Єдиний унікальний номер 722/1119/16-к
Номер провадження 1-в/722/762/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, інваліда ІІІ групи, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк з наведених в ньому підстав.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що на даний час відбув більше двох третин строку покарання призначеного судом. Під час відбування покарання приймав активну участь в благоустрої установи, зокрема допомагав проводити ремонтні роботи у відділенні, купував будівельні матеріали, організував створення спортивного містечка у відділенні. Внаслідок перенесених хвороб одержав ІІІ групу інвалідності, внаслідок чого не може працювати на роботах. Його неодноразові звернення до адміністрації установи про надання йому можливості працевлаштуватися бібліотекарем, були залишені без уваги. Не вважає себе злісним порушником режиму відбування покарання, оскільки допущені ним порушення режиму є незначними.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 має вісім діючих дисциплінарних стягнень та являється злісним порушником режиму відбування покарання.

Голова спостережної комісії при Сокирянській РДА Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вирішення клопотання засудженого покладав на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2009 року за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 05.02.2009 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.02.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 05.02.2009 року по 10.01.2010року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно кінець строку відбування покарання ОСОБА_5 28.02.2018 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 07 років 02 місяці 21 день позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 01 рік 10 місяців 02 дні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно характеристики, затвердженої начальником СВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області від 21.04.2016 року,до колонії засуджений ОСОБА_5 прибув 21.02.2010 року. За час перебування в установі характеризується негативно. З моменту прибуття до установи бажання залучатися до оплачуваних робіт не виявляв, до адміністрації колонії з приводу працевлаштування не звертався. У зв`язку з погіршеним станом здоров`я в 2010-2012 роках був етапований до спеціалізованого лікувального закладу при Шепетівській виправній колонії №98 УДПтС України в Хмельницькій області. Товаришує із засудженими негативної спрямованості. По відношенню до представників адміністрації колонії тактовний. Не приділяє уваги щодо дбайливого ставлення до майна установи. Заходи виховного характеру, що проводяться у відділенні відвідує під контролем, реагує на них негативно. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Свідомо ухиляється від виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування, отримання посилок та побачень.

Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_5 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, за порушення встановленого режиму відбування покарання у двадцяти чотирьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Вісім дисциплінарних стягнень, станом на час розгляду судом клопотання, діючі, сім з яких у вигляді суворої догани. Заохочень не має.
Згідно ст. 133 КВК України, злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який не виконує законних вимог адміністрації, необґрунтовано відмовляється від праці (не менш як три рази протягом року); припинив роботу з метою вирішення трудових та інших конфліктів; вживає спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; виготовляє, зберігає, купує, розповсюджує заборонені предмети; бере участь у настільних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинив дрібне хуліганство; систематично ухиляється від лікування захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, а також вчинив протягом року більше трьох інших порушень режиму відбування покарання, за умови, якщо за кожне з цих порушень за постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, були накладені стягнення, що достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку.
Враховуючи наведену норму закону, суд погоджується з думкою адміністрації СВК щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого ОСОБА_5 як «Злісний порушник режиму».

Згідно довідки №419, виданої відділом організації та нормування праці СВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області від 20.04.2016 року, засуджений ОСОБА_5 з моменту прибуття до установи та по день розгляду судом клопотання, не враховуючи періоду його етапування до лікувального закладу, не працював.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , зокрема те, що останній має вісім діючих дисциплінарних стягнень та являється злісним порушником режиму відбування покарання, суд вважає, що останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

При цьому, суд не бере до уваги доводи засудженого ОСОБА_5 стосовно того, що він приймав активну участь в роботах пов`язаних із благоустроєм установи, оскільки жодних належних доказів цього суду надано не було.

Суд не бере до уваги також доводи засудженого стосовно незабезпечення його адміністрацією установи роботою не пов`язаною із важкою фізичною працею, оскільки заява засудженого ОСОБА_5 про бажання працевлаштуватися, в матеріалах справи відсутня.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 6, 127 КВК України, ст.ст. 537-539 КПК України, п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: