Справа № 346/5611/16-к
Провадження № 1-в/346/752/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням захисника адвоката ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , 1981 року народження, уродженця м. Луцьк Волинської області, з середньою технічною освітою, громадянина України, засудженого 21 березня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 187 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі, згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року в строк відбуття зараховано попереднє ув`язнення десять місяців один день,

Початок строку : 03.08.2011 р.

Кінець строку: 02.10.2018 р.

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_7 звернувшись до суду, в інтересах засудженого ОСОБА_8 , із даним клопотанням посилається на те, що ОСОБА_8 на підставі вищевказаного вироку суду відбуває покарання у Коломийській ВК-41. На даний час в зв`язку з відбуттям двох третин строку покарання, у відповідності до ст. 81 КК України, може бути умовно-достроково звільнений від відбування призначеного покарання, виходячи із наступного.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно йому оголошено два заохочення, стягнення погашені, з засудженими не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий і тактовний, зв`язок з рідними підтримує шляхом листування та побачень, вину в скоєному визнає повністю. З липня цього року працевлаштований, вважає, що дальше перевиховання засудженого можливе без ізоляції від суспільства.

Умовно-дострокове звільнення заоохочувальна норма кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, яка має на меті стимулювати засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині. Крім того, має надзвичайно важливе значення для процесу ресоціалізації засуджених, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших.

Вважає, що адміністрація колонії безпідставно, надумано відмовила його підзахисному у можливості застосування умовно-дострокового звільнення.

Просить заявлене клопотання задоволити.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення засудженого та його представника, які просили звільнити його від дальшого відбуття покарання, а також думку представника адміністрації колонії та прокурора, які не заперечили на звільненні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 березня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст.187 КК України та засуджено до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

З 03 липня 2012 року засуджений відбуває покарання в Коломийській ВК-41 Івано-Франківської області.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2016 року ОСОБА_8 , згідно ч.5 ст. 72 КК України у термін відбуття покарання зараховано попереднє ув`язнення строком десять місяців один день.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактичного відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, чи необережний особливо тяжкий злочин.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Із характеристики виданої начальником Коломийської виправної колонії 06 жовтня 2016 року відносно вищевказаної особи видно, що за час відбуття покарання засуджений отримав два стягнення, останнє з яких погашено згідно закону у липні 2016 року. Також йому оголошено два заохочення і він приймає участь у програмі диференційного виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», реалізував програму диференційного виховного впливу на засуджених «Професія». В Коломийському навчальному центрі (№41) здобув професію «Виробник художніх виробів з дерева». Протягом останніх чотирьох місяців працевлаштований.

У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, спілкується із родичами шляхом листування та побачень.

Таким чином сукупність вказаних позитивно характеризуючих особу засудженого обставин доводять його сумлінну поведінку і ставлення до праці, що є головною умовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким".

Відмовляючи засудженому в можливості застосування ст. 81 КК України комісія колонії не взяла до уваги, що стягнення отримане ОСОБА_8 було дрібним і згідно вимог закону погашене. В той же час наявність у засудженого двох заохочень за добросовісне відношення до праці адміністрацією колонії не враховано.

Суд рахує, що при цьому був проявлений певний суб`єктивізм та не дотримання вимог законодавства, що призвело до необгрунтованого та безпідставного прийняття негативного рішення по даному питанню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені дані, які характеризують особу засудженого в їх сукупності, суд вважає, що останній своєю позитивною поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення і оскільки фактично відбув більше двох третин призначеного строку покарання у виді позбавлення волі, то клопотання захисника слід задоволити і застосувати до засудженого положення ст.81 КК та умовно-достроково звільнити від невідбутого покарання.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задоволити.

ОСОБА_6 умовно-достроково звільнити від не відбутої частини покарання один рік десять місяців чотирнадцять днів позбавлення волі.

Постанова підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі семи діб, з часу отримання засудженим копії постанови, прокурором з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_1