УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/4562/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2016 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2016 року та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Апелянт зазначив, що призначене покарання є необ`єктивним та занадто суворим. При призначенні покарання суд не врахував усі обставини кримінального провадження.
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання 2 (два ) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 28.01.2015 року та остаточно призначив 4 (чотири) роки 1(один) місяць позбавлення волі.
Речовий доказ: медичний шприц з наркотичним засобом «опій ацетильований», який зберігається в камері речових доказів УМВС України в Житомирській області - знищено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 384,00 гривні.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, ОСОБА_6 13.03.2015 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку №27 по пров.1-му Транзитному в м. Житомирі, незаконно, повторно, шляхом знахідки, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,072 грама, який незаконно, повторно, без мети збуту, зберігаючи при собі, переносив вулицями міста Житомира до 12 години 20 хвилин.
13.03.2015 року о 12 годині 20 хвилин під час проведення огляду місця події за адресою: м. Житомир, пров.1-й Транзитний, 22, у ОСОБА_6 працівниками міліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою 0,072 грама, який він, незаконно, повторно, придбав та зберігав для власних потреб, без мети збуту.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом у порядку ст.349 КПК України. Дії обвинуваченого за ч.2ст.309 КК України кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України.
Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні судом покарання є безпідставними.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості. Судом враховано дані про особу винного, який за місцем свого проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин під час іспитового строку. Як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття у вчиненні злочину.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції призначив покарання в мінімальному розмірі санкції ч.2 ст.309 КК України та з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив злочин у період іспитового строку, призначеного за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 28.01.2015року, за яким його було засуджено до 4 років позбавлення волі, суд за правилами ст.71 КК України призначив покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,що є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
На вказану ухвалу учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: