20.04.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/328/16-к
провадження №1-кп/533/39/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Козельщинського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000084 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оленівка, Козельщинського району, Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює токарем в ПОСП «ВІДРОДЖЕННЯ», освіта професійно-технічна, не одружений, громадянин України, дітей на утриманні не має, тяжких захворювань не має, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2016 року ОСОБА_3 , працюючи токарем в ПРИВАТНО-ОРЕНДНОМУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «ВІДРОДЖЕННЯ», перебуваючи на робочому місці в тракторній бригаді цього підприємства, яка розташована в с.Оленівка Козельщинського району Полтавської області, у період часу з 15 години до 17 години, шляхом вільного доступу, з умислом на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно викрав з культиваторів 12 (дванадцять) борін БЗСС 1,0 та запасні частини з трактора МТЗ 80, а саме: маховик, комплект дизельних форсунок в кількості 4 (чотири) штуки, муфту щеплення, радіатор водяний 70У, фільтр тонкого очищення палива, на загальну суму 10 089 (десять тисяч вісімдесят дев`ять) грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вищевказаного злочину в повному обсязі, щиро розкаявся.
Обвинувачений показав, що працює токарем в ПОСП «ВІДРОДЖЕННЯ». В лютому 2016 року фактично виконував обов`язки сторожа тракторної бригади на вказаному підприємстві. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем вирішив здійснити крадіжку та за допомогою інструментів зняв запчастини з техніки, яка перебувала на території бригади та виніс їх з території тракторної бригади та сховав. Після цього здійснив продаж громадянину ОСОБА_7 вказаного майна, окрім викрадених 5 борін, які зникли з місця схованки.
В судовому засіданні, при визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому доцільно обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та необхідні для вирішення долі речових доказів. Обвинувачений, захисник, представник потерпілого погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинувачений проти даного рішення суду не заперечував. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та необхідні для вирішення долі речових доказів.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадання чужого майна (крадіжки), доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом у повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не має судимості, негативно оцінюється у виробничій характеристиці, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не має на утриманні інших осіб, вину визнає у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, яке пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України,суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України,не встановлено.

Оскільки санкцією ст.185 ч.1 КК України передбачено покарання, як пов`язане із позбавленням волі, так і види покарання не пов`язані із позбавленням волі, суд, обираючи вид покарання, враховує думку представника потерпілого, яка наполягала на максимально суворому покаранні обвинуваченого, а також те, що злочин вчинено ОСОБА_3 шляхом разукомлектування основних засобів виробництва, належних сільськогосподарському підприємству, що перешкоджає його господарській діяльності.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, як необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який вперше вчинив злочин, не має негативних оцінок в побутовій характеристиці, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, ст. ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчий інспекції.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: 7 (сім) борін, маховик, форсунки в складі, корзина щеплення, радіатор, паливний фільтр, залишити власнику ПОСП «ВІДРОДЖЕННЯ».

Відповідно до ст. 532 КПКУкраїни вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1