Справа № 509/5522/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000988 від 29.04.2014 р. по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Секретарівка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого касиром-контролером відділу касових операцій і розрахунково-касового обслуговування департаменту бухгалтерського обліку та звітності в ТОВ «Група управління бізнесом», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по ст.ст.121 ч.1, 125 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2014 року приблизно в 20 годин, біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 , виникла сварка, в процесі якої ОСОБА_9 з метою спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно наніс останньому удар рукою в обличчя, від чого ОСОБА_10 впав на землю. Після того, як ОСОБА_10 піднявся, ОСОБА_9 взяв його лівою рукою за комір куртки та продовжив наносити удари по обличчю, в результаті чого спричинив ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна правої вушної раковини.

В той час, коли ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_10 , яка була у стані вагітності, про що достовірно було відомо обвинуваченому ОСОБА_9 , намагалась зупинити названу вище бійку. Пігарев, з метою спричинення ОСОБА_10 умисних тілесних ушкоджень, умисно наніс удар коліном в живіт ОСОБА_4 , в результаті чого причинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які привели до переривання вагітності у вигляді закритої травми живота, з розвитком прогресуючої ретроплацентарної гематоми в області матки. Зазначена травма призвела до переривання вагітності та смерті ненародженої дитини.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України визнав повністю, по ст.121 ч.1 КК України вину не визнав, при цьому показав, що дійсно у зазначений вище день та час та зазначеному вище місці він зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , яких знав раніш. Разом з ОСОБА_10 була також і його дружина ОСОБА_9 , яка плакала. Побачивши, що дружина плаче, він намагався вияснити у ОСОБА_10 та ОСОБА_10 причину плачу дружини, в результаті чого між ним та ОСОБА_10 виникла сварка, в процесі якої він наніс умисний удар в обличчя ОСОБА_10 . Від отриманого удару ОСОБА_10 впав на землю. Коли ОСОБА_10 намагався піднятись до нього підійшла ОСОБА_10 , яка була у стані вагітності, про що йому було добре відомо, та хотіла допомогти ОСОБА_10 піднятись. Взявши ОСОБА_10 за тулуб різко підняла його, в результаті чого закричала від болю. Після цього бійка зупинилась і ОСОБА_10 на своєму автомобілі повіз ОСОБА_10 до лікарні.

Вину свою по ст.121 ч.1 КК України не визнає, оскільки удар коліном у живіт ОСОБА_10 не наносив. Вважає, що переривання вагітності у ОСОБА_10 настало в результаті того, що вона намагалась підняти ОСОБА_10 з землі.

Не дивлячись на невизнання своєї вини по спричиненню тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються повністю підтверджується наступними доказами по справі:

-показами потерпілого ОСОБА_5 , з яких слідує, що 28.04.2014 р., приблизно в 19 годин, він зустрівся зі своєю дружиною, яку звинувачували у позашлюбних стосунках з ОСОБА_9 та дружиною ОСОБА_9 , з тим, щоб роз`яснити останній, що ОСОБА_9 має позашлюбні стосунки не з його дружиною, а з іншою жінкою, яка мешкає поряд з помешканням ОСОБА_9 . Він разом з названими жінками поїхали до будинку, в якому мешкає жінка, яка мала стосунки з ОСОБА_9 з тим, щоб показати жінці ОСОБА_9 вказану жінку. Вказаної жінки у квартирі не було. Вони вийшли з будинку і дружина ОСОБА_9 почала плакати. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 , який розпочав з ними сварку і потім несподівано для нього вдарив його кулаком в обличчя.

Від отриманого удару він упав на землю. Коли намагався піднятись до них підійшла його дружина, яка почала кричати на ОСОБА_9 з тим, щоб він перестав його бити. В цей час ОСОБА_9 наніс удар коліном в живіт його дружині, знаючи при цьому, що дружина вагітна, оскільки її вагітність була добре видна. Від отриманого удару дружина закричала. Побачивши, що дружині стало зле, він терміново на своєму автомобілі доставив дружину до лікарні. В лікарні дружина була прооперована. В результаті удару дружини у живіт, вони втратили дитину, яка померла після операції.

-показами потерпілої ОСОБА_4 , яка дала аналогічні покази з показами потерпілого ОСОБА_5

-показами свідка ОСОБА_11 , з яких слідує, що вона працює лікарем сьомого родильного будинку м. Одеса. У кінці квітня 2014 р. до приймального покою вказаного будинку була доставлена потерпіла ОСОБА_10 . Вона, як черговий лікар її оглянула. В процесі огляду виявила гематому в області живота ОСОБА_10 , остання скаржилась на біль в області живота. Клімова пояснила, що біль виникла від удару коліном у живіт. Після ультразвукового дослідження, було прийнято рішення з метою збереження життя ОСОБА_10 та дитини провести термінову операцію, що і було зроблено.

Для збереження життя матері та дитини вагітність була перервана.

-фотознімками ОСОБА_4 , на яких зафіксовано, що на момент вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_9 , було добре видно, що ОСОБА_10 знаходилась у стані вагітності (а.с.94-98).

-протоколом огляду предметів, в якому зафіксований огляд ДВД-диска, який підтверджує стан вагітності ОСОБА_10 на 28.04.2014 р.(а.см.99-101).

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 (а.с.105).

