Справа № 569/2340/16-к
ВИРОК
іменем України

Справа № 569/2340/16-к

17 березня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого юридичної особи товариства з обмеженою відповідальність «Фудмаркет» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000582 від 29 січня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області, громадянки України, українки, із середньою освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

29 січня 2016 року, близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Велмарт», що по вул. Макарова, 23 в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгівельних полиць 4 найменування товарно-матеріальних цінностей, які належить ТОВ «Фудмережа», а саме: 1 упаковку олії для волосся марки «Ельсев Лореаль» вартістю 96,70 грн., 1 упаковку ароматизатора лимон марки «Др. Оеткер» вартістю 10, 62 грн., 2 яйця з сюрпризом з молочного шоколаду марки «Кіндер» загальною вартістю 42, 60 грн., 1 набір картриджів марки «Джилет Фьюжин Пауер» вартістю 208, 02 грн., на загальну суму 357,94 грн. Однак, довести злочин до кінця та розпорядитися викраденим майном ОСОБА_5 не вдалося з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена охороною при виході з вищевказаного гіпермаркету з викраденим майном.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
17 березня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілого юридичної особи ТзОВ «Фудмережа» ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000582 від 29 січня 2016 року була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 17 березня 2016 року представник потерпілого та обвинувачена виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, які ніким не оспорюються.

Згідно угоди про примирення ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному злочині та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Представнику потерпілого - юридичної особи ТзОВ «Фудмережа» ОСОБА_6 у ході досудового розслідування в повному обсязі відшкодовано матеріальний збиток обвинуваченою ОСОБА_5 у зв`язку із вчиненням злочинних дій. Сторони узгодили призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також зазначили про роз`яснення їм наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого юридичної особи ТзОВ «Фудмережа» ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376, 475, 392-395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 березня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілого юридичної особи ТзОВ «Фудмережа» ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000582 від 29 січня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської областi через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий