УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, який здійснює процесуальнекерівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 02.03.2016 року, за ознаками кримінального поавопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло зазначене клопотання, підтримуючи яке детектив зазначив, що Національним антикорупційним бюро України розслідується кримінальне провадження за № 0000064 від 02.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання детектив зазначав, що в ході досудового розслідування встановлено, щоприблизно в грудні 2015 року, маючи на меті незаконне збагачення, використовуючи своє службове становище, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що відповідно до Кримінально-процесуального Кодексу України мають широке коло повноважень щодо проведення тактики слідчих дій та визначення правової кваліфікації виявленого кримінального правопорушення, начальник слідчого управління розслідувань кримінальних проваджень Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 та слідчий слідчого управління розслідувань кримінальних проваджень Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 разом з адвокатом ОСОБА_7 та іншими не встановленими слідством особами розробили злочинний план отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі у сумі 36 000,00 доларів США шляхом вимагання від громадянина ОСОБА_8 за сприяння у повернені вилучених в ході обшуку грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, шляхом визначення правової кваліфікації його дій в рамках кримінального провадження№ 0000055 за статтею Кримінального Кодексу України, яка не передбачаєстягнення в дохід держави вилученого у нього та його близьких осіб майна.

Під час розмов ОСОБА_9 із слідчим СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_6 , які відбулися 03.06.2016 та 09.06.2016 у дворі адміністративної будівлі СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві, за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 48А реалізуючи злочинний задум з отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі групою осіб, будучи обізнаним із планом вчинення вимагання неправомірної вигоди та маючи на меті її отримання, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі неправомірної вигоди в сумі 36 000 доларів США в повному обсязі до направлення матеріалів кримінального провадження до суду. Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що з питання передачі неправомірної вигоди з ним повинен зв`язатись адвокат ОСОБА_7 та зв`язок з посадовими особами СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві слід тримати саме через нього.

08.07.2016 в період часу з 13 год. 25 хв. по 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , виконуючи свою роль посередника, під час чергової зустрічі з ОСОБА_9 , знаходячись у своєму адвокатському офісі за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи діяти умисно, діючи відповідно раніше розробленого злочинного плану, отримав обумовлену раніше частину неправомірної вигоди у розмірі 10 000,00 доларів США від ОСОБА_9 , після чого, запевнив ОСОБА_9 , що він діє відповідно до раніше досягнутих домовленостей з посадовими особами СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві і взяті на себе зобов`язання будуть виконані.

27 липня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду України ОСОБА_1 у приміщенні СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС в м. Києві за адерсою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила (Щербакова), 48А було проведено обшук з метою відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих у вигляді предмету вигоди, інших речей, які можуть містити сліди вчинення злочину з вимагання неправомірної вигоди.

В ході проведення обшуку в кабінеті 212 начальника слідчого управління розслідувань кримінальних проваджень Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві полковника міліції ОСОБА_5 , в його сейфі виявлено та вилучено грошові кошти, які знаходилися в поліетиленовому пакеті та мішку.

Зокрема, було вилучено:

1. Грошові кошти у сумі 1 736 540 гривень.

2. Грошові кошти у сумі 32 990 фунтів стерлінгів.

3. Грошові кошти у сумі 112 720 євро.

4. Грошові кошти у сумі 269 044 доларів США.

В ході проведення обшуку начальник оперативного управління ДПІ в Шевченківського районі ОСОБА_10 повідомив, що вказані грошові кошти є речовими доказами по кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчим управлінням ДПІ в Шевченківському районі. На підтвердження чого ним було надано матеріали (у т.ч. копії листів, ухвал, протоколів обшуку), які б пояснювали походження грошей.

Водночас, в ході вивчення наданих документів було встановлено значні розбіжності між фактично виявленими сумами грошей та сумами, вказаними у протоколах.

Зокрема, в документах слідчого управління фінансових розслідувань фігурують такі суми:

1. Грошові кошти у сумі 1 276 330 гривень (розбіжність 460 210 гривень).

2. Грошові кошти у сумі 27 500 фунтів стерлінгів (розбіжність 5 490 фунтів стерлінгів).

3. Грошові кошти у сумі 77 770 євро (розбіжність 34 950 євро).

4. Грошові кошти у сумі 259 744 долари США (розбіжність 9 300 доларів США).

Також згідно з наданими документами ідентифікуючі ознаки (номінал, серія купюр) відсутні, тому ідентифікувати їх приналежність до кримінального провадження, що розслідується слідчим управлінням фінансових розслідувань, неможливо. Відповідно до наданих документів встановлено, що арешт було накладено на 276 330 гривень, в той час як в пакеті детективами під час обшуку виявлено 1 736 540 гривень.

Виявлені факти дають підстави вважати, що частину грошей було умисно не обліковано в процесуальних документах з метою подальшого присвоєння та/або вимагання неправомірної вигоди у фігурантів кримінальних проваджень, що розслідуються слідчим управлінням фінансових розслідувань.

В кабінеті № 209 на робочому місці заступника начальника управління начальника

1 відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві майора податкової міліції ОСОБА_11 виявлено:

1. Спецзасіб для прихованого фіксування відеозапису, закамуфльований під запальничку жовтого кольору з маркуванням «501».

2. Спецзасіб для прихованого фіксування відеозапису, закамуфльований під брелок від сигналізації автомобіля чорного кольору.

3. Спецзасіб для прихованого фіксування відеозапису, закамуфльований під брелок від сигналізації автомобіля чорного кольору.

4. Пульт дистанційного керування чорного кольору.

5. Пульт дистанційного керування від засобувідеофіксації чорного кольору.

З огляду на те, що під час обшуку не було надано жодних документів, які б підтверджували легальність використання спеціальних технічних засобів отримання інформації, а також ураховуючи, що статтею 359 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за їх незаконне використання, виникла необхідність в проведенні експертизи вказаних засобів на предмет віднесення їх до класу спеціальних технічних засобів для негласного отримання та реєстрації аудіо/відео інформації.

З огляду на те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюються органом досудового розслідування у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, за який законом окрім покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років передбачена конфіскація майна, таким чином, матеріальні цінності, вилученні в ході обшукув будівлі СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС в м. Києві можуть стати предметом конфіскації та звернуті в дохід держави.

В судове засідання власники майна не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду були повідомленні належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Детектив ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав частково. Зазначив, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено власників грошових коштів у сумі 1 736 540 гривень, у сумі 32 990 фунтів стерлінгів, у сумі 112 720 євро, у сумі 269 044 доларів США та джерело їх походження, у зв`язку з чим відмовився від підтримання клопотання в частині накладення арешту на дані грошові кошти.

Заслухавши думку детектива, розглянувши дане клопотання, прихожу висновку про необхідність його часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4)наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

До таких критеріїв відповідно до п.4 ч.2 ст.167 КПК України, в т.ч. кошти отримані в наслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації.
Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостоїстатті 170 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на частину майна, з метою заборони на використання вказаного майна, яке може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на майно, вилучене під час обшуку 27 липня 2016 року приміщення СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила (Щербакова), 48А: Спецзасіб для прихованого фіксування відеозапису, закамуфльований під запальничку жовтого кольору з маркуванням «501»; спецзасіб для прихованого фіксування відеозапису, закамуфльований під брелок від сигналізації автомобіля чорного кольору; спецзасіб для прихованого фіксування відеозапису, закамуфльований під брелок від сигналізації автомобіля чорного кольору; пульт дистанційного керування чорного кольору; пульт дистанційного керування від засобу відеофіксації чорного кольору.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає виконанню слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1