Єдиний унікальний номер 233/3652/15-к
Номер провадження 11-кп/775/943/2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р., яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, який проживає у АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Костянтинівка Донецької області, яка проживає у АДРЕСА_2 ,
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю,
за участю прокурора ОСОБА_10
потерпілої ОСОБА_11
представника потерпілої ОСОБА_12
захисника ОСОБА_13
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р., ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, та ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винуватими у тому, що 26.04.2015р. приблизно о 14.00 год., знаходячись в АДРЕСА_1 ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 розпивали спиртні напої, під час чого остання сп`яніла, зайшла до будинку та лягла спати. ОСОБА_14 також відлучився з місця вживання алкоголю до спальної кімнати вищевказаної оселі та заснув. В цей момент у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник протиправний умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_14 та вбивства ОСОБА_14 з корисливих мотивів.

Здійснюючи свій умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_14 та протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 з корисливих мотивів, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 26.04.2015р приблизно о 20 годині, шляхом вільного доступу проникли у будинок АДРЕСА_1 , де побачили, що ОСОБА_14 спить. Тоді ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного спричинення смерті ОСОБА_14 , взяла подушку з ліжка та положила її на обличчя ОСОБА_14 . У цей же час, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою яка раніше вчинила розбій, знайшов на подвір`ї будинку металеву трубу та, повернувшись до ОСОБА_14 , умисно, з метою протиправного спричинення смерті, наніс вказаною трубою потерпілому ОСОБА_14 чотири удари в область грудної клітини, а ОСОБА_7 в цей час продовжувала утримувати подушку на обличчі ОСОБА_14 , перешкоджаючи останньому чинити опір діям ОСОБА_6 . Внаслідок спільних дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_14 заподіяні ділянку осадження шкіри на передній поверхні грудної клітини справа, прямий перелам тіла грудини на рівні 5-го міжребер`я, пошкодження тканини лівої долі печінки, які відносно живої людини в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Від спільних, умисних дій обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_14 помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_14 явилась тупа травма грудної клітини і живота, яка супроводжувалась прямим переламом тіла грудини, пошкодженням печінки, ускладнена розвитком внутрішньочеревної кровотечі і шоку.

Після того, як ОСОБА_14 перестав подавати ознаки життя, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, заволоділи майном останнього, а саме:

-холодильником «NORD Vita Nova» вартістю 1961,67 грн.;

-пральною машинкою «ALG» вартістю 2244,33 грн.;

-телевізором «BRAVIS» та дистанційним пультом до нього вартістю 1718,75 грн.;

-TV тюнером з дистанційним пультом до нього вартістю 335,83 грн.;

-саббуфером та музичною колонкою загальною вартістю 427,50 грн.;

-мобільним телефоном «NOKIA C3-00» вартістю 344,28 грн., в якому знаходилася сім - карта оператора МТС вартістю 8,33 грн.;

-5 чавунними батареями центрального опалення з 5-ти секцій загальною вартістю 150 грн., - а всього на загальну суму 7190,69 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, майном розпорядились на власний розсуд.

Зазначений вирок суду оскаржений обвинуваченим ОСОБА_6 , обвинуваченою ОСОБА_7 та її захисником ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 :

-зазначає, що вона не згодна з вироком суду першої інстанції, у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового слідства, порушенням норм кримінального процесуального права;

-вказує, що суд, обґрунтувавши свої висновки про її винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України послався на покази свідків, численні письмові докази, тільки перерахувавши їх, не проаналізувавши їх та не давши оцінки з точки зору допустимості та достатності у відповідності з вимогами ст. 87, 94 КПК України, прийняття одних доказів та відхилення інших судом не вмотивоване, а також не обґрунтовані висновки про їх відповідність;

-зазначає, що у поясненнях понятих відсутні відомості про їх особисті дії при проведенні слідчого експерименту;

-вважає, що в матеріалах справи відсутні пояснення потерпілої ОСОБА_11 , від 28.04.205р., відповідно до яких вона стверджує, що знайшла свого сина, завернутого ковдрою та зверху нього лежала дошка для прасування, проте згідно матеріалів кримінального провадження ні ковдри, ні дошки на трупі потерпілого не знайдено, що свідчить про її особисту непричетність до вбивства;

-вказує, що в матеріалах справи відсутнє подане нею клопотання про допит свідка ОСОБА_16 ;

-зазначає, що відсутні висновки експертизи її речей;

-вказує, що працівники поліції її били, але в кримінальній справі не зазначено, що при затриманні її возили до лікарні для огляду на предмет побоїв;

