Справа №560/853/16-к
Провадження №1-кп/560/82/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000406 від 17 липня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,
В С ТА Н О В И В:
17 липня 2016 року біля 18:00 години, ОСОБА_4 , знаходячись на території бригади СПП "Злагода", що в с. Тумень, Дубровицького району Рівненської області, під час сварки та шарпанини з ОСОБА_5 , що виникла на грунті особистої неприязні, умисно шляхом нанесення удару правої руки в обличчя ОСОБА_5 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця чола зліва, забою м`яких тканин та синця ділянки нижньої щелепи зліва, садна тім`яно-скроневої ділянки справа, які в сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №199 від 18 липня 2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся, просив у потерпілого вибачення та цілком підтвердив встановлені судом обставини вчинення злочину і пояснив, що дійсно 17 липня 2016 року, він, знаходячись на території СПП "Злагода", що в с. Тумень, Дубровицького району Рівненської області, під час суперечки з ОСОБА_5 , що виникла на грунті особистої неприязні, умисно наніс йому удар в обличчя. З приводу міри покарання погоджується з думкою прокурора.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на території СПП "Злагода" між ним та обвинуваченим виник спір, під час якого ОСОБА_4 наніс йому вищевказані тілесні ушкодження. З приводу міри покарання погоджується з думкую прокурора.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті обвинувачення, він та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, у відповідності до вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину ОСОБА_4 доведено повністю, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до статті 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно ст.89 КК раніше не судимий (а.п.20), на Д обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.21), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.18).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , яка визначена статтею 67 Кримінального кодексу України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та обтяжуючу обставину, те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, тимчасово не працюючий. Суд приймає до уваги також те, що ОСОБА_4 , повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, надав показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які були логічними, послідовними і незмінними, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, тому враховуючи всі обставинами справи та особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, в ході судового розгляду до обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .