Справа № 461/4817/16-к
Провадження №1-кп/461/390/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002475 від 05.06.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України, такий що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:
05.06.2016 року, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав з балкону загального користування синтетичний килимок вартістю 200,00 грн., електровафельницю, вартістю 150,00 грн., рюкзак, вартістю 10,00 грн., м`які іграшки, у кількості 5 шт., вартістю 250,00 грн., що належать ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 610,00 грн.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
При поданні прокуратурою обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 було подано також угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 22.07.2016 року, в якій зазначено, що обвинувачений у скоєному щиро розкаюється, матеріальну шкоду відшкодував, а потерпіла будь-яких претензій матеріального чи іншого характеру до ОСОБА_6 не має.
Згідно даної угоди підозрюваний та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
В угоді про примирення, зокрема, сторони мають передбачити: кваліфікацію злочину; розмір шкоди, завданої злочином; строк відшкодування шкоди чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. До того ж угоду про примирення затверджено в присутності та за підписами потерпілої та обвинуваченого.

Потерпіла сторона також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні покарання суд, згідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у випадку затвердження вироком угоди про примирення, призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставини, що пом`якшують покарання добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Міра покарання, яку узгоджено сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.314, ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою стороною ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, ч.1 ст.185 КК України, ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В АЛ И В:

Затвердити угоду про примирення від 22.07.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Речові докази у справі, а саме: синтетичний килимок, електровафельницю, рюкзак, м`які іграшки, у кількості 5 шт. залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 30 діб після проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку ч.6 ст.376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1