Справа № 1-кп/593/141/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" листопада 2016 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань від 14 липня 2016 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Зборівського районного суду від 30.08.2011 р. за ч.2 ст.185 КК України - до 3 років позбавлення волі;
- вироком Козівського районного суду від 26.06.2012 року за ч.2 ст.304, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України - до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання у виді 2 місяців позбавлення волі за вироком Зборівського районного суду від 30.08.2011 р. і остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- вироком Підволочиського районного суду від 04.10.2012 року за ч.2 ст.185 КК України - до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі за вироком Козівського районного суду від 26.06.2012 р. і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 21.05.2015 р. Шевченківським районним судом м. Львова невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 3 місяці обмеження волі. 01.02.2016 р. Рівенським районним судом Рівненської області зараховано в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 21.05.2012 р. по 26.12.2012 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений 29.02.2016 р. за відбуттям строку покарання,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

10 липня 2016 року у раніше судимого за вчинення корисливих злочинів проти власності ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з території колишнього підприємства «Козівський райагропостач», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , а саме виробів із металу.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 10 липня 2016 року близько 16 години ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із заздалегідь заготовленими для вчинення кримінального правопорушення предметами, а саме з металевим ручним візком та ломом пройшов на огороджену, але без наявності в`їздної брами, територію колишнього підприємства «Козівський райагропостач».
Перебуваючи на вищевказаній території, ОСОБА_3 почав оглядати її, під час чого побачив розміщені на ній п`ять металевих контейнерів із подвійними металевими дверима, які на праві власності належать ОСОБА_7 . Надалі, з метою вчинення крадіжки, ОСОБА_3 , з допомогою металевого лома демонтував із двох контейнерів четверо металевих дверей, загальною вагою 130 кілограм та вартістю 325 грн., із розрахунку закупівельної ціни 1 кг металобрухту 2 грн. 50 коп.
Демонтовані двері, в цей же день, ОСОБА_3 , використовуючи спеціально підготовлений металевий ручний візок, із території колишнього підприємства «Козівський райагропостач» перевіз на АДРЕСА_3 , де реалізував їх ОСОБА_8 за грошові кошти в загальній сумі 300,00 грн.
В результаті злочинних діянь ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 325,00 грн.
Окрім того, ОСОБА_3 , через декілька днів вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна.
Так, 13 липня 2016 року у ОСОБА_3 , якому було відомо про місце знаходження металевих предметів, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з території колишнього підприємства «Козівський райагропостач», а саме металевих дверей від металевих контейнерів.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 13 липня 2016 року близько 17 години ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим жителем АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , підійшов до території колишнього підприємства «Козівський райагропостач», що в смт. Козова по вул. Гагаріна, 13. Однак, не бажаючи повідомляти про дійсний свій намір ОСОБА_9 , маючи на меті скористатися його допомогою при вчиненні крадіжки та у зв`язку із зазначеним переконати останнього у законності їхніх діянь, ОСОБА_3 сказав останньому, що майно на вказаній території нікому не належить і ні для кого не становить будь-якої цінності, та попросив йому допомогти, на що той погодився. Після цього, ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним та ОСОБА_9 ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшов на огороджену, але без наявності в`їздної брами територію.
Перебуваючи на вказаній території колишнього підприємства «Козівський райагропостач», ОСОБА_3 , вже орієнтуючись на ній, разом із ОСОБА_9 підійшли до п`ятьох металевих контейнерів із вже частково демонтованими металевими дверима, які на праві власності належать ОСОБА_7 . Надалі, реалізуючи свій злочинний намір до кінця та переслідуючи корисливу мету незаконної наживи, ОСОБА_3 , використовуючи заздалегідь заготовлений та принесений із собою лом, демонтував із двох контейнерів троє металевих дверей, загальною вагою 110 кілограм та вартістю 275 грн., із розрахунку закупівельної ціни 1 кг металобрухту 2 грн. 50 коп.
Демонтовані 3 металевих дверей ОСОБА_3 за допомогою ОСОБА_9 переніс з території колишнього підприємства «Козівського райагропостач» та перекинув через огорожу на територію домогосподарства ОСОБА_10 , отримавши надалі можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
В результаті злочинних діянь ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 275,00 грн.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.

09 листопада 2016 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру заподіяної шкоди, відомості про відшкодування шкоди, обов`язок ОСОБА_3 з дозволу потерпілого ОСОБА_11 встановити на місце попередньо демонтовані 7 (сім) металевих дверей, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому діяннях, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 09 листопада 2016 року підтримує, просить її затвердити, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим підтримує, просить її затвердити.

Прокурор укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим підтримує, вважає, що її слід затвердити

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим міра покарання визначена у відповідності до ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування з випробуванням згідно ст. 75 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: четверо металевих дверей, які добровільно видав ОСОБА_12 та троє металевих дверей, які були вилучені в ході огляду місця події із господарства ОСОБА_10 та передані на зберігання власнику - залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 09 листопада 2016 року між потерпілим та обвинуваченим.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: четверо металевих дверей, які добровільно видав ОСОБА_12 та троє металевих дверей, які були вилучені в ході огляду місця події із господарства ОСОБА_10 та передані на зберігання власнику - залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: