АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/96/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту
Провадження №11кп/790/96/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, раніше судимий:
-29.04.2009 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-07.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі, звільнився 09.10.2012 року умовно-достроково за постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.10.2012 року на невідбуту частину покарання 1 рік 3 міс. позбавлення волі, зареєстрований: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.2 ст.289 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі, без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання рахується з моменту проголошення вироку, і зараховано в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 10.01.2014 року.
Утримується ОСОБА_8 під вартою у Харківській УВП №27 до набрання вироком законної сили.
Питання про судові витрати вирішене.
Згідно вироку, 7 січня 2014 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись за адресою м. Харків пров. Пластичний 9 підійшов до припаркованого на узбіччі автомобіля ВАЗ 2104, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, проти волі власника, з метою покататись, незаконно заволодів вищевказаним автомобілем, що належить ОСОБА_9 .
Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 привів у дію двигун автомобіля та почав рух, а доїхавши на ньому до поста ДАІ у с. Пісочин, був зупинений працівниками ДАІ, та залишивши викрадений автомобіль, зник у невідомому напрямку.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити міру покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував його повне сприяння органам досудового розслідування та суду в розкритті кримінального правопорушення, повне усвідомлення вчиненого та каяття, його сімейний стан, оскільки він має матір одиночку, яка потребує опіки.
Також, як на думку ОСОБА_8 , судом першої інстанції не враховано його вік, та те, що він тривалий час знаходиться під вартою, що практично виключає виправлення та впливає на подальше життя.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у повторному незаконному заволодінні транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, забраних по кримінальному провадженню та перевірених у судовому засіданні у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, яким дана належна правова оцінка.
Так, кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто з застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, і обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив свою провину у скоєному.
Юридична кваліфікація діянь ОСОБА_8 відповідає тому, що фактично було ним скоєно, та є правильною.
Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до ст.65 КК України в нижній межі санкції ч.2 ст.289 КК України, у відповідності до вимог Загальної частини КК України, з урахуванням ступені тяжкості скоєного правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, та те, що він скоїв кримінальне правопорушення через короткий строк після відбуття покарання по іншому вироку суду.
У зв`язку з цим колегія судді не вбачає підстав для зміни вироку в частині його пом`якшення, а тому рахує, що вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 у відбуту частину покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10.03.2015 року відносно ОСОБА_7 , засудженого по ч.2 ст.289 КК України без змін.
Зарахувати ОСОБА_7 у відбутий строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.01.2014 року по 24.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя
Судді -