154/784/16
1-кп/154/110/16
іменем України
19 квітня 2016 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Самоволя, Іваничівського району
Волинської області, громадянина України, українця, освіта середня,
одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого,
проживаючого в
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України,-
в с т а н о в и в:
09.04.2014 року Нововолинським РВК Волинської області ОСОБА_4 було призвано під час мобілізації на військову службу до Збройних Сил України.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 77 від 09.04.2014 р. солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та поставлено на відповідну посаду.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2014 № 310 введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини - військова частина польова пошта НОМЕР_2 .
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Однак, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника самовільно залишив біля 13 год. 00 хв. 31.12.2014 року військову частину польова пошта НОМЕР_3 місце дислокації якої розташоване по АДРЕСА_2 та в подальшому по 09 год. 00 хв. 14.01.2015 р. усвідомлюючи, що він не звільнений із Збройних Сил України та перебуває на військовій службі, тобто є військовослужбовцем, військової частини польова пошта НОМЕР_3 , до місця розташування зазначеної частини без поважних причин не з`являвся та не приступав до виконання службових обов`язків, а вказаний час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання.
Усвідомивши протиправність своїх дій та передбачену відповідальність, близько 09 год. 00 хв. 14.01.2015 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_3 (місце дислокації якої розташоване по АДРЕСА_2 ), припинивши вчиняти зазначене кримінальне правопорушення та продовжив проходити військову службу.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що після повернення з зони проведення антитерористичної операції до місця постійної дислокації військової частини в АДРЕСА_1 він самовільно залишив розташування військової частини та був відсутній на службі без поважних причин та без дозволу командування у період з 31.12.2014 по 14.01.2015 року та службових обов`язків у цей період не виконував у зв`язку із важкими сімейними обставинами. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Обвинувачений як під час проходження військової служби так і за місцем проживання характеризується виключно позитивно, працює, має сім`ю та на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій та брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, а тому з урахуванням цих обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати, речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. 00 коп.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1