АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1386/16 Справа № 196/108/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000774, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року, ухвалений щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року скасувати як незаконний і необґрунтований, та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки, на його думку, судом не було надано належної оцінки доказам, які свідчать про невинуватість ОСОБА_7 , а саме: показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що були очевидцями конфлікту між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_7 знаходився на відстані від потерпілої та жодних ударів їй не наносив. Разом з тим, суд прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_16 , яка, відповідно до показів інших свідків, взагалі не була очевидцем сварки між потерпілою та обвинуваченим. Окрім того, захисник вважає, що судом безпідставно задоволено позовні вимоги потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тоді як придбані ОСОБА_9 ліки не мають жодного відношення до лікування тілесних ушкоджень, спричинених внаслідок злочину у виді синця грудної клітини. На думку захисника, потерпілою не надано доказів на підтвердження позовних вимог та долучена до позовної заяви квитанція на суму 42,18 грн. свідчить про придбання ліків через півтора місяці після події злочину 02 лютого 2016 року, що мала місце 18 грудня 2015 року. Разом з цим, суд у вироку не вказав у чому саме виразилася спричинена потерпілій моральна шкода, а також не надав обґрунтування щодо визначення розміру стягнення з обвинуваченого судового збору.
У зміненій апеляційній скарзі, захисник з тих же підстав просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 .
Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 6890,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 234,15 грн., а разом 7124,15 грн., та в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат 380,33 грн.
За обставин, викладених у вироку суду, близько 10 годин 15 хвилин 18 грудня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи разом із ОСОБА_9 на ринку, який розташований поблизу мосту р. Оріль, що в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, де продавали свій товар.
Під час продажу свого товару ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків вчинив словесну сварку з ОСОБА_9 , в ході якої ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та умисно долонею правою рукою наніс їй один удар по лівій щоці, після чого штовхнув її пальцями правої руки в область грудної клітки та відразу вхопив її за шию, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; потерпілу та її представника, прокурора, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на законність вироку суду, частково дослідивши докази у кримінальному провадженні, проаналізувавши доводи, викладені в скарзі та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в провадженні матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Разом з цим, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються зібраними доказами, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повністю доведена та підтверджується протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинення злочину, з якого слідує, що 18 грудня 2015 року близько 10 год. 15 хв. ОСОБА_7 , мешканець с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, перебуваючи на ринку біля цього села, вчинив з нею словесну сварку, в ході якої наніс їй один удар в область обличчя, штовхнув в область грудної клітки та вхопив за шию (а.п. 36), а також показаннями потерпілої в судовому засіданні, що узгоджуються з відомостями, які викладені в обвинувальному акті та протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 12 січня 2016 року, з доданими фототаблицями, які підтверджують, що мало місце нанесення обвинуваченим удару по лівій щоці обличчя потерпілої, штовхання пальцями руки в область грудної клітки потерпілої, а також те, що обвинувачений сильно вхопив за шию (горло) та утримував її; при цьому потерпіла продемонструвала механізм та послідовність застосування до неї фізичної сили з боку обвинуваченого (а.п.40-41).
З показань свідка ОСОБА_16 слідує, що вона бачила синець у потерпілої на наступний день після пригоди, та при проведенні слідчого експерименту 12 січня 2016 року за її участю, з доданими фототаблицями, вбачається, що 18 грудня 2015 року мало місце нанесення одного удару ОСОБА_17 потерпілій по лівій щоці, штовхання її в область грудної клітки, від чого ОСОБА_9 похилилася та обвинувачений відразу вхопив її за шию (горло), при цьому ображав її нецензурними словами, та коли ОСОБА_7 її відпустив, потерпіла пішла до лісу з мобільним телефоном (а.п.42-43).
Окрім того, винуватість ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого діяння підтверджується показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що проживає однією сім`єю з потерпілою без реєстрації шлюбу та коли ОСОБА_9 перебувала увечері вдома, то він виявив синець в області грудної клітки, як та роздягалася після повернення з ринку, та показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , які були очевидцями початку сварки, про завершення сварки між обвинуваченим та потерпілою пояснити нічого не змогли, так як не були очевидцями того, як закінчилася сварка, однак підтвердили, що наступного дня бачили у потерпілої синець на тілі.
З висновку судово-медичної експертизи №246 від 21 грудня 2015 року та додаткового висновку судово-медичної експертизи №11 від 23 січня 2016 року слідує, що у потерпілої ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дане тілесне ушкодження могло бути спричинене при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким можуть бути і пальці людини - при обставинах, вказаних потерпілою на слідчому експерименті. Наявність теплого одягу на потерпілій могла сприяти зменшенню тяжкості травми (а.п. 37-38, 39).
Колегія суддів вважає, що суд, оцінивши зібрані у провадженні і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, правильно визначив характер взаємин, що склалися між потерпілою та обвинуваченим, під час вчинення ним злочину, вірно оцінив обстановку, за якої розгорталася подія злочину, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 і правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Також, судом призначено ОСОБА_7 покарання, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, та призначене з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особи обвинуваченого.

Отже, доводи сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого зазначеного складу злочину та необхідність закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в його діянні складу злочину, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та вони суперечать дослідженим під час судового розгляду доказам та повністю ними спростовуються.
Що стосується доводів захисника у зміненій апеляційній скарзі щодо необхідності ухвалення щодо обвинуваченого виправдувального вироку, то вони є безпідставними та не відповідають повноваженням суду апеляційної інстанції, оскільки існує, встановлений кримінальним процесуальним законом вичерпний перелік судових рішень за наслідками розгляду апеляційної скарги, до яких не входить ухвалення виправдувального вироку.
Відповідно до вимог абз. 7 п. 2 ч. 3 та абз. 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільний позов.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно визначено розмір відшкодування матеріальної шкоди потерпілій в сумі 234,15 грн., оскільки було доведено заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_9 відповідними доказами наданими як в суді першої так і апеляційної інстанції.
В той же час, колегія суддів частково погоджується з доводами сторони захисту про безпідставне стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 6890,00 грн. виходячи з такого.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню.

Судом першої інстанції встановлений як факт та обставини заподіяння потерпілій моральної шкоди, так і те, що вона спричинена внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_7 .

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, завданої потерпілій в сумі 6890,00 грн., суд першої інстанції не в повній мірі врахував, у відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, вимоги розумності та справедливості, оскільки не взяв до уваги сімейний та майновий стан обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнення моральної шкоди на користь потерпілої, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 3000,00 грн.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, авирок суду щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 слід змінити.

Даних, які б свідчили, що у кримінальному провадженні допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року задовольнити частково.
Вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 змінити, зменшивши розмір стягнень на її корись, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, а разом 3234 (три тисячі двісті тридцять чотири) грн. 15 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.
В решті вирок - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4