Справа № 463/1052/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/624/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матів Сокальського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 2-ої групи, раніше судимого 05 вересня 2014 року вироком Франківського районного суду м.Львова за ч.1 ст. 185 КК України на 240 годин громадських робіт, жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

та обвинуваченого ОСОБА_10

за апеляційними скаргами прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року та першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року ОСОБА_13 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України певних обов`язків.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_13 визнаний винуватим у тому, що 09 жовтня 2015 близько 10 години, знаходячись у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_2 , для власного вживання без мети збуту зберігав у правій руці деформований полімерну склянку з порошкоподібною речовиною білого кольору «метадон», яка відноситься до наркотичних засобів, маса якої становить 0,022 грам. У подальшому, будучи затриманим працівниками поліції, дану склянку намагався знищити, однак така була вилучена на місці події.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2016 року виправлено допущену описку у вироку Личаківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року, вилучено по тексту вироку характеризуючі дані особи обвинуваченого - «інвалід 2-ої групи», та зазначено, що «інвалідом 2-ої групи на момент розгляду справи не являється».

На вказаний вирок процесуальний прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, просить такий змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_13 покарання у виді штрафу в розмірі 100 ннеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 грн. В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що згідно ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі до інвалідів 2-ої групи не застосовується.
Крім того, прокурор подав апеляційну скаргу і на ухвалу суду від 04 травня 2016 року, якою суд виправив ніби то як допущену описку характеризуючі дані особи обвинуваченого та зазначив, що ОСОБА_13 «інвалідом 2-ої групи на момент розгляду справи не являється». В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що встановлення наявності статусу інваліда чи відсутності такого статусу не могло бути предметом розгляду в порядку ст. 379 КПК України, оскільки за своїм змістом потребує дослідження доказів, а тому вирішення данного питання слід проводити за правилами судового розгляду в загальному порядку.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника про залишення вироку без змін, а апеляційних скарг без задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення та задоволення з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Доведеність винуватості та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оспорюється.

Судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однак, встановлення наявності статусу інваліда чи відсутності такого статусу потребує дослідження доказів, а тому не може вважатися опискою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_13 являється інвалідом ІІ групи з 25 лютого 2015 року по 29 лютого 2016 року згідно довідки МСЕК від 24 березня 2015 року та довідки № 7614, виданої Залізничним відділом соціального захисту населення 15 жовтня 2015 року.

З повідомлення фтизіопульмоногогічної МСЕК № 2, ОСОБА_13 являється інвалідом другої групи до 01 березня 2017 року, документи на МСЕК зареєстровані 29 лютого 2016 року, оскільки комісія протягом березня перебувала у відпустці, оглядався 11 квітня 2016 року.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_14 та необхідності скасування оскаржуваної ухвали про виправлення описки.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Отже, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні вироку неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, та призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, яке не може бути застосовано до інваліда другої групи, яким є обвинувачений ОСОБА_13 .

А тому апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 слід задоволити частково.

На підставі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2016 року про виправлення описки скасувати.

Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 грн.
В решті вказаний вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_15