254 від 24 березня 2016 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого на посаді комірника відділу збуту в ТОВ «Укрвторресурси», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Запоріжжя в порядку ст.ст.283 ч.2, 291, 474 ч.1 КПК України надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254 від 24 березня 2016 року, та угодою про визнання винуватості від 29 липня 2016 року, укладеною під час досудового розслідування між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

В угоді про визнання винуватості вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, у невстановлений час, невстановленого дня, придбав при невстановлених обставинах пістолет «ZORAKI mod.914», калібру 9 мм. Р.А.К., заводський номер НОМЕР_1 , калібру 6,5 мм., який згідно висновку експерта № 263-3 від 13.05.2016 є гладко ствольною переробленою вогнепальною зброєю роздільного спорядження: патронник споряджається холостим патроном калібру 9 мм. РА, картеч досилається шомполом з боку дульної частини (можливе використання доопрацьованих холостих патронів калібру 9 мм. Р.А.К., споряджених картеччю саморобним способом), переробка якого полягає у видалені заглушки з каналу саморобним способом, придатний для виробництва пострілів; 6 патронів «РРU-9ммРА.BLANK», які згідно висновку експерта №263-3 від 13 травня 2016 року є боєприпасами, виготовленими саморобним способом з використанням капсульованих гільз, бездимного пороху та гумових куль діаметром 9,5мм, призначені для використання травматичними пістолетами калібру 9 мм. РА., придатні для здійснення пострілів; два предмети еліпсоїдної форми, які згідно висновку експерта № 263-3 від 13 травня 2016 року являються корпусами бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення із закріпленою холостою пробкою гранат промислового виготовлення та два предмети циліндричної форми, які згідно висновку експерта № 263-3 від 13 травня 2016 року зіставленню своїх технічних ознак та конструктивних особливостей з даними інформаційних джерел являються бойовими

уніфікованими підривниками дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) промислового виготовлення, які відносяться до боєприпасів та в сукупності являються бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1, які відносяться до боєприпасів та містять в собі заряди вибухової речовини бризантної дії тринітротолуол (тротил) вагою 50-56 грамів придатного для вибухового перетворення. Бойові уніфіковані підривники дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) містять ініціюючу вибухову речовину ТНРС вагою 0,1 грами, азид свинцю вагою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген вагою 1 грами, які незаконно зберігав за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту вилучення працівниками поліції 24 березня 2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з «12» години «30» хвилин по «17» годину «20» хвилин.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Крім того він же, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «Екстракт Канабісу», у великих розмірах, без мети збуту, у не встановлений час, не встановленого дня, із невстановленої кількості особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «Екстракт Канабісу», який в подальшому незаконно зберігав за вказаною адресою.

24 березня 2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з «12» години «30» хвилин по «17» годину «20» хвилин працівниками поліції житла ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено сімнадцять верхніх частин полімерних пляшок, з обрізаним дном, нижня частина полімерної пляшки, з обрізаною горловиною вмонтованім в полімерну пробку, металевий наперсток з перфорованим дном та металева чайна ложка, на яких згідно висновку експерта №459 від 06 травня 2016 року виявлено присутність особливо небезпечного наркотичного засобу «Екстракт Канабісу», загальна маса якого в перерахунку на суху речовину, складає 32,806 г.

«Екстракт Канабісу» Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від «06» травня 2000 року, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001254 від 24 березня 2016 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти досудовому слідству.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 :

за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про

зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку йому роз`яснено і є зрозумілими, а саме:

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення її наслідків угоди;

Згідно п.1 ч.3 ст.424 КПК України вироки суду першої інстанції, також судове рішення апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків угоди.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Угода укладена 29 липня 2016 року в 3 екземплярах.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав в повному обсязі.

Згідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, що відносяться до дати, часу, місця, способу здійснення злочину, форми вини, заподіяної шкоди.

Суд проаналізувавши надану угоду про визнання винуватості, прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і за можливе затвердити вказану угоду та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких правопорушень;

Відповідно до ст.. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини справи, що пом`якшують або обтяжують покарання, дані, що характеризують обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, працює, не перебуває на диспансерних обліках, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, остаточне покарання йому підлягає призначенню за сукупністю злочинів, тобто за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 29 липня 2016 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001254 від 24 березня 2016 року, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, про визнання винуватості за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази:

- два предмети еліпсоїдної форми, які згідно висновку експерта № 263-3 від 13 травня 2016 року являються корпусами бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення із закріпленою холостою пробкою гранат промислового виготовлення та два предмети циліндричної форми, які згідно висновку експерта № 263-3 від 13 травня 2016 року зіставленню своїх технічних ознак та конструктивних особливостей з даними інформаційних джерел являються бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) промислового виготовлення, які відносяться до боєприпасів та в сукупності являються бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1, які відносяться до боєприпасів та містять в собі заряди вибухової речовини бризантної дії тринітротолуол (тротил) вагою 50-56 грами придатні для вибухового перетворення. Бойові уніфіковані підривники дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) містять ініціюючу вибухову речовину ТНРС вагою 0,1 грами, азид свинцю вагою 0,2 грами та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген вагою 1 грам, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та перебувають на зберіганні у камері схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити

- пістолет «ZORAKI mod.914», калібру 9 mm P.A.K., заводський номер НОМЕР_1 , калібру 6,5 mm, який згідно висновку експерта № 263-3 від 13 травня 2016 року є гладкоствольною переробленою вогнепальною зброєю, 33 патрони «ТЕРЕН-3 - 9 mmPA» згідно висновку експерта № 263-3 від 13 травня 2016 року є травматичними патронами несмертельної дії калібру 9 mmРА

призначеними для використання травматичними пістолетами відповідного калібру, виготовлені промисловим способом, придатні для здійснення пострілів, 6 патронів «PPU - 9mmPA.BLANK», які є боєприпасами виготовлені саморобним способом з використанням капсульованих гільз, бездимного пороху та гумових куль діаметром 9,5 мм, призначених для використання травматичними пістолетами калібру 9 nmP.A. та придатних для здійснення пострілів які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та перебувають на зберіганні у камері схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити

- сімнадцять верхніх частин полімерних пляшок, з обрізаних дном, нижню частину полімерної пляшки, з обрізаною горловиною вмотованою в полімерну пробку, металевий наперсток з перфорованим дном та металеву чайну ложку, два паперових згортки з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, ваги електронні, чотири стрічки кольорів державного стягу Росії, три георгіївські стрічки, мобільний телефон «MEIZU» ІМЕІ НОМЕР_2 , двадцять пустих зіп пакетів, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та перебувають на зберіганні у камері схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`ясненні йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст.. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику, який не були присутнім в судовому засіданні, копія вироку відсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1