Ухвала
іменем україни
23 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000347 за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
виправданих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
законних
представників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:
вироком Нововолинського міського суду Волинсьої області від 29 жовтня 2015 року
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, зареєстрованого по

АДРЕСА_1 , такого, що
судимості не мав,

та
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
громадянина України, мешканця

АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Апеляційного суду Волинської області від 5 лютого 2015 року за частиною 2 статті 186 КК України на 5 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку терміном на 2 роки,

визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та виправдано за відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.
Згідно з вироком, ОСОБА_12 обвинувачувався в тому, що він, 22 квітня 2015 року в період часу з 20 години по 20 годину 30 хвилин, перебуваючи в більярдному залі ПП «ГРК «СіС» ТзОВ «Джерела», що розташований по пр. Дружби, 29, в м. Нововолинську, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_13 таємно викрав чотири більярдні кулі вартістю 800 грн, чим спричинив вказаному товариству майнову шкоду на зазначену суму.
Також, ОСОБА_14 обвинувачувався в тому, що він, 22 квітня 2015 року в період часу з 20 години по 20 годину 30 хвилин, перебуваючи в більярдному залі ПП «ГРК «СіС» ТзОВ «Джерела», що розташований по пр. Дружби, 29, в м. Нововолинську, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , повторно, таємно викрав чотири більярдні кулі вартістю 800 грн, чим спричинив вказаному товариству майнову шкоду на зазначену суму.
За вказаним обвинуваченням суд першої інстанції визнав ОСОБА_16 та ОСОБА_17 невинуватими за відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, враховуючи те, що вартість викрадених куль становить 60 грн, що на момент вчинення крадіжки не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року виправдувальний вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_17 залишено без зміни.
У касаційні скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції не наведено достатніх даних, які слугували підставою для відхилення апеляційної скарги прокурора, належним чином не оцінено всі викладені в ній доводи, а також повторно не дослідив обставини, встановлені під час кримінального правопорушення.

У запереченнях захисник ОСОБА_16 ОСОБА_18 вважає за необхідне залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, а ухвалу суду апеляційної інстанції без зміни.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, доводи виправданих, їх законних представників та захисників, які заперечували проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_19 пред`явлено обвинувачення у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_20 таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Такі їх дії кваліфіковано за частиною 2 статті 185 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_17 та ОСОБА_16 за вказаним обвинуваченням, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з наявних у матеріалах кримінального провадження даних щодо розміру заподіяної діями останніх шкоди, за яким не настає кримінальна відповідальність.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов, окрім іншого, з огляду на надані дані щодо розміру викраденого майна його власника ТОВ «Джерела» та показання його директора ОСОБА_21 .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій узгоджуються з дослідженими у ньому доказами.

Зокрема, як правильно встановлено судами, про кримінальне правопорушення було повідомлено ОСОБА_22 , а власником майна є ТОВ «Джерела», яке на момент вчинення ОСОБА_15 та ОСОБА_13 протиправних дій надав 1 квітня 2015 року ФОП ОСОБА_23 у оренду приміщення більярдного залу та передав у оренду майно. У зв`язку з чим, кримінальним процесуальним законом визначено процесуальний статус кожного з цих осіб, однак право на відшкодування завданої протиправними діями шкоди має саме власник цього майна.

Тобто, надання орендодавцем майна у оренду іншим особам або підприємствам не виключає його прав на нього та в подальшому не породжує прав вимоги на нього від орендарів.

Що стосується належності доказів на підтвердження розміру завданої шкоди від кримінального правопорушення, то слід зазначити, що така обставина підлягає обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.

Проте, стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування така обставина не була предметом доказування та доказово не підтверджувалася, у тому числі проведенням експертних досліджень.

Тоді як, власником майна було надано довідки та заяву про те, що вартість викраденого майна складає 60 грн та претензій майнового характеру не має, що і підтверджено директором товариства у судовому засідання, в яких ним вказано рік придбання майна 2008, визначено їх вартість та зазначено про необхідність списання куль для гри у більярд кожного року.

Водночас, надані стороною обвинувачення довідки від фізичних осіб -підприємців щодо вартості куль для гри в більярд також не містять всіх необхідних вихідних даних щодо ідентифікації їх цінового розміру з огляду на їх різновиди, з чого і формується ціна.

Разом з цим, в зазначених довідках ціна сформована на комплект куль з 16 шт та їх діаметру.

З огляду на змагальність сторін, як засади кримінального провадження, то, за відсутності заходів по встановленню розміру викраденого майна та даних про це, перевага в доказах надається власнику майна, який вправі також доказувати розмір завданої йому шкоди.

Тоді як, відшкодований розмір шкоди не може розцінюватися як розмір викраденого майна.

Вказане також відображено у висновках суду апеляційної інстанції, а отже, колегія суддів не вбачає підстав, які б вказували на спроможність касаційних вимог прокурора, а відтак і для їх задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанцій, - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3