Справа №589/3153/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/293/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року, якою відмовлено старшому слідчому Шосткинського відділу поліції ГУ НП України в Сумській області ОСОБА_10 в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_10 , за погодженням із заступником керівника Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, а також наявністю порушених кримінальних проваджень відносно нього, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України за наступних обставин: 19 липня 2016 року близько 18-30год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на площадці 8 поверху буд. АДРЕСА_3 , в присутності ОСОБА_12 , дістав з кишені предмет, зовні схожий на гранату, висмикнув з нього запобіжну чеку, та почав висловлювати погрози здійснення вибуху. Потім спустився на перший поверх під`їзду та вийшов на вулицю, де продовжував висловлювати погрози вибуху.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заборонено ОСОБА_7 цілодобово залишати місце його фактичного мешкання строком до 20 вересня 2016 року включно, та покладено обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, прокурором та слідчим не доведені обставини, які б свідчили, що застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатньо, а також не надано доказів, які б підтверджували наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

На ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які, на її думку, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вважає, що в клопотанні слідчого доведені ризики, встановлені ч.1 ст.177 КПК України. Вказує також, що слідчим суддею не враховано тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинення злочину із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень - гранати Ф-1, яка є засобом для ураження живої сили. Крім того, вказує на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення саме в громадському місці, що свідчить про реальну загрозу заподіяння шкоди життю та здоров`ю іншим особам. Вважає, що слідчим суддею не надано належної правової оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 ніде не працює, не навчається, не має постійного легального джерела прибутку, приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, а також, що його затримували в м. Києві із гранатою. Наведені обставини, на думку прокурора, свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки підозрюваний може виїхати до районів, прилеглих до тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей з метою переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідивши фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, обгрунтовано дійшо висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

При застосуванні в межах зазначеного кримінального провадження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею враховано всі обставини, передбачені ст.ст.177,178,181 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу.

Зокрема, слідчим суддею перевірено докази обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину, які є достатніми на стадії досудового розслідування для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також слідчим суддею перевірено, що існує певний ступінь ризиків, яким необхідно запобігти шляхом застосування запобіжного заходу, а саме запобігання вчиненню ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень.

Зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному цілодобово заборонено залишати житло саме за місцем його мешкання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

Беручи до уваги фактичні обставини справи, а саме визнання ОСОБА_7 вини у пред`явленій йому підозрі, самостійне і добровільне надання пояснень щодо обставин справи, які збігаються з поясненнями свідків, що в свою чергу спростовує наявність існування ризику незаконно впливати на свідків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, а також дані про його особу відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики за місцем мешкання, служби, статус учасника бойових дій, слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів цілком погоджується із висновками слідчого судді щодо недоведеності ризику переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки доводи прокурора у кримінальному провадженні щодо можливого виїзду ОСОБА_7 на території Донецької та Луганської області з метою переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, є безпідставними.

Безпідставними є й посилання прокурора на те, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано вчинення підозрюваним злочину із застосуванням гранати Ф-1, оскільки, на думку колегії суддів, дані обставини в повній мірі враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному у вигляді цілодобового домашнього арешту, та не є беззаперечними підставами для неможливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що підозрюваний не працевлаштований, не навчається, немає постійного легального джерела доходів, проживає за рахунок випадкових заробітків, то вони не порушують законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали, оскільки у сукупності із іншими обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином враховані слідчим суддею.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.

Н підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.176-178,181,194,376,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4