Справа № 755/1961/16-к
1кс/755/349/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва юриста 2 класу ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001398 від 22.12.2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Гайсин, Вінницької обл., українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, -
в с т а н о в и в:

30 січня 2016 року слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання погоджено з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва юристом 2 класу ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві № 18 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_6 призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві та присвоєно спеціальне звання "майор поліції".

Відповідно до посадової інструкції працівників Управління карного розшуку ГУ НП у місті Києві, затвердженої начальником УКР ГУ НП у м. Києві, майор поліції ОСОБА_6 заводить та реалізовує оперативно-розшукові справи категорії "Захист", особисто приймає участь у розкритті злочинів, розробляє плани та приймає участь у проведенні заходів по знешкодженню учасників злочинних груп, займається розкриттям тяжких злочинів, скоєних злочинними угрупування, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; та ін.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в м. Києві, є працівником правоохоронного органу, аперелік наданих повноважень та службових обов`язків ОСОБА_6 підтверджує те, що останній наділений повноваженнями щодо здійснення функцій представників влади, тобто є службовою особою.

Так, у провадженні слідчого СУ ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0000495 від 29.05.2015 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000495 22.10.2015 у період з 11 год. 10 хв. по 14 год. 05 хв. проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_12 , а саме у квартирі АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено мисливську зброю марки «Хатсан», калібру 12 мм., № НОМЕР_1 та пістолет для відстрілу гумовими кулями марки «Фенікс», калібру 9 мм., № НОМЕР_2 , на які є відповідні дозволи на право зберігання та носіння та набої в кількості 11 штук маркуванням «СОВА П 9мм» та 250 набоїв до мисливської зброї, калібру 12 мм, 13 патронів маркуванням «S&B 9 mmP.A. Blanc».

Після завершення слідчої дії працівники ГУНП в м. Києві на службовому автомобілі марки «Шевролет Авео» доставили ОСОБА_12 до службового кабінету слідчого ОСОБА_7 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15. Цього ж дня, тобто ОСОБА_12 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Конвоювання ОСОБА_12 до установи тимчасового утримання було доручено трьом працівникам поліції, серед яких був старший оперуповноважений з особливо важливих справ УКР ГУНП в м. Києві ОСОБА_6

22.10.2015, точний час досудовим слідством не встановлено, у ході конвоювання ОСОБА_12 до ІТТ ГУ НП в м. Києві у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований вимагання у ОСОБА_12 грошових коштів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання у ОСОБА_12 грошових коштів, ОСОБА_6 , сидячи на передньому пасажирському сидінні автомобіля, яким ОСОБА_12 доставляли до ІТТ ГУ НП в м. Києві, висловлював на адресу останнього погрози щодо знущань, які чекають останнього в умовах утримання в ІТТ ГУНП в м. Києві.

Після утримання в ІТТ ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2015, згідно якої йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 та ще кількома співробітниками поліції доставлено в Київське СІЗО, де останній утримувався до 28.10.2015 та в подальшому був звільнений у зв`язку із внесенням застави.

У подальшому, після звільнення ОСОБА_12 з-під варти, точний день та час досудовим слідством не встановлено, на мобільний телефон останнього зателефонував старший оперуповноважений з особливо важливих справ УКР Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 зі свого номеру мобільного телефону та запропонував зустрітись біля приміщення УКР ГУ НП в м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114.

04.11.2015, у денний час,згідно попередньої домовленості ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_6 біля приміщення УКР ГУМВС України в місті Києві, розташованого по вул. Антоновича, 114 в м. Києві, в ході якої останній, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання у ОСОБА_12 грошових коштів, розпитав про умови перебування в установах ІТТ та СІЗО останнього та в кінці розмови повідомив, що у разі необхідності наступної зустрічі він набере його на мобільний телефон.

Через тиждень ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про необхідність зустрітись біля ринку «Володимирський» в приміщені кафе «Будинок кави». Під час цієї зустрічі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання у ОСОБА_12 грошових коштів, запропонував останньому уникнути кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000495 від 29.05.2015, в якому ОСОБА_12 повідомлено про підозру та висунув вимогу про сплату йому грошових коштів у розмірі 5 тис. доларів США. Крім того, у разі сплати вказаної суми, ОСОБА_6 обіцяв не дати хід матеріалам, які окремо зібрані та стосуються неправомірної діяльності ОСОБА_12 . Під час вказаної розмови ОСОБА_6 зауважив, що якщо не сплатить йому вказану суму грошей, то ОСОБА_12 по повній відчує на собі умови перебування за гратами, так як ОСОБА_6 зробить все, щоб позбавити волі ОСОБА_12 . На що останній був вимушений погодитись з метою уникнення негативних для себе наслідків у вигляді можливого притягнення до кримінальної відповідальності та попросив зменшити розмір коштів, які він повинен передати.

