АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/620/16 Справа № 200/7851/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 р. про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, -

встановила:

28 квітня 2016 р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, несудимої, проживає: АДРЕСА_1

застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 червня 2016 р. з визначенням застави у розмірі 350000 грн. з покладенням на неї відповідних обов*язків, передбачених ст. 184 КПК.

Відповідно до матерілів провадження, Муляр підозрюється у тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_9 та іншими особами в період з листопада 2015 р. по кінець січня 2016 р. з метою збагачення, використовуючи психологічний вплив через відсутність роботи та інших тяжких сімейних обствин, завербували для сексуальної есплуатації ОСОБА_10 , якій 26 січня 2016 р. передали необхідні документи для вильоту до ОАЕ, після чього остання 27 січня 2016 р. з аеропорту м. Бориспіль перемістилась через державний кордон України.

Обставини вчинення данного злочину розслідуються у кримінальному провадженні № 0000184, відкритому 14 березня 2016 р. за ознаками ст. 149 ч. 2 КК.

27 квітня 2016 р. о 19 год. 25 хвил. Муляр затримана в якості підозрюваної, про що складено протокол відповідно до ст. 208 КПК.

28 квітня 2016 р. останній повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ст. 149 ч. 2 КК.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя послався на те, що ОСОБА_11 не працює, існувала за рахунок коштів отриманих злочинним шляхом. Прийнято до уваги, що обгрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину. Вважає, що існують ризики переховатися від органу слідства та суду, впливати на потерпілих, знищити, сховати речі і документи.

Захисник не згоден з рішенням слідчого судді. В апеляції просить його скасувати, постановити нове, яким застосувати щодо ОСОБА_11 запобіжний захід особисте зобов*язання з покладанням на неї обов*язків, передбачених ст. 194 КПК.

Посилання слідчого судді тільки на обгрунтованість підозри у скоєнні особливо тяжкого злочину, не може являтися безумовною підставою для застосування самого суворого запобіжного заходу, пов*язаного з позбавленням волі. Вказує, що на прокурорі лежить обов*язок довести суду кожну обставину зазначену у клопотанні, а також наявність ризиків.

Стверджує, що прокурор не зміг довести існування, передбачених законом підстав для затримання ОСОБА_6 без ухвали слідчого судді. Посилання в протоколі від 27 квітня 2016 р. на безпосередність затримання після вчинення злочину, що саме ця особа щойно вчинила злочин - безпідставні, оскільки відповідно до того ж протоколу, злочин ОСОБА_11 вчинено 18 грудня 2015 р. та 27 січня 2016 р., що спростовує безпосередність затримання останньої після його вчинення. Не встановлено очевидців, якіб вказували на ОСОБА_6 , як на особу, якаб скоїла злочин. Не встановлена наявність на ній, її одязі чи місці події ознак, якіб свідчили про щойно скоєний ОСОБА_6 злочин. При обшуці у ней нічого не вилучено.

Вважає, що відсутність вказаних даних свідчить про те, що затримання підозрюваної могло бути здійснено з дозволу слідчого судді. Оскільки таке рішення не приймалось, стверджує, що затримання проведено з порушенням процесуального закону. Тому вона була незаконно позбавлена волі з 19 год. 25 хвил. 27 квітня 2016 р. до 17 год. 28 квітня 2016 р.

Оскільки до повноважень слідчого судді відноситься здійснення судового контролю за дотриманням прав осіб у кримінальному провадженні, то останнім безпідставно не визнано протокол затримання незаконним.

Визначив дату закінчення дії оскаржуваної ухвали 19 год. 25 хвил. 27 червня 2016 р., слідчим суддею порушено вимоги ст. ст. 115 ч. 5; 197 ч. 1 КПК, так як, тримання ОСОБА_11 під вартою обрано не на 60 днів, а на 62 дня.

Під час апеляційного розгляду підозрювана та її захисник підтримали свої вимоги про скасування ухвали і застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу особисте зобов*язання.
Прокурор вважав судове рішення законним і обгрунтованим.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану та її захисника, прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінального і судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.

Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що суддя, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється в інкримінуємому їй злочині. Цей висновок підтверджено даними, які містяться в протоколах допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 про їх вмовляння про можливість надання послуг сексуального характеру в ОАЕ; в протоколах впізнання останніми ОСОБА_11 і іншими доказами, які містять дані про час, місце, мотив злочину, спосібу вмовлянь, вербування та переміщення потерпілих, наслідків таких дій та інші фактичні обставини злочину, які складають елементи кримінально-караних діянь, у скоєнні яких підозрює орган слідства ОСОБА_11 .

Сукупність ризиків і обставин, на які послався суддя свідчать про неможливість в застосуванні менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_11 скоїла особливо тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, що вона не працює і не має постійного джерела доходів. Дані обставини являються підгрунтям для виникнення реальних ризиків переховування від органу слідства та суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у кримінальному провадженню, ризику сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення істини по справі.

Вказані дані суд прийняв до уваги і дав їм належну оцінку. Обгрунтовано послався на те, що вони унеможливлюють застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу особисте зобов*язання.

Твердження захисту про порушеня слідчим порядку затримання без дозволу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження.

Із наданих матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_11 затримано 27 квітня 2016 р. в порядку ст. 208 КПК безпосереньо після вчинення злочину і що потерпілі вказали на те, що саме дана особа вчинила злочин у відношенні них.

Звертається увага на те, що саме ця підстава передбачена вимогами вищенаведеної норми процесуального закону, і надає уповноваженій службовій особі можливість без ухвали слідчого судді затримати особу за підозрою у вчиненні злочину.

Посилання захисника на давність скоєного інкримінованого ОСОБА_11 злочину у співідношенні з підставами затримання, не приймаються колегією до уваги. Із справи вбачається, що про обставини скоєного в період з листопада 2015 р. по кінець січня 2016 р. злочину органу слідства стало відомо із показань потерпілих 16 лютого 2016 р. та 23 квітня 2016 р. Після їх перевірки, було прийняте рішення про затримання 27 квітня 2016 р. підозрюваної.

Сукупність вказаних даних приводить колегію суддів до висновку про відсутність порушень при затриманні органом слідства підозрюваної ОСОБА_11 .

Колегія вважає, що рішення суду про застосування запобіжного заходу тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_11 і стане перешкодою для ухилення від слідства, суду, у скоєнні іншого злочину, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також у знищенні документів які мають істотне значення для встановлення істини.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови захиснику та підозрюваної в задоволенні апеляції в застосуванні найменш суворого запобіжного заходу.

Підстав для скасування судового рішення колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляцію захисника підозрюваної ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 р. про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою з заставою у розмірі 350000 грн. щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2