Ухвала іменем україни 02 серпня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дарницького району м. Києва від 23 жовтня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 08 липня 2016 року її було залишено без руху та надано семиденний строк на усунення недоліків.

У межах встановленого строку захисник повторно звернулася до суду з касаційною скаргою аналогічного змісту, таким чином вимог ст. 427 КПК не дотрималася й не усунула усі недоліки, викладені в ухвалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав потрібно керуватися статтями 412414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім того, в ч. 2 ст. 412 КПК наведено перелік порушень цього Кодексу, за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Положеннями ст. 413 КПК визначено випадки неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, за яких судове рішення підлягає зміні або скасуванню.

Так у порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи на неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, захисник у касаційній скарзі не навела обґрунтування своїх вимог щодо незаконності згаданого судового рішення з посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права. Натомість вона стверджує про невідповідність висновків, встановлених судом першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Захисник не навела доводів на підтримання своєї позиції стосовно недотримання судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права з урахуванням положень ст. 412 КПК. Також вона не вказала, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив.
Крім того, касаційна скарга не містить посилання на жодну з безумовних підстав, передбачених ч. 2 ст. 412 КПК для скасування судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки захисник не усунув усіх недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, ця скарга підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Дарницького району м. Києва від 23 жовтня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3