-прохала вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6

-вважає, що висновки суду про його винуватість ґрунтуються на припущеннях та сумнівних доказах;

-зазначає, що висновки суду у повній мірі не відповідають фактичним обставинам справи, у повній мірі не досліджені докази, що підтверджують його алібі;

- зазначає, що докази покладені у підґрунтя вироку сумнівні, недостовірні та недопустимі;

-вважає, що у вироку суд перерахував докази, проте в порушення вимог ст. 94 КПК України не оцінив їх, не вмотивував прийняття одних доказів та відхилення інших;

-зазначає, що суд неправомірно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_15 про те, що потерпілий особисто подзвонив їй та запросив до себе разом з ним та ОСОБА_7 , наполягав на цьому, повідомивши про це при ОСОБА_16 , а також не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_15 про відсутність між потерпілим та ним сварки та бійки, а також погроз з його боку на адресу потерпілого;

-вказує, що орган досудового розслідування неправильно кваліфікував його дії за ст. 187 ч.4 КК України;

-зазначає, що коли він прибув до потерпілого за його запрошенням разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 він побачив свідка ОСОБА_16 , який вживав спиртні напої разом з потерпілим, після чого вони разом стали вживати спиртні напої; потім ОСОБА_16 пішов у невідомому напрямку, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 пішли відпочивати до будинку, а він разом з потерпілим за його пропозицією пішли до ларька, купити спиртних напоїв, зустріли знайомого потерпілого, між яким та потерпілим відбувся скандал, потім знов пішли до дому до потерпілого, де вживали спиртні напої, після чого зайшли до будинку, голосно розмовляли, прокинулась ОСОБА_7 , потім потерпілий ліг спати, а він після цього вирішив викрасти речі, та на питання ОСОБА_7 що він робить, попрохав її взяти речі та донести до воріт, після цого прокинулась ОСОБА_15 та спитала, що він робить, він нічого не відповів, після чого ОСОБА_7 спитала, де потерпілий, він відповів, що спить, після чого він викликав таксі, попрохав ОСОБА_7 завантажити речі до таксі, та вони уїхали;

-зазначає, що працівникам поліції він повідомив, що був в гостях у ОСОБА_14 , викрав у нього речі, та коли вони з ОСОБА_7 поїхали потерпілий був живий, проте працівники кримінального розшуку застосували до нього фізичні та моральні дії з погрозою для життя та примусили підписати документи, під цими погрозами змусили показати всі дії на слідчому експерименті;

- зазначає, що незадовільний висновком судово-медичної експертизи про відсутність у нього тілесних ушкоджень;

-вказує, що в суді він заперечував проти вчинення ним вбивства та розбою, відсутні докази цього, оскільки не знайдено знаряддя вбивства, у нього не відбиралось волосся, зрізи нігтів, відбитки пальців для проведення експертиз;

-зазначає, що пояснення матері потерпілого та огляд місця події про вид трупа потерпілого суперечать один одному;

-вказує, що в матеріалах справи є постанова слідчого на повторну експертизу по трупу ОСОБА_14 , від 15.05.2015р., проте потерпілий був похований 01.05.2015р.;

-зазначає, що не задовільний висновком судово-медичної експертизи трупа потерпілого, оскільки експерт не встановив точного часу смерті потерпілого, труп взагалі не схожий на потерпілого ОСОБА_14 , відсутні такі документи в матеріалах справи;

-вказує, що суд не взяв до уваги, що коли він приїхав до ОСОБА_14 , що можливо у нього на той час вже були синці на груді;

-вказує, що у справі відсутня експертиза по його особистим речам;

-вважає, що в матеріалах справи відсутні двадцять дев`ять аркушів справи пронумерованих олівцем, два томи не прошиті та не підклеєні;

-зазначає, що огляд будинку за участю ОСОБА_15 проводився 30.04.2015р., а не 29.04.2015р.;

-вважає, що суд неправомірно призначив йому покарання у виді довічного позбавлення волі;

-прохає скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 :

-вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_7 винуватою в інкримінованих їй злочинах, оскільки ці висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;

-вказує, що в ході судового розгляду справи ОСОБА_7 пояснювала, що після розпивання спиртних напоїв у потерпілого вона заснула, та прокинулась від криків ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , які кричали один на одного. ОСОБА_6 наказав їй залишити кімнату, де вони залишились вдвох з потерпілим, що потім відбувалось між ними, їй невідомо; після цього ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_14 спить, наказав їй збирати речі ОСОБА_14 та виносити на подвір`я; потім вони розбудили ОСОБА_15 , та з речами ОСОБА_14 на таксі залишили подвір`я потерпілого;

-підкреслює, що ОСОБА_7 визнала свою вину тільки у вчиненні крадіжки за попередньою змовою з ОСОБА_6 ;

-зазначає, що аналогічні пояснення в суді дали ОСОБА_6 та ОСОБА_15 ;

-вказує, що на досудовому розслідуванні не встановлено знарядь злочину, якими завдані тілесні ушкодження потерпілому;

-вважає, що інших свідків чи доказів, які могли б прямо вказати на причетність ОСОБА_7 до вбивства та розбою в ході досудового слідства та судового розгляду не здобуто, та обставина, що смерть потерпілого настала внаслідок спричинення тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_7 не встановлена;

-вважає, що судом при ухваленні вироку неправильно застосований Закон України про кримінальну відповідальність, неправильно кваліфіковані дії ОСОБА_7 , та призначено покарання без врахування особи ОСОБА_7 та інших обставин;

-прохає вирок скасувати, постановити ухвалу, якою визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_5 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та прохали їх задовольнити, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_13 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прохали її задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , представника потерпілої ОСОБА_12 , які заперечували проти доводів апеляційних скарг, вважали вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_5 , та про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 за таких підстав.

При розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Подія кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обох обвинувачених, наданих ними в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Незважаючи на займану обома обвинуваченими позицію, що виразилась у категоричному невизнанні їх винуватості в умисному вбивстві ОСОБА_14 при розбійному нападі на нього з метою заволодіння його майном, суд першої інстанції у вироку навів всю сукупність доказів, які спростовують твердження обвинувачених щодо їх непричетності до вказаних вище кримінальних правопорушень.

Так, потерпіла ОСОБА_11 , мати потерпілого ОСОБА_14 пояснила, що 26.04.2015р., в неділю, син прийшов до неї та попрохав грошей, оскільки збирався із другом ОСОБА_18 попити пива та посмажити шашлики. Наступного дня телефон у сина був відключений. Їй також телефонував ОСОБА_16 , та питав про те, чому син не відповідає на дзвінки, та казав, що у неділю вони вживали із її сином та його знайомими спиртні напої на його подвір`ї. В середу 29.04.2015р. вона пішла до сина, та від сусідів дізналась, що в неділю на подвір`ї сина двоє хлопців та дві дівчини вживали спиртні напої, після цього сина вони не бачили. В будинку все було розкидано, відсутній холодильник, пральна машина, батареї, телевізор, та інше майно . У спальній кімнаті вона побачила труп сина, який був накритий подушкою, дошкою для праски, ковдрою.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_11 узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так 29.04.2015р. до ЄРДР після повідомлення потерпілої ОСОБА_11 про знаходження трупа сина ОСОБА_14 за його місцем мешкання були внесені відповідні відомості з правовою кваліфікацією за ст. 115 ч.2 п.6,12 КК України.

(а.п. 27 т.1 )

30.04.2015р. до ЄРДР після виявлення факту вчинення кримінального правопорушення, правоохоронними органами були внесені відомості про те, що 26.04.2015р. приблизно о 19.30 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем мешкання ОСОБА_14 вчинили розбій відносно нього, спричинивши матеріальну шкоду, з правовою кваліфікацією за ст. 187 ч.4 КК України.

(а.п. 27 т.1)

Як видно, з протоколу огляду місця події від 29.04.2015р. проведеного з 16.10 год. по 21.30 год. слідчим у присутності двох понятих, за участю трьох спеціалістів та потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що місцем огляду є домоволодіння АДРЕСА_1 . У спальній кімнаті №2 на ліжку знайдений труп ОСОБА_14 , розташований в положенні лежачи на спині, руки витягнуті впродовж тулуба, ноги зігнуті у колінних суглобах та стопами знаходяться на підлозі. На трупі одягнута кофта темно-синього кольору спортивного типу, штани чорного кольору спортивного типу, плавки трикотажні темно-синього кольору, шкарпетки чорного кольору, на стопах резинові калоші чорного кольору. Одяг без пошкоджень, одягнутий правильно. Труп чоловічої статі, задовільного харчування. Трупні плями та трупне задубіння не визначається. Явища гниття визначено у виді чорно-зеленого забарвлення шкіри обличчя, тулуба та верхніх кінцівок, місцями з відшаруванням епідермісу та вразливими гниючими бульбашками. Під час огляду волосяної частини голови пошкоджень не виявлено. Очі закриті, роговиці тусклі, зіниці по 0.4 мм в діаметрі. Рот привідкритий, язик між зубів. Вушні ходи вільні, носові ходи заповнені сукровицею. Кістки та хрящі носу, ребра та кістки кінцівок на дотик цілі. Яких небудь пошкоджень при зовнішньому огляді трупа не знайдено.

(а.п. 31-34 т.1)

При огляді трупа 30.04.2015р. судмедекспертом ОСОБА_19 на трупі ОСОБА_14 виявлені:

- зовнішні ушкодження на передній поверхні грудної клітини в проекції п`ятого міжребер`я по середньо - ключичній лінії праворуч, наявна ділянка осадження шкіри темно-коричневого кольору прямокутної форми розміром 21х8 см;

- внутрішні ушкодження у виді лівої долі печінки.

(а.п. 35-37 т.1)

Висновком експерта № 87 від 17.06.2015р., підтверджується, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 були виявлені такі ушкодження: ділянка осадження шкіри на передній поверхні грудної клітини праворуч, прямий перелам тіла грудини на рівні 5 -го міжребер`я, руйнування тканин лівої долі печінки, які утворились від дії тупих предметів, можливо в зазначений строк та при обставинах, зазначених у постанові та відносно живої людини в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Інших будь-яких ушкоджень при дослідженні трупу не виявлено. Причиною смерті ОСОБА_14 стала тупа травма грудної клітини та черева, яка супроводжувалась прямим переламом тіла грудини, руйнуванням печінки, яка була ускладнена розвитком внутрішньочеревної кровотечі та шоку. Виходячи із ступеню розвитку трупних явищ, встановлених при дослідженні трупу у морзі, можливо припустити, що смерть потерпілого ОСОБА_14 могла настати за 3-4 доби до дослідження трупа у морзі. Утворення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння з висоти власного зросту є малоймовірним. При судово - токсилогічному дослідженні крові від трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 3,13%0, що відносно живої людини можливо розцінювати як тяжку алкогольну інтоксикацію.

Також на схемі зовнішніх пошкоджень до зазначеного акту графічно відтворена ділянка осадження шкіри на передній поверхні грудної клітини справа на трупі ОСОБА_14 .

На схемі внутрішній пошкоджень до зазначеного акту також графічно зображений перелам тіла грудини на рівні п`ятого міжребер`я на трупі ОСОБА_14

( а.п. 38-42 т.1).

Під час проведення слідчого експерименту від 30.04.2015р. в присутності двох понятих та захисника ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_6 на манекені продемонстрував, як ОСОБА_7 поклала подушку на обличчя ОСОБА_14 та утримувала її руками, а він взявши трубу, наніс один удар по колінах ОСОБА_14 та чотири удари в ділянку грудини, трубу вони залишили в цій кімнаті. Вони повторно приїжджали до будинку ОСОБА_14 , оскільки ОСОБА_7 забула телефон. Телефон вони не знайшли, але вони забрали трубу, яку викинули на сусідній вулиці. Також ОСОБА_6 продемонстрував, як він та ОСОБА_7 збирали та виносили майно з будинку ОСОБА_14

( а.п. 79-82 т.1)

Під час проведення слідчого експерименту від 30.04.2015р. в присутності двох понятих та захисника ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_7 продемонструвала як вона та ОСОБА_6 збирали та виносили майно з будинку ОСОБА_14

( а.п. 83-85 т.1).

Висновком судово-медичної експертизи № 26-87 від 17.06.2015р. підтверджується, що тілесні ушкодження, наявні у потерпілого ОСОБА_14 , могли утворитися при обставинах, на які вказував підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за його участю, тобто від нанесення ударів трубою в ділянку грудної клітини та живота. При обставинах, на які вказувала обвинувачена ОСОБА_7 , судити про механізм спричинення нею тілесних ушкоджень не виявляється можливим, оскільки вона вказує на те, що лише доторкалась до подушки та більше ніяких дій не вчиняла. Разом з тим, вона вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 бив потерпілого в ділянку грудної клітини, при даних обставинах тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_14 могли утворитися.

(а.п. 126-127 т.1)

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 12.05.2015р. № 86 підтверджується, що слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x10, який перекопійований на відрізок технічної стрічки під № 12 із пляшки «Шейк» біля будки в ході огляді місця події від 29.04.2015р. в АДРЕСА_1 придатний для ідентифікації за ним особи, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_7

( а.п. 88 -95 т.1).

Висновком експерта № 513-ц від 12.06.2015р., підтверджується, що при проведенні судово-медичної експертизи піднігтьового змісту зрізів нігтьових пластин з пальців рук трупа ОСОБА_14 виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антіген ОСОБА_20 приналежність крові не встановлена внаслідок відсутності форменних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Таким чином, можна вважати, що сліди крові могли утворитися від будь-якої людини група крові якої О (1) з ізогемагглютининами анті -А, анті- В, в тому числі і від ОСОБА_7

( а.п.116-122 т.1).

Під час огляду місця події від 29.04.2015р. в буд. АДРЕСА_1 в присутності двох понятих ОСОБА_15 вказала на холодильник марки «NORD Vita Nova», пральну машину «ALG», телевізор «BRAVIS» та два пульти дистанційного керування, ТV тюнер, одну музичну колонку темно сірого кольору, одну музичну колонку з посилювачем марки «чи», мобільний телефон «NOKIA C3-00» та пояснила, що всі ці речі належать ОСОБА_14 . Додому їх привіз її співмешканець ОСОБА_6 .

Після чого, вказані ОСОБА_15 речі, були вилучені.

(а.п. 74-75 т.1, а.п. 69-76 т.2)

Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 30.04.2015р., підтверджується, що потерпіла ОСОБА_21 , яка є дочкою потерпілого ОСОБА_14 в присутності понятих в період часу з 13.50 год. по 14.30 год., оглянула та визнала речі, вилучені з домоволодіння ОСОБА_6 , як такі, що належали її батьку ОСОБА_14

( а.п. 76-78 т.1, а.п. 77-79 т.2).

Витягом із звіту експерта-оцінювача незалежної оцінки майна від 07.05.2015 р., підтверджується, що станом на 26.04.2015 року вартість холодильника «NORD Vita Nova» складає 1961,67 грн.; пральної машинки «ALG» складає 2244,33 грн.; телевізора «BRAVIS» та дистанційного пульту до нього складає 1718,75 грн.; TV тюнера з дистанційним пультом складає 335,83 грн.; саббуфера та музичної колонки складає 427,50 грн.; мобільного телефону «NOKIA C3-00» складає 344,28 грн., сім карти оператора МТС складає 8,33 грн.; чавунної батареї опалення з 5 ти секцій складає 150,00 грн.

( а.п. 106-115 т.1)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2015р. та фототаблицею до нього, підтверджується, що в присутності понятих свідок ОСОБА_22 на місцевості вказав на будинок АДРЕСА_1 з якого він на автомобілі «Газель» перевозив майно 26.04.2015р. до будиноку АДРЕСА_1 .

( а.п.123-125 т1)

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінку показанням обох обвинувачених про їх непричетність до вбивства ОСОБА_14 та розбійного нападу на нього, розцінивши їх, як неправдиві, та як бажання обвинувачених уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, ні обвинувачений ОСОБА_6 , ні обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні та при проведенні досудового розслідування не заперечували, що 26.04.2015р. близько 14.00 год. вони вдвох та разом із ОСОБА_15 за запрошенням потерпілого приїхали до будинку за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_14 та на подвір`ї святкували день народження ОСОБА_15 , при цьому вживали спиртні напої. Також був присутній друг ОСОБА_14 ОСОБА_16 , який близько 19.30 год. пішов.

Згідно показань, наданих обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_15 пішли до будинку спати. Він із потерпілим ОСОБА_14 придбали ще спиртних напоїв, повернулись до будинку, де приблизно о 21.00 год. між ним та ОСОБА_14 виник незначний конфлікт, під час якого він один раз штовхнув ОСОБА_14 , від чого останній присів на ліжко, а потім заснув. Закривши двері кімнати, де заснув ОСОБА_14 , вони разом з ОСОБА_7 зняли у будинку батареї опалення, забрали холодильник, телевізор, пральну машину, тюнер та саббуфер, розбудили ОСОБА_15 , та на таксі з речами залишили будинок ОСОБА_14 . У нього також залишився мобільний телефон ОСОБА_14 , який той дав йому.

