АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/979/16 Справа № 711/7244/16-к Категорія: ч.2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
1) 13.05.1992 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 118 ч.2, 141 ч.2 КК України 1960 р. до позбавлення волі строком 6 років, звільненого з місць позбавлення волі 12.02.1998 р. у зв`язку з відбуттям покарання;
2) 23.12.1999 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 222 ч.1 КК України 1960 р. до позбавлення волі строком 3 роки із застосуванням ст. 45 КК України 1960 р. з іспитовим строком 3 роки;
3) 26.12.2000 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 229-1, 43 КК України 1960 р. до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 30.04.2003 р. умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 2 дні на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2003 р.;
4) 20.04.2011 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією 1/2 частини майна, звільненого 30.08.2013 р. умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 12 днів на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2013 р.,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Строк покарання обчислювати з 24 травня 2016 року. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 24 травня 2016 року по 07 вересня 2016 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою в Черкаському СІЗО до набрання вироком законної сили.
Вирішено стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 4 273 грн. 44 коп.
Витрати на залучення експерта в розмірі 351 грн. 84 коп. віднесено за рахунок держави.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 02.06.2016 р. на наступне майно: пістолет чорного кольору, що зданий на зберігання на склад озброєння ГУНП в Черкаській області; грошові кошти в сумі 962 гривні, що здані на депозитний рахунок ГУНП в Черкаській області по квитанції № 154 від 22.06.2016 р.; мобільний телефон «Нокіа 1100», мобільний телефон «Ел-Джі АМТ-0172»; мобільний телефон «Соні Еріксон»; мобільний телефон «Нокіа 5130с-2» з сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Нокіа 6700с-2» з сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Флай» з сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_3 та сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 ; ноутбук «Асус», електронні ваги чорного кольору «Бауер К-19», які зберігаються в кімнаті речових доказів при СУ ГУНП в Черкаській області, та передано вказані предмети ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_1 .
Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він раніше судимий за ст. 307 КК України, за невстановлених обставин і у невстановлений час незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено ацетильований опій масою в перерахунку на суху речовину не менше 0,7471 г; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи масою в перерахунку на суху речовину 0,0945 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін загальною масою 7,156 г в перерахунку на амфетамін - основу, що є великими розмірами, які незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 24 травня 2016 року, коли в період з 13 години 20 хвилин до 15 години 20 хвилин працівники поліції провели обшук в його помешканні та вилучили вказані наркотичні засоби і психотропну речовину.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що судом першої інстанції не враховано те, що він є інвалідом 3-ї групи, має 2 смертельні хвороби, а також має 2-х неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Просить врахувати те, що він співпрацював з органами досудового розслідування, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та застосувати відносно нього вимоги ст. 69 КК України, пом`якшивши йому покарання.

Не погоджуючись з вказаним вироком захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що суд першої інстанції критично оцінив подані стороною захисту докази, що пом`якшують вину обвинуваченого та безпідставно не застосував вимоги ст. 75 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити, застосувавши до призначеного покарання ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подані апеляції, та просив їх задоволити з наведених в них підстав, також пояснив, що на сьогодні він змінює свої апеляційні вимоги та пропонує суду застосувати відносно нього вимоги ст. 75 КК України, пояснити, що місцевий суд не врахував, при призначенні йому мінімальної за розміром міри покарання, яка передбачена санкцією статті 309 ч. 2 КК України не зміг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченими.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на суворість призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання не підлягають задоволенню, оскільки при призначенні мінімального покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 309 КК України місцевий суд вірно врахував, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_7 злочин є середньої тяжкості згідно з класифікацією тяжкості злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, дані про особу винного, який раніше вчиняв аналогічні та інші злочини і відбував покарання в місцях позбавлення волі, але не виправився, за місцем проживання характеризується позитивно. Також вірно враховано в якості пом`якшуючих покарання обставин наявність неповнолітньої дитини та стан його здоров`я у зв`язку з чим він визнаний інвалідом 3 групи безстроково, а також в якості обтяжуючих покарання обставини рецидив злочинів.
Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляціях обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 щодо суворості покарання непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи викладені в апеляціях вже враховані судом першої інстанції

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції з приводу того, що не є пом`якшуючою обставиною визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки органом досудового розслідування зібрано безперечні докази його винуватості, і останній своїми показами тільки констатував встановлені факти. Також з матеріалів кримінального провадження вбачається що обвинувачений ОСОБА_7 є батьком лише ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 131), а батьком ОСОБА_11 , 09.05.2015 року є ОСОБА_11 , а не обвинувачений ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 132).

За зазначених вище обставин призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів і призначено в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України і є мінімальним, яке передбачене санкцією зазначеної статті.

Враховуючи наведене, вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 вересня 2016 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляцій обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 вересня 2016 року залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 вересня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі, тобто з 08.09.2016 року по 24.11.2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :