НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
03 червня 2016 року Справа № 322/510/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Камінь Шкатовського району Приморського краю РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в будівельній компанії «Укрмонтажстрой» на посаді бригадира-монтажника, має середню освіту, не одружений, раніше не судимий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює в будівельній компанії «Укрмонтажстрой» на посаді монтажника, має середню освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
В кінці лютого 2016 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, знаходячись на території комбікормового заводу ТОВ «Терра», що розташований по вул. Івана Клевчука, 196 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, за допомогою газозварювального апарату таємно викрали, зрізавши з основної покрівлі надземного переходу 5 швелерів № 24, по 6 метрів кожен, по ціні 390 грн. 76 коп. за 1 метр на загальну суму 11 722 грн. 80 коп., чи спричинили ТОВ «Терра» матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 04.03.2016, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, знаходячись на території комбікормового заводу ТОВ «Терра», що розташований по вул. Івана Клевчука, 196 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, за допомогою газозварювального апарату, діючи повторно, таємно викрали, зрізавши з основної покрівлі надземного переходу 6 швелерів № 24, по 6 метрів кожен, по ціні 390 грн. 76 коп. за 1 метр на загальну суму 14 067 грн. 36 коп., чи спричинили ТОВ «Терра» матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після роз`яснення їм судом суті обвинувачення, повністю визнали свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялися.

З урахуванням повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , пояснив суду, що він дійсно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та за вищезазначених обставин викрав 5 швелерів з території комбікормового заводу ТОВ «Терра», а через декілька днів після цього ще 6 швелерів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_5 , та пояснив, що вони дійсно за попередньою змовою між собою викрали всього 11 швелерів з території комбікормового заводу ТОВ «Терра», які здали на металобрухт.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинувачених.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Зазначені у обвинувальному акті обставини, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, судом не враховуються на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки дані обставини були враховані під час кваліфікації дій обвинувачених.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують їх покарання, а також тяжкість вчиненого ними злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення їм покарання у виді обмеження волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити їх від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим під час судового розгляду не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

2. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

3. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування, залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

4. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1