Згідно показань, наданих обвинуваченою ОСОБА_7 в судовому засіданні вона надала аналогічні пояснення щодо обставин її прибуття разом з ОСОБА_6 до потерпілого ОСОБА_14 , розпиття спиртних напоїв разом з ним, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що й ОСОБА_6 . Також вона показала, що прокинулась від криків ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , які кричали один на одного. ОСОБА_6 наказав їй залишити кімнату, він з потерпілим залишились вдвох у кімнаті, що там відбувалося їй невідомо. Потім з кімнати вийшов ОСОБА_6 та сказав, що ОСОБА_14 спить, наказав їй збирати батареї опалення, холодильник, телевізор, пральну машину, тюнер, саббуфер. Оскільки вона знаходились у стані алкогольного сп`яніння, тому пішла допомагати ОСОБА_6 виносити майно ОСОБА_14 на подвір`я, після чого розбудила ОСОБА_15 , та вони з речами ОСОБА_14 на таксі залишили подвір`я.

Зазначені показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не узгоджуються з іншими доказами по справі є необ`єктивними, непослідовними та спростовуються, по-перше, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 30.04.2015р., протоколом огляду місця події від 29.04.2015р., протоколом огляду трупу від 30.04.2015р., висновками судово-медичних експертиз від 17.06.2015р., 04.05.2015р., висновками дактилоскопічної експертизи від 12.05.2015р., судово-психіатричними експертизами.

Як видно труп ОСОБА_14 був знайдений його матір`ю 29.04.2015р. при обставинах, зазначених нею в судовому засіданні, що мають несуттєві розбіжності з протоколом огляду місця події від 29.04.2015р., щодо зазначення того, що труп ОСОБА_14 був накритий подушкою, дошкою для праски, ковдрою.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу невідповідності показань потерпілої та огляду місця події, що свідчить про їх непричетність до вбивства, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки ця невідповідність не є суттєвою.

Висновком судово-медичної експертизи від 17.06.2015р. підтверджується, що смерть потерпілого ОСОБА_14 могла наступити за 3-4 доби до дослідження трупа в морзі, тобто у проміжок 26-27.04.2015р.

Потерпіла ОСОБА_11 пояснила в суді, що 27.04.2015р. вона дзвонила сину, проте у нього був вимкнутий телефон. Також в цей день їй телефонував ОСОБА_16 та питав, чому неможливо додзвонитися до її сина.

29.04.2015р. сусіди сина повідомили її, що після неділі вони сина не бачили. При цих обставинах суд першої інстанції правильно встановив дату та місце вчинення кримінального правопорушення, а саме вбивство потерпілого ОСОБА_14 в процесі розбійного нападу на нього з метою заволодіння його майном, - 26.04.2015р. приблизно о 20.00 год. в буд. АДРЕСА_1 за місцем мешкання потерпілого.

Правильно був встановлений та доказаний в суді першої інстанції спосіб вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбивства потерпілого ОСОБА_14 . В основу своїх висновків суд першої інстанції поклав показання обвинуваченого ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, висновки судово-медичних експертиз трупа потерпілого, показання потерпілої в судовому засіданні, протокол огляду місця події.

Судом першої інстанції був зроблений також правильний висновок про необґрунтованість показань ОСОБА_6 про те, що він обмовив себе під час проведення слідчого експерименту, оскільки до нього до проведення слідчої дії застосовувались примусові дії фізичного та психологічного впливу з боку працівників поліції.

Висновком експерта № 46 від 04.05.2015р., підтверджується, що будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виявлено.

( а.п.86 т.1)

Висновком судово-медичної експертизи № 47 від 04.05.2015р., підтверджується, що синець лівого стегна ОСОБА_7 утворився від дії тупого предмету, можливо в зазначений строк та при обставинах, вказаних обвинуваченою ОСОБА_7 про те, що 26.04.2015р. о 21 годині вона поклала подушку на обличчя маловідомій людині. При цьому, коли ОСОБА_6 бив цю людину, то вдарив їй по лівій нозі лівою рукою. Дані ушкодження ОСОБА_7 відносяться до легких тілесних ушкоджень

( а.п. 87 т.1).

Висновки суду про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном, також є переконливими, в судовому засіданні було встановлена подія цього кримінального правопорушення, та винуватість обвинувачених у вчиненні розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном.

Суд першої інстанції у вироку належним чином обґрунтував дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України шляхом зіставлення ознак фактично вчинених ними діянь та ознак відповідних злочинів, передбачених вказаними вище статтями кримінального закону, та обґрунтував фактичними обставинами висновки про їх відповідність.

Умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 та призвів до смерті останнього, який помер від тупої травми грудної клітини та черева, яка супроводжувалась переламом тіла грудини, руйнуванням печінки, яка була ускладнена розвитком внутрішньо черевної кровотечі та шоку. Зазначені тілесні ушкодження були заподіяні внаслідок спільних дій обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачали їх небезпечні наслідки та бажали їх настання.

Між діями обвинувачених та настанням наслідків є прямий причинний зв`язок.

При вирішенні питання про умисел суд першої інстанції врахував поведінку обвинувачених та потерпілого до, під час події та після неї, їхні стосунки, причини припинення злочинних дій, а саме, те, що після того, як обвинувачені позбавили потерпілого життя, вони негайно заволоділи його майном, яке одразу ж вивезли з будинку з метою розпорядитися ним на власний розсуд.

Вбивство потерпілого ОСОБА_14 було вчинене обвинуваченими під час розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб. Їх дії мали корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корисливу мету збагатитись самим.

Напад обвинувачених відносно потерпілого ОСОБА_14 був поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від яких наступила його смерть. Фізичне насильство було застосоване з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_14 .

При вбивстві та розбійному нападі на ОСОБА_14 обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли за попередньою змовою групою осіб, тобто злочини вчинялись їхніми загальними та об`єднаними зусиллями, змова про вчинення злочинів між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулась прямо перед його вчиненням.

Злочини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили з проникненням до житла, де постійно проживав потерпілий ОСОБА_14 та зберігалось його майно, куди вони незаконно вторглись шляхом вільного доступу.

Дії ОСОБА_6 правильно були кваліфіковані за ст. 187 ч.4 КК України, як вчинені особою, яка раніше вчинила розбій, оскільки він раніше був засуджений за розбій.

Таким чином доводи апеляційної скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, обґрунтування висновків суду про їх винуватість на припущеннях та сумнівних доказах, відсутність аналізу та оцінки доказів на думку колегії суддів, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що в судовому засіданні не був допитаний в якості свідка ОСОБА_16 , колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки як показали самі обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що ОСОБА_16 пішов, а вони продовжували ще тривалий час розпивати спиртні напої разом з потерпілим, а вже після цього відбулись події злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що в матеріалах справи в поясненнях понятих відсутні відомості про їх особисті дії при проведенні слідчого експерименту з її участю не відповідають дійсності, оскільки спростовуються протоколом проведення зазначеної слідчої дії від 30.04.2015р. з участю двох понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які підписали вказаний протокол після проведення слідчої дії.

Доводи апеляційної скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про відсутність висновків експертиз їх речей є необґрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, що підтверджували факт виїмки особистих речей у обвинувачених та призначення по ним експертиз.

Доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про застосування до них фізичного та психологічного насилля з боку працівників поліції під час проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим ОСОБА_6 був вимушений обмовити себе та ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту, на думку колегії суддів, є надуманими. Вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 про відсутність у нього тілесних ушкоджень.

Що стосується твердження обвинуваченої ОСОБА_7 про відсутність у матеріалах справи висновку про наявність у неї тілесних ушкоджень то вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи.

Заява ОСОБА_7 про застосування до неї фізичного насилля працівниками поліції під час досудового розслідування також були перевірені при розгляді справи судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції неправомірно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_15 , яка пояснила, що між ним та потерпілим ОСОБА_14 були відсутні сварки та бійки, а також погроз з його боку на адресу потерпілого ОСОБА_14 , є на думку колегії суддів непереконливими, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно дослідив та встановив корисливий мотив вчинення обвинуваченими злочинів відносно потерпілого.