Після чого, ОСОБА_6 повідомив, що він особисто вирішить всі необхідні питання по матеріалам, які окремо зібрано та стосуються неправомірних дій ОСОБА_12 , але за грошову винагороду в сумі 3 тисяч доларів США.

Також, ОСОБА_6 висловив погрозу, що у разі відмови від його пропозицій, він направить слідчому додаткові матеріали щодо причетності ОСОБА_12 до вчинення ряду інших кримінальних правопорушень.

У подальшому, о 11 год. 32 хв. 20.12.2015 ОСОБА_6 зі мобільного телефону на мобільний телефон ОСОБА_12 надіслав СМС - повідомлення з текстом: «Я конечно и не расчитывал на твою порядочность больше всего не люблю трепачей и обманщиков. Таким же образом ты относился к своим так называемым друзям, товарищам и другим. Но кто ты есть я уже знаю. Такое же отношение будет к тебе.».

24.12.2015, у денний час, згідно попередньої домовленості ОСОБА_6 та ОСОБА_12 зустрілись неподалік від адміністративної будівлі, в якій розташоване робоче місце ОСОБА_6 , а саме на вул. Володимиро-Либідській в м. Києві. У ході вказаної зустрічі ОСОБА_12 пояснив, що в нього є лише половина обумовленої суми, яку він повинен був передати ОСОБА_6 за неприйняття рішення по матеріалам, які стосувались неправомірних дій ОСОБА_14 та зібрані ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_12 дістав із сумки згорток з коштами в сумі 37500 гривень та передав ОСОБА_6 , зазначивши, що в згортку півтори тисячі доларів США по курсу 25 гривень за 1 долар США, які останній відразу взяв лівою рукою та поклав до карману пуховика, в який він був одягнений на той час. Після чого, ОСОБА_6 , повідомив, що іншу частину грошових коштів ОСОБА_12 повинен йому сплатити після різдвяних свят.

28.01.2016 о 08 годині 48 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_6 та, запитавши чому ОСОБА_12 пропав, даючи при цьому зрозуміти останньому, що мова іде про іншу частину грошових коштів, які він повинен передати, домовився про зустріч.

Того ж дня, 15 годині, згідно попередньої домовленості ОСОБА_12 та ОСОБА_6 зустрілись біля ресторану «Хатинка», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 114 та зайшли до приміщення вказаного ресторану. В ході вказаної зустрічі ОСОБА_6 задав ОСОБА_12 питання з приводу частини коштів, яку він винен сплатити згідно раніше досягнутих з ним домовленостей, які він вимагав за те, щоб не дати хід додатково зібраним матеріалам щодо протиправних ОСОБА_15 . На що ОСОБА_12 пояснив, що у нього є лише 35000 гривень, після чого дістав вказані кошти із сумки, яка була при ньому, та передав ОСОБА_6 , які останній взяв, та не перераховуючи, поклав у внутрішню кишеню куртки, в яку він був одягнений на той час.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 підійшли до барної стійки вказаного ресторану щоб розрахуватись, де ОСОБА_6 взяв 200 гривень однією купюрою з тих коштів, які ОСОБА_12 йому щойно передав і розрахувався. 28.01.2016, приблизно о 15 год. 45 хв., ОСОБА_6 вийшов з ресторану та попрямував у бік робочого місця, а саме до буд. АДРЕСА_4 , та в подальшому був затриманий працівниками УВБ у місті Києві ДВБ Національної поліції України та ГВ БКОЗ СБ України в місті Києві з грошовими коштами в розмірі 34800 гривень, які останній вимагав та отримав від ОСОБА_12 .

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.189 КК України.
28 січня 2016 року о 15 годині 59 хвилин ОСОБА_6 був затриманий.
29 січня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2015; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом затримання від 28.01.2016; протоколами обшуків від 28.01.2016; протоколами оглядів від 28.01.2016; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 - тримання під вартою, у зв`язку з тим, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вплинути на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, а тому менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання цим ризикам.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити вважав, що воно є обґрунтованим та є всі підстави для його задоволення. Підозрюваний та його захисник, проти задоволення клопотання заперечували та просили обрати запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав тадобровільно надав пояснення про обставини вчиненного ним кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, позитивно характеризується та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_6 .

Зокрема, як встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку що до підозрюваного ОСОБА_6 , може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Крім того, з ціллю належного виконання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та можливості контролю працівниками органу внутрішніх справ, відповідно до п.9 ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне на підозрюваного покласти обов`язок носіння електронного засобу контролю.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193-196, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001398 від 22.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України по відношенню до підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гайсин, Вінницької обл., українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_6 не більше 60 днів до 15 години 59 хвилин 27 березня 2016 року.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час;
-цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Зобов`язати третій слідчий відділ прокуратури містка Києва негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та негайно забезпечити носіння ним електронного засобу контролю і повідомити про це слідчого, прокурора та суд.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_5 та прокурора третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва юриста 2 класу ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя: