Справа № 159/5094/15-к Провадження №11-кп/773/354/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:застосування заходів примусового лікування Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
особи, щодо якої ставиться питання про
продовження застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, інваліда 2 групи, мешканки АДРЕСА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2016 року

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2015 року до ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

20 ківтня 2016 року лікар-психіатр Ковельської районної поліклініки Ковельського МТМО ОСОБА_9 , звернувся до суду з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_8 , враховуючи те, що вона потребує продовження комплексного лікування.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2016 року заяву ОСОБА_9 задоволено. Постановлено продовжити ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що враховуючи висновок лікарів і хворобу ОСОБА_8 , остання потребує продовження комплексного лікування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вказує на безпідставність ухвали суду. Зазначає, що за період з 22.10.2015 року по даний час вона правопорушень не вчиняла, кожні два тижні добровільно з`являлася на медичний огляд до психіатрів та приймає призначене їй лікування, тому стан здоров`я у неї покращився і вона не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги. Просить скасувати ухвалу місцевого суду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_8 і її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просять ухвалу суду скасувати, думку прокурора, який заперечив апеляцію, вважаючи ухвалу суду законною, перевіривши кримінальне провадження, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 12, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року продовження, зміна або припинення примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу належним чином обргрунтувавши необхідність продовження застосування таких примусових заходів.

У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців крім заяви лікаря-психіатра, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги, передбачені ч. 2 ст. 12 цього Закону, а саме встановлення у такої особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

До заяви лікаря-психіатра додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги.

Як видно із заяви, поданої лікарем психіатром ОСОБА_9 по продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_8 підстав, зазначених у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року не вказано (а.п. 1). Відсутнє обґрунтування про необхідність продовження надання ОСОБА_8 амбулаторної психіатричної допомоги і у висновку лікарів-психіатрів, який доданий до заяви ОСОБА_9 (а.п. 2). У цьому висновку лише зазначено, що ОСОБА_8 займається різномасштабною кверулянською діяльністю пише листи, скарги, заяви в різні інстанції.

Місцевий суд, розглядаючи заяву лікаря-психіатра про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_8 , не з`ясував і не перевірив підстави застосування продовження амбулаторного лікування ОСОБА_8 , визначені ч. 2 ст. 12 вищевказаного закону, а лише вказав, що остання, згідно висновку комісії, страждає на тяжкий психічний розлад і потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім того, ОСОБА_8 апеляційному суду надала витяг із заключення лікарсько-консультативної комісії Волинської обласної психіатричної лікарні № 1, що вона ознак суспільної небезпеки не виявляє.

Враховуючи те, що судом неповно з`ясовані обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, тому ухвала суду у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 409, ст. 410 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у місцевому суді.

Під час нового розгляду заяви лікаря-психіатра ОСОБА_9 , місцевому суду необхідно повно і всебічно, з дотриманням вимог закону з`ясувати і перевірити підстави щодо необхідності застосування продовження примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_8 , визначені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року.

З вищенаведених підстав, апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 410, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у тому ж місцевому суді в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді