печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року Печерський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

та обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005306 від 14.08.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України, а також ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування цього виду запобіжного заходу. Так, обвинувачені зможуть переховуватись від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує, впливати на потерпілих, свідків, іншим чином перешкодити встановленню істини у справі, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора.

Потерпілий ОСОБА_11 про місце, день і час проведення судового засідання був повідомлений, не з`явився, суд визнав можливим провести вказане судове засіданні за його відсутності.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заперечував проти можливості продовження строку тримання останнього під вартою, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків і просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечував проти продовження строку тримання останнього під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , - де він проживає разом з цивільною дружиною і двома їх неповнолітніми дітьми, пославшись на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та відсутність до нього претензій з боку потерпілого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 також заперечував проти продовження строку тримання останнього під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, а також на те, що ОСОБА_10 активно сприяв у розкритті злочину.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку запобіжного заходу, а також клопотання захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою, обраний ухвалою суду та продовжений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29.12.2015, спливає 27.02.2016.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні насильницького тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі, яке за змістом обвинувачення ними було вчинено за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені раніше притягувались до кримінальної відповідальності, хоча і судимість погашена, не мають визначеного місця проживання на території України, оскільки посилання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та в їх інтересах захисників на проживання обвинувачених за наведеними ними адресами не підтверджено відповідними доказами, всі обвинувачені офіційно не працюють і суспільно корисною працею не займаються, а відтак, суд погоджується із заявленими прокурором ризиком, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, а також переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою ще на 60 днів, та відмовити захисту у зміні всім обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки доказів наявності у обвинувачених визначеного захисниками місця проживання суду не представлено, як і будь-яких інших обставин, наведених у клопотаннях захисту, а тому, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Щодо позиції захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 відносно можливості призначення останньому альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, то суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 08.10.2015 такий альтернативний запобіжний захід у виді застави в сумі 20 мінімальних заробітних плат обвинуваченому ОСОБА_10 було застосовано, судом враховується той факт, що обставин, на які посилається захист, щодо буцім-то не застосування з боку ОСОБА_10 відносно потерпілих насильства ще не знайшли свого підтвердження в ході перевірки в стадії судового розгляду і на даний час не з`ясовані, разом з тим, вказана обставина зазначена у кваліфікації дій цього обвинуваченого за ст. 187 КК України, а також судом враховувалась позиція прокурора, який заперечував проти застосування до ОСОБА_10 застави як альтернативного запобіжного заходу та позиція потерпілого, який в цьому питанні поклався на розсуд суду, - а тому, суд дійшов висновку щодо неможливості застосування до ОСОБА_10 застави і в цій частині вважає необхідним відмовити захиснику ОСОБА_7 в його клопотанні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. ч.4 ст.183, 331 ч.3, 369 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченим за ч.2 ст. 187 КК України, а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 квітня 2016 року включно.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу на домашній арешт, а також в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_10 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1