Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/1691/16-к
пр. № 1-кп/759/240/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000195 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню-спеціальну освіту, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.12.2012 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309; ч. 1 ст. 317; ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 09.01.2013 по відбуттю строку покарання;

- 22.11.2013 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15; ч. 1 ст. 185; ч. 2 ст. 309; ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24.07.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014, згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавський обл. від 16.07.2014,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 08.01.2016 приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись біля буд. № 6-А по вул. Ак. Корольова в м. Києві, звернув увагу на автомобіль «ГАЗ 3308», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Зазирнувши в салон даного автомобіля, ОСОБА_3 побачив автомагнітолу та, не маючи постійного місця роботи, інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішив таємно викрасти дане чуже майно, з метою обернення його на свою користь.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підійшов до автомобіля «ГАЗ 3308», д.н.з. НОМЕР_1 , та шляхом пошкодження замка лівих передніх дверцят, проник в салон автомобіля, звідки з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав належну ОСОБА_7 автомагнітолу з передньою панеллю до неї марки «KENWOOD KE 314», вартість якої згідно із висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна становить 1994 грн, після чого приблизно о 19 год. 40 хв. з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 08.01.2016 приблизно 19 год. 40 хв. він прогулювався по вул. Ак. Корольова, що у м. Києві в сторону кінотеатру «Лейпциг», звернув увагу на автомобіль «ГАЗ 3308», д.н.з. НОМЕР_1 . Підійшовши до даного автомобіля він, шляхом пошкодження замка лівих передніх дверцят, проник в салон автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу з передньою панеллю до неї марки «KENWOOD KE 314». Дану автомагнітолу він сховав собі під куртку та з місця вчинення злочину пішов в сторону кінотеатру «Лейпціг». Однак, майже одразу він був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього автомагнітолу. Крім того, показав, що автомагнітолу він хотів віднести собі додому, не зважаючи на те, що власного автомобіля немає. Чому вчинив крадіжку пояснити не може, адже заборонених речовин більше не вживає. Також показав, що він неофіційно працює вантажником-комплектувальником та займається волонтерством, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню доньку, має невиліковну хворобу, а відтак, просив не застосувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження (прокурор та потерпілий), не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 08.01.2016 приблизно о 19 год. 40 хв., знаходячись біля буд. № 6-А по вул. Ак. Корольова в м. Києві, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, зі слів проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню доньку, працює неофіційно вантажником-комплектувальником, займається волонтерською діяльністю у громадській організації «Клуб «Еней», а також у даній організації проходить курс лікування та реабілітації від наркотичної залежності, за даним місцем роботи (волонтерська діяльність) характеризується позитивно, також позитивно характеризується за колишнім місцем відбування покарання, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що також характеризує обвинуваченого з позитивного боку, за даними облікової документації з 18.02.2016 знаходиться на диспансерному обліку в Київській міській клінічній лікарні № 5, має невиліковну хворобу, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції вказаної частини ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речовий доказ: автомагнітолу з передньою панеллю до неї марки «KENWOOD KE 314», яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити власнику (законному володільцю) ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: