АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/733/16 Справа № 213/1385/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Дніпропетровської області

у складі головуючого- судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі- ОСОБА_5

за участю скаржника- ОСОБА_6

представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

прокурора- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 09 червня 2016 року, якепогоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської ОСОБА_10 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, задоволено клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 09 червня 2016 року, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської ОСОБА_10 та накладено арешт на автомобіль «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, який належить ОСОБА_11 , однак перебуваєу користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .
Свої висновки слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст.170 КПК України-ст.173 КПК України, ст.175 КПК України, обґрунтовує встановленими органом досудового розслідування обставинами, відповідно до яких 08 червня 2016 року, приблизно о 14 годині, на автомобільній дорозі «Кривий Ріг-Широке» патрульною службою був зупинений автомобіль «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер « НОМЕР_1 »,який згідно реєстрації даного транспорту належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив металобрухт без документів, з послідуючим вилученням під час огляду самого автомобілю, ключів та свідоцтва про реєстрацію зазначеного автомобіля, з внесенням даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України. Оскільки вказаний автомобіль був використаний як знаряддя вчинення правопорушення і має значення речового доказу, а його вилучення необхідне для проведення ряду слідчих дій, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий суддя і прийшов до висновку, що сам по собі має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та має доказове значення по справі.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, скаржником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, відповідно до якої, з посиланням на вимоги ст.404 КПК України, ст.405 КПК України, ст.407 КПК України, останній просить ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року- скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, оскільки останнім не було наведено будь-яких фактів, які б підтверджували пряму або опосередковану його участь як водія або перевізника у здійсненні діяльності металобрухту, як і не навів всупереч вимогам чинного законодавства про наявність обставин, що свідчать можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна на яке накладено арешт.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи скаржника та його адвоката, які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію ОСОБА_6 без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, слідчого ОСОБА_9 , дослідивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали проваджень, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до частини 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.

При застосуваннізаходівзабезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенніпитання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1) ч.2 ст.170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі- Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданнямарешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п.1) ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, в тому числі ті, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального проваджень, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2016 року /а.с.п.3/, з присвоєнням кримінальному провадженню № 0000793.

Відповідно до витягу з зазначеного ЄРДР вбачається, що 08 червня 2016 року, приблизно о 14 годині до чергової частини Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від патрульної поліціїм.Кривого Рогу, про те, що на автомобільній дорозі «Кривий Ріг-Широке» ними зупинений автомобіль «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який перевозив металобрухт, під ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09 червня 2016 року, слідчий з СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся з клопотанням від 09 червня 2016 року, погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської ОСОБА_10 , про арешт майна /а.с.п.1-2/, в якому, посилаючись на вимоги ст.40 КПК України, ст.98 КПК України, ст.100 КПК України, ст.167 КПК України, ст.170 КПК України, ст.171 КПК України, зазначив, що під час досудового розслідування встановлено відомості того, що вищевказаний автомобіль був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення і має значення речового доказу, а його вилучення необхідно для проведення ряду слідчих дій, а також для вирішення питання про залучення його в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню, тому для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищевказаного автомобіля та майна, яке в ньому знаходиться, необхідно вжити заходів щодо його збереження.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість зазначеного вище клопотання від 09 червня 2016 року про арешт майна /а.с.п.1-2/, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи слідчого, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про накладення арешту на автомобіль «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1982 року випуску, який належить ОСОБА_11 і перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ,обґрунтувавши свою ухвалу тим, що слідчий довів, що зазначені речі мають суттєве доказове значення для встановлення важливих обставин по кримінальному провадженню з чим погоджується і судова колегія.
При цьому слід відмітити, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України, оскільки відповідно до вимог ст.214 КПК України, ст.223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а повідомлення про підозру, згідно з п.3) ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а тому дане не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним ст.170 КПК України, для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні на підставі вищевикладених положень чинного КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були дотримані положення ст.131 КПК України, ч.2 ст.170 2 КПК України, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, істотних порушень вимог КПК України при її постановлені допущено не було, підстав вважати що на автомобіль «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1982 року випуску, який належить ОСОБА_11 , однак перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 необґрунтовано накладено арешт- немає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.170 КПК України, ст.173 КПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року),ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 09 червня 2016 року, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської ОСОБА_10 та накладено арешт на автомобіль «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1982 року випуску, який належить ОСОБА_11 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишитибез задоволення.

Ухвала набираєзаконноїсили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4