Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/70/16-к
Провадження по справі № 1-кп/281/16/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000200 від 18 жовтня 2015 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Ланна, Карловського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2015 року близько 5 ї години ранку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з пасажирами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 мешканцями с. Липники Лугинського району, які знаходилась на передньому пасажирському сидінні передбаченому для перевезення 2-х пасажирів, керуючи автомобілем марки Fiat д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , мешканцю с. Ясна Поляна, Червоноармійського району Житомирської області, рухаючись вказаним автомобілем по автодорозі сполученням «с. Глухова - смт. Лугини» в напрямку смт. Лугини, Лугинського району зі швидкістю в межах 65,6-76,3 км/год., який перебував в технічно справному стані, в межах населеного пункту смт. Лугини, Лугинського району на автодорозі, проїзна частина якої була сухою, ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.1, 12.4 , 12.9, 21.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №130 від 10.10.2001 року, згідно яких під час вибору безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, який перевозиться, і транспортного засобу, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним. У населених пунктах рух транспортного засобу дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год., крім того водієві дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення водій проявив неуважність та здійснив виїзд за межі проїзної частини, в наслідок чого автомобіль марки Fiat д/н НОМЕР_1 зіткнувся з телеграфною опорою.

В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажири автомобіля отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, а саме:

- ОСОБА_9 внаслідок вказаного ДТП отримала наступні тілесні ушкодження: поєднана тупа травма тіла; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; закрита тупа травма органів грудної клітки: перелом правої ключиці, перелом задніх відрізків 3,4,5,6,7,8 ребер справа та передніх відрізків 3,4 ребер справа, забій легень; закрита тупа травма органів черевної порожнини: розрив правої долі печінки (6-8 сегментів), гемоперітонеум (в черевній порожнині було біля 1500 мл. крові), закрита тупа травма тазу та заочеревинного простору: заочеревинна гематома, уламковий перелом сідничної кістки та подвійний перелом лонної кістки справа; закритий поперечний перелом обох кісток правого передпліччя в середній третині з заходженням відломків по довжині; садна шкіри, грудної клітини та черевної стінки, правої нижньої кінцівки, яка ускладнилась крововтратою важкого ступеню та травматичним шоком ІІІ ст.. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент спричинення.

- ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла; закритої черепно-мозкової травми: подряпини обличчя, струс головного мозку; закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині при задовільному стоянні відломків, рана тильної поверхні правої кисті. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя.

- ОСОБА_8 внаслідок ДТП отримала наступні тілесні ушкодження: поєднана тупа травма тіла; закрита черепно-мозкова травма: садна обличчя, струс головного мозку; травматичний вивих акроміального кінця ключиці праворуч; рана в ділянці правого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил дорожнього руху, водій автомобіля Fiat д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, що знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками, а саме спричиненню потерпілій ОСОБА_9 , тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , фактичні обставини скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав в повному обсязі, не оспорював дату, час та місце скоєння злочину, не заперечував та визнавав кваліфікацію своїх дій, дав показання про те, що 18 жовтня 2015 року він на автомобілі, який придбав у ОСОБА_12 , близько 5 год. 30 хв. разом із пасажирами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 виїхали від кафе «Рідна хата», яке розташоване в с. Літки Лугинського району, до смт Лугини. Дорожнє покриття було вологим, так як була роса. Під час в`їзду в смт Лугини, рухаючись зі швидкістю 65 км/год., він побачив автомобіль марки «Жигулі», який рухався перед автомобілем під його керуванням, та який почав гальмувати. Він також почав гальмувати та не справився з керуванням. Автомобіль під його керуванням занесло в сторону та було здійснено зіткнення з телеграфним стовпом, внаслідок чого пасажири, які находились в автомобілі, отримали ушкодження різного ступеня тяжкості. Після цього він допоміг вийти з автомобіля ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . Іншим він не зміг допомогти, так як вони знаходились в непритомному стані. Також він викликав швидку допомогу. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що всім потерпілим він оплатив лікування, в т.ч. Киприк - 32 тис. грн., а решту по 5 тис. грн.. Щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась; направила до суду письмову заяву, в якій просила розглядати зазначене кримінальне провадження без її участі. Крім того, зазначила, що має претензії до обвинуваченого морального характеру в сумі 50 тис. грн., претензій матеріального характеру немає. Просила не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_5 волі, покарання обрати на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився; направив до суду письмову заяву, в якій просив розглядати зазначене кримінальне провадження без його участі. Крім того, зазначив, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру він немає; покарання обвинуваченому ОСОБА_5 просив обрати на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась; направила до суду письмову заяву, в якій просила розглядати зазначене кримінальне провадження без її участі. Крім того, зазначила, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру вона немає; покарання обвинуваченому ОСОБА_5 просила обрати на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 винність у скоєнні злочину, в якому він обвинувачується, визнав у повному обсязі, дав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам, які викладені у обвинувальному акті і такі обставини ніким не оспорювалися, погоджується із кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не висловлювала жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їх позиції, а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, повністю доведена та його дії за ч. 2 ст. 286 КК України вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілому ОСОБА_11 та потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини кримінального провадження:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який класифікується як тяжкий злочин;

- особу винного, раніше не судимого, не працюючого, за місцем проживання характеризується позитивно;

- його відношення до вчиненого, а саме те, що він повністю визнав себе винним у вчиненому злочині та щиро покаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність позитивної характеристики з місця проживання, вчинення злочину вперше.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , думку потерпілої ОСОБА_9 , яка надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що має претензії до обвинуваченого морального характеру в сумі 50 тис. грн., претензій матеріального характеру немає та просила не позбавляти обвинуваченого волі, а покарання обрати на розсуд суду; думку потерпілого ОСОБА_11 , який надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру він немає; покарання обвинуваченому просив обрати на розсуд суду; думку потерпілої ОСОБА_8 , яка надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру вона немає; покарання обвинуваченому просила обрати на розсуд суду, враховуючи обставини вчиненого злочину, сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст.76 КК України.

Разом із тим, беручи до уваги те, що під час вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_5 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, злочин за який притягується до відповідальності є необережним, думки потерпілих - суд не застосовує до нього додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд скасовує арешт автомобіля марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року, оскільки власником вказаного автомобіля є ОСОБА_12 , житель с. Ясна Поляна Червоноармійського району Житомирської області.

В даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі сектору охорони здоров`я Лугинської районної державної адміністрації було заявлено позовні вимоги про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Ч. 3 цієї ж статті встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545 « Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ N 868 ( 868-2012-п ) від 19.09.2012) визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сектор охорони здоров`я Лугинської районної державної адміністрації не є належним позивачем в зазначеному цивільному позові, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі сектору охорони здоров`я Лугинської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину слід відмовити.

В даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілою ОСОБА_9 було заявлено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином.

Суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості.
Так, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження внаслідок вчинення необережного злочину. Від отриманих тілесних ушкоджень зазнала травматичного шоку. Тривалі переживання та хвилювання за своє здоров`я призвели до душевних страждань. Перенесла декілька складних операцій. На даний час продовжує лікування. Після дорожньо-транспортної пригоди, можливості потерпілої самостійно пересуватись значно погіршились, та постійно супроводжується болісними відчуттями. Тобто, станом на день постановлення вироку, потерпіла відчуває сильну фізичну біль та страждання, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе частково задовольнити суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 20 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Також підлягають частковому стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 220,48 грн..
Речові докази в кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику для зберігання речових доказів Лугинського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_12 , жителю с. Ясна Поляна Червоноармійського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення експертиз :

- 491 (чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп. за проведення судової-автотехнічної експертизи від 25.01.2016 року №3/29;

- 491(чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп. за проведення технічної експертизи від 01.12.2015 року №3/774.

Керуючись ст. ст. 368,369,370,371,373,374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6(шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , жителю с. Ясна Поляна Червоноармійського району Житомирської області, накладений ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Fiat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику для зберігання речових доказів Лугинського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_12 , жителю с. Ясна Поляна Червоноармійського району Житомирської області.

Відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі сектору охорони здоров`я Лугинської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 20 (двадцять) тисяч грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 220 (двісті двадцять) грн. 48 коп. понесених судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення :

- 491 (чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп. за проведення судової-автотехнічної експертизи від 25.01.2016 року №3/29;

- 491(чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп. за проведення технічної експертизи від 01.12.2015 року №3/774.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1