Справа № 344/3621/16-к
Провадження № 1-в/344/171/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ОПНКЛ №1 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_6 звернувся з заявою про заміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В заяві зазначається, що ОСОБА_7 проходить лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом з 21.08.2012 року, відповідно до постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.07.2012 року. Враховуючи стабільний протягом трьох років психічний стан хворого, що виражається в критичному ставленні до скоєного, емоційно спокійний, врівноважений, складає реальні плани на майбутнє, суїцид альні думки та наміри категорично заперечує, у відділенні читає книжки, дивиться телевізор, займається фізичними вправами, переглядає сторінки в інтернеті, спілкується з іншими хворими, до свого стану ставиться критично, у зв`язку з чим комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про те, що ОСОБА_7 слід змінити примусові заходи медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник Івано-Франківської психоневрологічної клінічної лікарні №1 подання підтримав, з підстав зазначених вище, зокрема, зазначив, що психічний стан ОСОБА_7 стабілізувався, хворий негативно ставиться до вчиненого, однак ОСОБА_7 потребує постійного вживання ліків. Також останній зазначив, що в ОСОБА_7 за час застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом траплялися випадки загострення психічного стану, які пов`язані із його відмовою від прийняття лікарських препаратів. З врахуванням вказаних обставин, лікар просив заяву задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 теж просив суд задовольнити вказану заяву лікаря-психіатра.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви лікаря-психіатра відмовити, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та нестабільного психічного стану хворого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява лікаря-психіатра не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.09.2010 року, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, відносно ОСОБА_7 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.07.2012 року були замінені ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.10.2012 року в задоволенні заяви лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про заміну примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_7 відмовлено.

В подальшому, ухвалою Івано-Франківським міського суду Івано-Франківської області від 08.05.2013 року за заявою лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 було продовжено ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Надалі, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2013 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2014 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2014 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2015 року та ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року, які були залишені без змін за результатами їх перегляду судом апеляційної інстанції, в задоволенні заяв лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про заміну примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_7 відмовлено.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №1441/2012 №8/2012 від 22.03.2016 року вбачається, що у зв`язку із стабільністю стану ОСОБА_7 , останньому слід замінити примусові заходи медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Проте, відповідно до вимог ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 хворіє на хронічне психічне захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, поточного гіпоманіакального епізоду на резидуально-органічному грунті, у зв`язку з чим останнім було вчинено суспільно небезпечне діяння.

Також встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №143 від 24.06.2009 року, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребував застосування примусових заходів медичного характеру, які були застосовані Івано-Франківським міським судом 06.09.2010 року.

Суд звертає увагу на те, що 29.10.2012 року комісія лікарів-психіатрів Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 приходила до висновку про необхідність замінити ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Проте, в подальшому, в 2013 році комісія лікарів-психіатрів тієї ж Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 надавала інший висновок, що ОСОБА_7 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із загальним наглядом, враховуючи те, що стан хворого нестабільний, емоційно нестійкий, інструкції виконує вибірково, дратівливий, періодично нецензурно висловлюється до медперсоналу та оточуючих, погрожує їм.

Як вбачається з показань лікуючого лікаря-психіатра, ОСОБА_7 потребує постійного лікування та прийняття лікарських препаратів, теоретично можливе погіршення психічного стану хворого.

За таких обставин, висновок комісії лікарів-психіатрів №1441/2012 №8/2012 від 22.03.2016 року є непереконливим, а зроблені в ньому висновки щодо стабілізації психічного стану ОСОБА_7 , з врахуванням аналізу та оцінки всіх зібраних по справі доказів, є суперечливими в тому числі по відношенню до раніше зроблених висновків.

Крім цього, за змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 04.04.2000 року та відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі. З огляду на наведене, суд критично оцінює посилання лікаря-психіатра та його захисника про те, що при подальшому загостренні психічного стану ОСОБА_7 його можна буде помістити до лікувального закладу на стаціонарне лікування, оскільки вказана позиція не узгоджується з вимогами закону, і суперечить основним засадам прав та свобод людини.

Таким чином, з врахуванням психічного стану ОСОБА_7 за 2009-2016 роки, що потребує постійного лікування особи, потреби в систематичному прийому ліків та стороннього нагляду над хворим, значної підвищеної суспільної небезпеки вчиненого у зв`язку з чим було заподіяно смерть іншій людині, виходячи з вимог ст.92 КК України щодо обов`язкового лікування особи з метою запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, суд вважає, що законних підстав для задоволення заяви лікаря-психіатра на даний час не має.

На підставі наведеного, відповідно до ст.92-95 КК України, керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_6 про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1