Провадження № 1-кс/369/2294/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Заявлені вимоги скаржник мотивує тим, що в межах кримінального провадження № 0003924 від 15 грудня 2014 року, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, 27 жовтня 2016 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області було винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 3/10 б від 01 жовтня 2016 року та акту приймания-передачі приміщення від 01 липня 2016 року, перебуває у володінні та користуванні ФОП ОСОБА_3 .

На виконання вищезазначеної ухвали прокурором Києво- Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 разом із співробітниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області 03 листопада 2016 року було розпочато обшук нежилого приміщення. В ході проведення обшуку прокурором, було виявлено та вилучено належне ФОП ОСОБА_3 майно а саме: системні блоки у кількості 13 шт.; Монітори у кількості 13 шт.; Клавіатури у кількості 13 шт.; Оптичні маніпулятори у кількості 13 шт.; Флеш-накопичувачі у кількості 13 шт.; Роутер; Відеореєстратор; Грошові кошти на загальну суму 7677 грн.; Мобільний телефон Samsung; Мобільний телефон іРhone із зарядним пристроєм та навушниками; Музичний центр; Термінал 8Х-410; Сканер; Камери відеоспостереження у кількості 4 шт.

Так заявник зазначає, що усе вилучене під час обшуку майно безпосередньо пов`язане саме з відповідною законною діяльністю із розповсюдження державних лотерей, що здійснюється ФОП ОСОБА_3 за вказаною адресою з 24 жовтня 2016 року, і ніякого відношення до незаконних дій із ведення та організації грального бізнесу немає. За допомогою вилученого майна у нежилому приміщенні за вказаною адресою, що на підставі договору оренди від 01 жовтня 2016 року перебуває у володінні та користуванні ФОП ОСОБА_3 , здійснюється законна господарська діяльність з розповсюдження державних грошових лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.», яка ніякого відношення до грального бізнесу не має.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства заявник просив суд: зобов`язати прокурора Києво- Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , що 03 листопада 2016 року проводив обшук нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , або іншого слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0003924 від 15 грудня 2014 року, повернути ФОП ОСОБА_3 тимчасово вилучене 03.11.2016 року під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: системні блоки у кількості 13 шт.; Монітори у кількості 13 шт.; Клавіатури у кількості 13 шт.; Оптичні маніпулятори у кількості 13 шт.; Флеш-накопичувачі у кількості 13 шт.; Роутер; Відеореєстратор; Грошові кошти на загальну суму 7677 грн.; Мобільний телефон Samsung; Мобільний телефон іРhone із зарядним пристроєм та навушниками; Музичний центр; Термінал 8Х-410; Сканер; Камери відеоспостереження у кількості 4 шт.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Процесуальний прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялвсь належним чином.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, додані до скарги документи, приходжу до переконання, що скарга не підлягає задовленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2016 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області було винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 3/10 б від 01 жовтня 2016 року та акту приймания-передачі приміщення від 01 липня 2016 року, перебуває у володінні та користуванні ФОП ОСОБА_3 .

На виконання вищезазначеної ухвали прокурором Києво- Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 разом із співробітниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області 03 листопада 2016 року було розпочато обшук нежилого приміщення. В ході проведення обшуку прокурором, було виявлено та вилучено належне ФОП ОСОБА_3 майно а саме: системні блоки у кількості 13 шт.; Монітори у кількості 13 шт.; Клавіатури у кількості 13 шт.; Оптичні маніпулятори у кількості 13 шт.; Флеш-накопичувачі у кількості 13 шт.; Роутер; Відеореєстратор; Грошові кошти на загальну суму 7677 грн.; Мобільний телефон Samsung; Мобільний телефон іРhone із зарядним пристроєм та навушниками; Музичний центр; Термінал 8Х-410; Сканер; Камери відеоспостереження у кількості 4 шт.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.168 цього Кодексу.
Статтею 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобовязана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобовязана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобовязана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Тоді як за приписами ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту."
У відповідності до ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд приміщення, речей та документів. При огляді слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.
За приписами ст.100 Кримінального процесуального кодексу України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 Кримінального процесуального кодексу України, а речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Також за клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності- його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.
Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 визначено - "Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів." А за п.27 цього ж Порядку визначено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у звязку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
За правилами ст.169 Кримінального процесуального кодексу України - "Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбаченихчастиною пятою статті 171,частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні достовірні підтверджуючі докази того, що власником вилученого майна є саме скаржник.
За правилами ст. 236 КПК України, до тимчасово вилученого майна відносяться вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
За згаданою нормою закону, безспірному вилученню з місця обшуку й залученню до матеріалів кримінального провадження підлягають речі й документи, які прямо вказані в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук.
З урахуванням того, що вилучені у скаржника речі і документи прямо вказані в ухвалі слідчого судді, правових підстав для визнання таких тимчасово вилученим майном немає, а тому скарга належними та допустимими доказами не обгрунтована.
Також слід звернути увагу на те, що вилучене майно, як встановлено у суді, є предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України, що вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказане майно визнане та приєднане речовим доказом по справі, що підтверджується постановою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 04.11.2016 року.
Таким чином, суд приходить до переконання про необґрунтованість скарги, оскільки вона є передчасною, тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.303-304,309 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1