-протоколами проведення слідчого експерименту від 21.11.2014 р. та фото таблицею до них, з яких слідує, що потерпіла ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих показали де, коли та яким чином обвинувачений ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , які привели до переривання її вагітності та тілесні ушкодження ОСОБА_10 (а.с.107-124, 125- 141).

-висновком судово-медичної експертизи, з якого слідує, що у ОСОБА_5 мались легкі тілесні ушкодження у вигляді ссадна правої вушної раковини, які могли утвориться 25-28.04.2014 р. (а.с.185).

-висновком комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_4 , з якого слідує, що у ОСОБА_10 малась закрита тупа травма живота з розвитком прогресуючої ретроплацентарної гематоми. Вказані пошкодження відносяться до пошкоджень в області матки. Вказана травма спричинена діями тупого предмету внаслідок удару коліном у живіт і могла бути отримана 28.04.2014 р.

Вказана травма привела до переривання вагітності, у зв`язку з чим відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (а.с. 75-82).

-висновком комісійної судово-медичної експертизи по факту смерті новонародженого ОСОБА_12 , з якої слідує, що дитина ОСОБА_13 був новонародженим. Дитина народилася в терміні вагітності 27 тижнів.

Смерть дитини настала від легенево-серцевої недостатності, розвилась внаслідок масивних внутрішньошлуночкових крововиливів. Основною причиною цієї патології є асфіксія плода та новонародженого, що і мало місце в даному випадку.

Удар коліном в живіт матері дитини ОСОБА_4 привів до передчасного відшарування плаценти з кровотечею, що викликало необхідність розродження методом Кесарева розтину. Між смертю новонародженого і ударом коліном в живіт ОСОБА_4 існує прямий причинний зв`язок (а.с.83-93).

Таким чином, з урахуванням вищевикладених доказів суд не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що він не наносив удар коліном у живіт потерпілій ОСОБА_10 , що переривання вагітності у останньої трапилось внаслідок підняття нею свого чоловіка ОСОБА_10 з землі, вважає ці покази надуманими та даними тільки з метою уникнення покарання.

Вказані покази обвинуваченого ОСОБА_14 повністю спростовуються показами потерпілих, які прямо показали, що тільки від удару коліном у живіт ОСОБА_10 , у останньої перервалась вагітність.

Покази потерпілих об`єктивно підтвердженні показами свідка ОСОБА_11 , яка показала, що як лікар сьомого родильного будинку приймала участь у огляді та позапланової операції доставленої вагітної ОСОБА_10 . Під час огляду та операції бачила гематому в області живота ОСОБА_10 . Переривання вагітності у ОСОБА_10 було викликано відслоюванням плаценти від матки, висновками вищевказаних комісійних судово-медичних експертиз, які були підтверджені показами допитаним у судовому засіданні експертом ОСОБА_15 .

До показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в тій частині, що останні заперечували факт нанесення удару коліном у живіт ОСОБА_19 суд ставиться критично, вважає вказані покази не об`єктивними, даними тільки з метою захисту ОСОБА_14 , який є чоловіком ОСОБА_9 , зятем ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , оскільки вказані покази спростовуються совокупністю вище приведених доказів.

З вищевикладених обставин покази вищеназваних свідків суд до уваги не приймає.

Таким чином, оскільки ОСОБА_9 спричинив умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_10 та умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_10 , що призвело до переривання вагітності ОСОБА_10 , кримінальну відповідальність він повинен нести по ст.125 ч.1 та 121 ч.1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особу винного, його характеристику, сімейний стан.

За таких обставин суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_9 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь матеріальну шкоду сумі 2436 грн. 55 коп. та моральну шкоду у сумі 1500 000 гр. обвинувачений ОСОБА_9 не визнав з тих підстав, що злочин, який йому інкримінується та по якому ОСОБА_10 визнана потерпілою він не вчиняв.

Суд вважає, що позов ОСОБА_10 в частині стягнення матеріальної шкоди, відповідно до ст.1166 ЦК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджений належними доказами (а.с. 204-207).

Позов в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає також доведеним, оскільки дійсно в результаті вчиненого ОСОБА_9 відносно ОСОБА_10 злочину, ОСОБА_10 отримала моральну шкоду, яка проявилась як у фізичних стражданнях, спричинених болем, так і в душевних (моральних) стражданнях, які проявились у втраті дитини, порушенні звичайного стану життя, у зв`язку з чим находить можливим, відповідно до ст.1167 ЦК України стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 500 000 грн.

Речові докази по справі: мокрий архів та препарати гістологічного дослідження, які зберігаються в камері схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, суд вважає за необхідне знищити, ДВД-диск, який зберігається при матеріалах справи, суд вважає за необхідне залишити зберігати при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 125 ч.1 КК України та призначити покарання :

-по ст.121 ч.1 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи;

-по ст.125 ч.1 КК України 100 годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 6 (шість) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

До набранням вироком законної сили обрати ОСОБА_9 запобіжний захід взяття під варту.

Під варту взяти із зали суду.

Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 19 липня 2016 р., зарахувавши ОСОБА_9 у строк покарання, відповідно до ст.72 ч.5 КК України строк його попереднього ув`язнення з 11серпня 2015 р. по 23 січня 2016 р. та до набранням вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 502 436 грн. 55 коп.

Речові докази: мокрий архів та препарати гістологічного дослідження - знищити, ДВД-диск зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до палати по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1