Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1970/16-к

29 листопада 2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Коростені Житомирської області кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, не інваліда, військовозобов`язаного, учасника бойових дій при проведенні АТО, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України,-
23 січня 2016 року в період часу з 20.00 години до 21.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_5 в приміщені будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час раптово виниклих між ними неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 клинком кухонного ножа, якого взяв зі столу у приміщені будинку, умисно наніс численні удари ОСОБА_5 в область живота, грудної клітини, спини та рук, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої рани черевної порожнини з ушкодженням лівої долі печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та різаної рани носа, верхньої частини грудної клітки, спини, нижньої лівої кінцівки та рук, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що все зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсності. У скоєному щиросердечно розкаюється та просив суд його суворо не карати.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину стверджується зібраними письмовими доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив розглядати дане кримінальне провадження без його участі, а також зазначив, що до обвинуваченого претензій не має і просив обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати.
Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, як умисні дії, що виразилися в заподіянні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочини (алкоголь та конфлікти з потерпілим), особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, участь обвинуваченого в антитерористичній операції.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку.
Як особа ОСОБА_4 характеризується посередньо, не працює, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра чи лікаря - нарколога, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, являється учасником бойових дій при проведенні антитерористичної операції, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області - слід знищити.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.368, 370, 371 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально - виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази: светр, жилетку, теніску, сорочку, ніж, 2 паперові пакети зі змивами бурого кольору (що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області) - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів після його проголошення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1