Свідок ОСОБА_15 підтвердила в судовому засіданні, що саме обвинувачений ОСОБА_6 привіз до її житла з будинку ОСОБА_14 належне йому майно.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що його дії неправильно кваліфіковані за ст. 187 ч.4 КК України не мають підсобою підґрунтя та спростовуються наведеною у вироку сукупністю доказів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції неправильно були встановлені обставини справи також спростовуються матеріалами кримінального провадження та наведеною у вироку сукупністю доказів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним вбивства та розбою, оскільки не знайдено знаряддя вбивства, у нього не відбиралось волосся, зрізи нігтів, відбитки пальців для проведення експертиз, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки за кримінальним провадженням були проведені всі слідчі дії в необхідному обсязі. Крім того, він особисто в присутності захисника та двох понятих при проведенні слідчого експерименту через чотири дні після події злочину детально відтворив їх обстановку, показавши дії, які були вчинені ним та обвинуваченою ОСОБА_7 під час злочинів, механізм нанесення ним ударів потерпілому, їх характер, кількість та локалізацію, які співпали з виявленими на трупі ОСОБА_14 тілесними ушкодженнями та підтверджені висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_14 . Зазначене могло бути відомо тільки особі, яка безпосередньо була на місці події злочину та приймала участь у його вчиненні, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він незадовільний висновками судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_14 , на думку колегії суддів також необґрунтовані, оскільки висновки судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_14 відповідають вимогам ст. ст. 101,102 КПК України, експертом докладно описані, досліджені та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання поставлені слідчим. Зазначені висновки не містять суперечностей, виправлень та незрозумілостей.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що огляд будинку ОСОБА_15 проводився 30.04.2015р., а не 29.04.2015р. також є надуманими, оскільки в матеріалах кримінального провадження, й у вироку суду першої інстанції дата проведення огляду місця події, а саме огляду будинку за участю ОСОБА_15 зазначена 29.04.2015р.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в матеріалах справи відсутні двадцять п`ять аркушів справи пронумерованих олівцем та два томи непрошиті та не підклеєні не відповідають дійсності, оскільки матеріали кримінального провадження містять три томи, які належним чином оформлені та містять опис документів.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_7 винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинах, на думку колегії суддів також є необґрунтованими. Аналіз та оцінка доказів винуватості ОСОБА_7 у вбивстві при розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_14 повно та всебічно наведена у вироку суду першої інстанції. Винуватість ОСОБА_7 у цьому підтверджується показаннями ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту, численними висновками судово-медичних експертиз, судово-дактилоскопічної експертизи, поясненнями потерпілої ОСОБА_11 тощо.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, особу винної, та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції законно та обґрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання враховано, що обвинувачена ОСОБА_7 , за місцем проживання характеризується посередньо, її індивідуальні властивості, а саме стать, вік, стан здоров`я, спосіб життя (офіційно не працевлаштована, раніше не судима, не одружена); позицію потерпілих у справі щодо застосування найсуворішої міри покарання; обставини й спосіб вчинення злочинів: форму вини, мотиви і мету, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме смерть потерпілого, зважаючи на те, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений.

Враховуючи викладене вище, на думку колегії суддів, суд першої інстанції законно обґрунтовано, вмотивовано та справедливо призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її особистою власністю, та саме таке покарання є необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Проте, колегія суддів не може погодитись з призначенням судом першої інстанції ОСОБА_6 остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки довічне позбавлення волі, є найсуворішим та безстроковим основним покаранням.

Так суд першої інстанції не навів у вироку переконливих мотивів прийнятого ним рішення, не обґрунтував та не вмотивував призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про скасування вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р. в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що пом`якшуються покарання ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , колегія суддів визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, при призначенні ОСОБА_6 покарання колегія суддів враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, його індивідуальні властивості, а саме стать, вік, стан здоров`я, спосіб життя (офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, не одружений); ступінь тяжкості злочинів, які відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини та спосіб їх вчинення, форму вини, мотиви і мету, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме смерть потерпілого, зважуючи на те, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений.

Незважаючи на позицію потерпілих щодо призначення ОСОБА_6 найсуворішої міри покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 не є особою, яка становить підвищену небезпеку для суспільства, та потребує безстрокової ізоляції від суспільства, оскільки він є молодою людиною, раніше вбивства не вчиняв, на досудовому розслідуванні визнав свою вину у вчиненні вбивства під час розбійного нападу на ОСОБА_14 , детально розповів про обставини вчинення ним та ОСОБА_7 злочинів, а також наслідки вчиненого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене вище, колегія суддів, приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, та вважає, що саме таке покарання, є необхідним та достатнім, а також справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України покарання, призначене ОСОБА_6 за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.08.2015р. поглинути покаранням, призначеним за цим вироком.

Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів зараховує обвинуваченому ОСОБА_6 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 30.04.2015р. по 19.10.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, тобто 539 днів х 2 = 1078 днів.

Також, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів зараховує обвинуваченій ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 30.04.2015р. по 19.10.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, тобто 539 днів х 2 = 1078 днів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р., яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р., яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р., яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю, та ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, п.12 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.4, ст. 115 ч.2 п.6,12 КК України та призначити йому покарання

- за ст. 187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю;

- за ст. 115 ч.2 п.6,12 у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України покарання, призначене ОСОБА_6 за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.08.2015р. поглинути покаранням, призначеним за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 30.04.2015р.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 30.04.2015р. по 19.10.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 1078 ( одна тисяча сімдесят вісім ) днів.

Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 30.04.2015р. по 19.10.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 1078 ( одна тисяча сімдесят вісім ) днів.

В іншій частині вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016р., залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.