Справа № 473/2737/16-к
Провадження №1-кс/473/584/2016
У Х В А Л А
іменем України
"08" вересня 2016 р. м. Вознесенськ
Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000687, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В:
07.09.2016 р. до суду надійшло клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0000687 відносно ОСОБА_4 , згідно якого останній, 02.09.2016 р. біля 13 год. 25 хв., перебуваючи в приміщенні Новоодеського районного суду Миколаївської області, розташованого по вул. Центральній №190 в м. Нова Одеса Миколаївської області, а саме в кабінеті №15, після отримання від судді ОСОБА_8 ухвали про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, діючи умисно, з мотивів помсти, почав висловлювати на її адресу образи та безпідставно звинувачувати в зацікавленості при винесені ухвали; після того, як суддя ОСОБА_8 зробила йому зауваження, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел, направлений на вчинення злочину, усвідомлюючи, що він вчиняє злочин відносно судді під час здійснення нею правосуддя, в присутності помічника судді ОСОБА_9 , почав висловлювати на її адресу погрози, та наблизившись до робочого столу судді ОСОБА_8 , протягнув руку, щоб забрати розписку про отримання ухвали суду. Суддя ОСОБА_8 , намагаючись завадити ОСОБА_4 незаконно заволодіти документом, наблизилась до нього, на що ОСОБА_4 наніс удар правою рукою у праву руку судді ОСОБА_8 , спричинивши, згідно висновку експерта №1502 від 05.09.2016 р., легкі тілесні ушкодження, та заволодів розпискою про отримання ухвали суду. Після цього ОСОБА_4 , схопивши за руки суддю ОСОБА_8 , з силою штовхнув її. В цей час його протиправні дії ОСОБА_4 були припинені помічником судді ОСОБА_9 , після чого він зник з місця скоєння кримінального правопорушення.
Відомості за вищевказаним фактом 02.09.2016 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000687, з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.377 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив суд відмовити в наданому клопотанні. При цьому пояснив, що дійсно мав місце конфлікт із суддею ОСОБА_8 в суді, внаслідок чого 02.09.2016 р. працівники Новоодеської поліції, спричинивши тілесні ушкодження біля кладовища, проти його волі доставили до Новоодеського відділу поліції. У зв`язку з чим він звертався за медичною допомогою та з заявою про вчинення злочину у відповідні інстанції.
Захисник ОСОБА_5 вважав подання необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню, просив суд обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання.
Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до таких висновків.
В силу ч.1 ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, ч. 2 ст. 177 КПК України визначені підстави застосування запобіжного заходу, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 178 КПК України передбачає обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу:
1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України наголошує на тому, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Так, в клопотанні слідчий посилається на те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.377 КК України, тобто умисне заподіяння судді легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, про що ОСОБА_4 оголошено підозру.
Крім того, слідчий в обгрунтування даного клопотання посилається на відсутність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків по місцю проживанню, а тому, виходячи із можливості отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від слідства та суду.
Натомість, в судовому засіданні, на підставі пояснень підозрюваного ОСОБА_4 та паспорту останнього, довідки інспектора КП «Правопорядок» встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 з 27.12.1986 р. зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; до складу його сім`ї входять: батько ОСОБА_10 , 1945 року народження; мати ОСОБА_11 , 1948 року народження; брат ОСОБА_12 , 1970 року народження.
Тобто, виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя вважає вказаний слідчим ризик необґрунтованим.
Крім того, слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу посилається на неявку підозрюваного ОСОБА_4 за викликами слідчого на 03.09.2016 р. та 05.09.2016 р. на 09-00 годину в обох випадках, що свідчить, на думку прокурора, про можливість ухилення від слідства та суду.
Проте, в судовому засіданні встановлено, що повідомлення про підозру, складене 05.09.2016 р., ОСОБА_4 отримав 06.09.2016 р. о 13 годині 40 хвилин, про що свідчить його підпис.
Таким чином, виходячи із вимог КПК України, а саме ст.42 КПК України, у підозрюваного ОСОБА_4 не існувало обов`язку з`являтися за викликами до слідчого 03.09.2016 р. та 05.09.2016 р. на 09-00 годину, оскільки він на той час не мав статусу підозрюваного чи статусу учасника кримінального провадження.
Разом з цим, слідчий суддя не приймає до уваги долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження рапорти слідчого СВ Новоодеського відділу поліції Батаріна на адресу начальника Новоодеського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про неявку ОСОБА_4 та корінці повісток про виклик, оскільки відповідно до витягу із ЄРДР №0000687 від 02.09.2016 р., органом досудового розслідування є Вознесенський відділ поліції ГУНП в Миколаївській області, слідчим ОСОБА_6 , підтвердження повноважень слідчого Батаріна в матеріалах клопотання відсутнє.
Тому, на думку слідчого судді, надані до клопотання документи отримані не уповноваженою особою.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що об`єктивно підозрюваний ОСОБА_4 на виклик слідчого з`явитися не міг, оскільки 03.09.2016 р. о 08 годині 05 хвилин відвідував міську лікарню медичної допомоги м. Миколаєва, на підтвердження надав довідку з висновком щодо наявних тілесних ушкоджень. Також, 03.09.2016 р. о 11 годині 20 хвилин, відвідував хірургічне відділення Миколаївської обласної лікарні, про що свідчить довідка з вказаним діагнозом. Крім того, 05.09.2016 р. підозрюваний ОСОБА_4 особисто звертався із заявою про скоєний злочин до прокурора Миколаївської області, про що надав копію заяви.
Слідчий, між іншим, в обґрунтування клопотання, посилається на наявність ризиків можливість впливати на свідків та потерпілу, можливість сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами.
Проте, стороною обвинувачення, не наведено жодного доводу на обґрунтування вказаних ризиків та не надано матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність даних ризиків.
Виходячи із вищевикладеного, на думку слідчого судді, в судовому засіданні встановлено, що докази, надані стороною обвинувачення, не доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження, оцінює в сукупності всі обставини: а саме: молодий вік підозрюваного, його стан здоров`я, який відповідно до медичних документів, направлений для проходження судово-медичної експертизи для зняття побоїв та на лікування до невролога та консультацію ЛОРА, травматолога, хірурга.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги міцніть соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність у нього родини батьків похилого віку та брата, з якими він проживає за місцем реєстрації з 27.12.1986 р.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно з вказівкою на те, що за час проживання заяв та скарг на нього до виконкому міської ради від жителів села та сусідів не надходило, на обліку в опорному пункті охорони громадського порядку не перебуває.
Обрання запобіжного заходу в виді взяття під варту, лише з мотивів тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не може бути підставою для задоволення подання про обрання запобіжного заходу в виді взяття під варту.
Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що в задоволення клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області слід відмовити.
Разом з цим, виходячи із ч.5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому висновки та обставини встановлені у рішеннях Європейського суду з прав людини є обов`язкові для суду під час здійснення кримінального судочинства.
Тому, слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", де зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Виходячи із вищевикладеного, враховуючи вимоги ч.3 ст.194 КПК України, суд обирає запобіжний захід ОСОБА_13 у виді особистого зобов`язання та покладає обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, не відлучатися за межі м. Нова Одеса Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенського відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській області, майора поліції ОСОБА_6 , про застосувати запобіжного західу у вигляді тримання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, - відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, не відлучатися за межі м. Нова Одеса Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора.
Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується 04.11.2016 р.
Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого СВ Вознесенського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 .
В разі невиконання вказаних обов`язків, на підозрюваного ОСОБА_4 може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1