УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0001023 від 22.10.2015 року про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.
В обґрунтування свого клопотання вказала на те, що в провадженні СУ ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001023 від 22.10.2015 за фактом шахрайства, вчиненого з використанням електронно-обчислювальної техніки ч.3 ст. 190 КК України та за фактом фіктивного підприємництва за ч. 1 ст. 205 КК України.
Під час проведення оперативно-розшукових дій в рамках розслідування вказаного кримінального правопорушення оперативними підрозділами УКР ГУМВС України в Дніпропетровській області та УЗЕ в Дніпропетровській області встановлено, що у січні 2015 року на території Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, створили злочинну схему з виводу грошових коштів у тіньовий сектор економіки шляхом використанням документів суб`єктів господарської діяльності, з ознаками фіктивності, а саме ТОВ «БК Старт» (), ТОВ «Дніпропетровська торговельно-транспортна компанія» (), ТОВ «ОБ Вторсировина» (), ТОВ «Морея фін» (), фізична особа-підприємець ОСОБА_8 (ІНН НОМЕР_1 ), інші - на підприємствах відсутні виробничі потужності, нерухомість, працівники, зареєстровані за адресою масової реєстрації підприємств.
Встановлено, що вище зазначені особи, протягом 2015 року, з метою ухилення від сплати податків та надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань, здійснювали незаконну конвертацію грошових коштів для підприємств реального сектору економіки Дніпропетровського регіону з використанням рахунків підконтрольних підприємств, відкритих у ПАТ «Універсалбанк», АТ «Сбербанк Росії», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Кредобанк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ «ПриватБанк» шляхом конвертації безготівкових коштів у готівку через особові картки, відкриті на фізичних осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , інші. За вказівкою ОСОБА_5 вказані особи, під контролем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїх поточних рахунків в банках знімали грошові кошти, які відразу передавали ОСОБА_6 .
Встановлено, що вищезазначені особи протягом 2015 року, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, здійснювали перерахування грошових коштів з рахунків підприємств на рахунки підконтрольних фізичних осіб, - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , інші. За вказівкою ОСОБА_5 вказані особи під контролем організаторів зі своїх поточних рахунків в банках знімали грошові кошти.
Так, допитаний як свідок ОСОБА_14 пояснив, що у вересні 2015 раніше знайома ОСОБА_17 запропонувала заробити грошей. Для цього ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_18 в ПАТ «Універсалбанк» відкрив банківський рахунок, з якого у касі банку зняв 130 тис. грн., та віддав їх ОСОБА_19 . За вказані послуги остання дала йому 200 грн. В подальшому ОСОБА_17 неодноразово зверталась до нього з аналогічним проханням, він знімав через касу грошові кошти, які в подальшому передавав ОСОБА_20 чи іншим особам, яким вона вказувала. У підтвердження своїх показань ОСОБА_14 надав копію заяви на видачу готівки ПАТ «Універсал банк», згідно якої 09.11.2015 р. він отримав готівкою 220 000 грн.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 показав, що на початку листопада 2015 р. до нього звернулась раніше знайома ОСОБА_22 , яка повідомила, що її знайома на ім`я ОСОБА_20 підшукує людей, які за 500 грн. зможуть у банку відкрити на своє ім`я рахунок. ОСОБА_21 у зв`язку з тяжким майновим станом погодився, разом з ОСОБА_23 прибув до «Універсал банку» на пр. К. Маркса, 13/15, де відкрив рахунок. Після цього, ОСОБА_24 надала йому на підпис документи про те, що він перераховує зі свого рахунку на інший рахунок грошові кошти, які ОСОБА_21 підписав. Звідки на його відкритому рахунку взялися гроші, свідку не відомо. Після цього ОСОБА_23 зателефонувала особі на ім`я ОСОБА_20 , та за її згодою відпустила ОСОБА_21 та дала йому 500 грн.
16.12.2015 року в ході документування злочинної діяльності групи осіб працівниками міліції біля відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул. Мечникова у м. Дніпропетровську був зупинений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допитаний у якості свідка осатаній повідомив, що за вказівкою раніше знайомої на ім`я ОСОБА_20 він неодноразово знімав грошові кошти у відділеннях банків, які їй передавав. За це отримував грошову винагороду. 16.12.2015 р. за вказівкою ОСОБА_20 він прибув у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», де зняв грошові кошти у сумі 150 000 гривень. З вказаної суми він відразу забрав свою винагороду у розмірі 200 гривень, які віддав знайомому. Коли він чекав водія до нього підійшли працівники поліції, та запропонували дати показання з приводу зняття готівки.
16.12.2015 р. ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції грошові кошти у сумі 149 800 грн., про що був складений відповідний протокол.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 167 КПК України, вилучені гроші є тимчасово вилученим майном, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що добровільно видані ОСОБА_9 16.12.2015 року гроші у сумі 149 800 грн. є предметом кримінального правопорушення, та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадають під майно, яке підлягає арешту.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити, прокурор підтримав клопотання слідчого з підстав нею наведених, пояснив, що грошові кошти мають ознаки як знаряддя кримінального правопорушення, так і предмету, оскільки могли бути набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, пояснив, що обставини, викладені слідчим в обґрунтування клопотання, відповідають дійсності.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України у редакції від 11.12.2015 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, містить достатньо правових підстав для його задоволення, оскільки слідчим доведена наявність достатніх підстав вважати, що вилучене у ОСОБА_9 майно грошові кошти набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення, використовувалось як засоби вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а також може бути використано як доказ, клопотання належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 149 800 грн., вилучені 16.12.2015 року у ОСОБА_9 .
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1