Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1 - 26
ВИРОК

іменем України

1 червня 2010 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

Головуючої судці Шемети Т.М.

при секретарі Коломієць В.О.

з участю прокурора Новаківського О.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, - у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 289 ч.2, 185 ч 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2009 року біля 01 години в с. Вишенька Хмільницького району, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою з ОСОБА_2, який теж перебував в стані алкогольного сп'яніння за пропозицією останнього, проникли на охоронювану територію ФГ "Вишенька та родина" де незаконно заволоділи автомобілем "ІЖ-2715", 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та вартість якого згідно авто-товарознавчої експертизи №7 від 16 липня 2009 року становить 9 531 гривню.

Повторно 05 липня 2009 року біля 3 години 30 хв. в с. Вишенька по вул.. Зарічній ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, будучи свідком незаконного заволодіння ОСОБА_2 скутера «Хонда», після того як останній покинув його на обочині та пішов, таємно, умисно, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, будучи достовірно обізнаним про те, що даний скутер належить його односельчанину ОСОБА_4, викрав його та сховав в одному з нежилих будинків с. Вишенька, завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2 500 грн..

Свою вину в скоєнні вказаних злочинів підсудний ОСОБА_1 визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому та показав, що він в той день був ввечері біля клубу , де розпивали спиртне. ОСОБА_2 запропонував з території фермерського господарства взяти автомобіль. Вони пішли на територію, яка охороняється, ОСОБА_2 відчинив браму, автомобіль був відчинений, вони сіли в нього: ОСОБА_2 за кермо, а ОСОБА_1 поряд. Коли виїхали за територію, то ОСОБА_1 захотів сісти за кермо, вийшов з автомобіля, але ОСОБА_2 продовжив рухатися, залишивши ОСОБА_1 та через деякий час зїхав в рів і не зміг виїхати та покинув автомобіль. Потім він пішов в село та став розмовляти з ОСОБА_5, а ОСОБА_2 пішов в село та через деякий час приїхав на скутері, який не заводився. Не змігши його завести, ОСОБА_2 покинув скутер та пішов знову в село. А він, знаючи, що скутер чужий, взяв його та закотив в стару хату, в якій ніхто не живе та там заховав.

В порядку ст. 299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують підсудний та потерпілі. Підсудний та потерпілі правильно розуміють фактичні обставини справи, сумнівів в добровільності та істинності їх позицій немає, вони не мають наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлюють, що будуть позбавлені такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати:

автомобілем ІЖ-2715, вартістю 9 531 гривня, належним на праві приватної власності ОСОБА_3,

-по ст. 185 ч.І КК України, оскільки він повторно 5 липня 2009 року біля 4 год. Таємно, 1 шляхом вільного доступу викрав скутер «Хонда» вартістю 2 500 гривень, що належав на праві приватної власності ОСОБА_4.

При обранні виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, його молодий вік, те, що він відшкодував збитки спричиненні злочином, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, те, що потерпілі до нього претензій не мають та не наполягають на призначенні міри покарання, повязаної з позбавленням волі. Обтяжуючою вину обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. Тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення ст.ст. 75,76 КК України та не застосовуючи максимальної міри покарання, передбаченого ст.. 185 ч.І КК Україниі застосувавши мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ст.. 289 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, КПК України ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання: по ст. 289 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі, по ст. 185 ч.І КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Остаточно, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в порядку ст.70 КК України, призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В силу ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців і в силу ст. 76 КК України покласти на нього обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти із зали суду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 121 гривню 77 коп. судових витрат за проведення авто товарознавчого дослідження № 5 від 8 липня 2009 року.

Вирок можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з наступного дня після його проголошення.

Г оловуюча: