В И Р О К
іменем України
"11" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0016070 від 22 жовтня 2015 року стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , 22 вересня 2015 року, приблизно о 10 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ TF 55 YO,д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другій смузі проїзної частини б-ру Перова, в напрямку від вул. А.Навої, в бік регульованого перехрестя з вул. П.Запорожця в м. Києві.

В той час, попереду автомобіля ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , в попутному напрямку, по другій смузі проїзної частини б-ру Перова, рухався технічно справний автомобіль Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , яка перед перехрестям з вул. П.Запорожця, в місці нанесення дорожньої розмітки 1.11 ПДР України, перестроїлась в першу смугу, з метою подальшого виїзду в крайню праву (додаткову) смугу та повороту праворуч на перехресті з вул. П.Запорожця.

Проїзна частина б-ру Перова була розділена по три смуги для руху в обох напрямках. Посередині дороги була розташована металева огорожа, що розділяла транспортні потоки зустрічних напрямків.
На проїзній частині нанесена дорожня розмітка 1.1; 1.2; 1.5; 1.8; 1.11; 1.12; 1.14.3; 1.23; 5.11ПДР України. Перед перехрестям з вул. П.Запорожця встановлені чотири дорожні знаки 5.18 ПДР України, які вказують дозволені напрямки руху транспортних засобів по смугах: по третій смузі рух транспорту прямо та ліворуч; по другій смузі рух транспорту прямо; по першій смузі, яка призначена для руху лише маршрутних транспортних засобів прямо; по додатковій, крайній правій смузі рух транспорту тільки праворуч.

Максимально дозволена швидкість на даній ділянці дороги не більше 60 км/год.

Під час руху водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 10.1.; 10.3. Правил дорожнього руху України:

- п. 10.1. ПДР України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.3. ПДР України: «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч,повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч».

Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_8 виразилось в тому, що він керуючи автомобілем ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другій смузі проїзної частини б-ру Перова і наближаючись до перехрестя з вул. П.Запорожця почав виконувати випередження рухаючогося в першій смузі автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 , з одночасним перестроюванням праворуч, в першу смугу руху, перетинаючи дорожню розмітку 1.2 ПДР України, не давши йому дорогу та створивши водію ОСОБА_6 небезпеку для руху.

Водій ОСОБА_6 , виявивши попереду, ліворуч небезпеку для руху, а саме виїжджаючий на її смугу автомобіль ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , одразу застосувала екстрене гальмування, але уникнути зіткнення транспортних засобів не змогла, так як не мала технічної можливості.

Дії водія ОСОБА_8 , які виразились в порушенні п.п. 10.1.; 10.3. Правил дорожнього руху України, призвели до зіткнення правою середньою, боковою частиноюкерованого ним автомобіля ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , з лівою передньою, боковою частиною автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Зіткнення транспортних засобів відбулось перед перехрестям з вул. П.Запорожця, в першій смузі проїзної частини б-ру Перова, по якій до пригоди рухався автомобіль Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 106ат від 18.03.2016, в даній дорожній ситуації що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «ЗАЗ TF 55 YO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами п.п. 10.1; 10.3. ПДР України.
В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ЗАЗ TF 55 YO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1; 10.3. ПДР України.
В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинна була керуватися вимогами п.п. 12.3. ПДР України.

В даній дорожній ситуації що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , з моменту виникнення небезпеки для руху, не мала технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом застосування екстреного гальмування.

В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам пункту 12.3. ПДР України не виявлено.
В результаті ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку»,яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 23/Е від 14.01.2016 відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я); «закрита травма правого колінного суглобу у вигляді розриву заднього рогу медіального меніску, підвивиху наколінника, синовіїту», яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 23/Е від 14.01.2016 відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил».
Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_8 , котрий порушив вимоги п.п. 10.1.; 10.3. Правил дорожнього руху України.

В діях водія ОСОБА_6 порушень вимог пунктів Правил дорожнього руху України не вбачається, так як остання не мала технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів.

За вказаних обставин ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,
Таку ж кваліфікацію дій обвинуваченого підтримано державним обвинуваченням.
Під час розгляду справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст.286 КК України не визнав повністю, цивільний позов не визнав повністю та показав, що водійський стаж в нього з 2009 року. 22 вересня 2015 року, він на технічно справному автомобілі ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 поїхав у справах та близько 10 години 00 хвилин, коли він рухався по бул. Перова в м. Києві в крайній правій смузі руху, то біля обочини стояли автомобілі і він їй об`їжджав зі швидкістю близько 50 км/год; попереду горів мигаючий зелений сигнал світлофора, у зв`язку з чим він почав гальмувати. В цей момент він відчув удав в правий бік свого автомобіля. Коли вийшов з автомобіля, то побачив, що автомобіль «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з його автомобілем. У водія даного автомобіля ОСОБА_6 він запитав, як вона себе почуває та запропонував викликати швидку допомогу, на що остання відмовилася. Після того, вона сама викликала швидку допомогу, потім вони викликали працівників поліції, які на них обох склали протоколи про адміністративне правопорушення. На його автомобілі після зіткнення пошкоджень майже не було, а на автомобілі потерпілої було пошкоджено ліва передня частина автомобіля, дзеркало крило, фара. Вказав, що в момент зіткнення а ні в його автомобілі, а ні в автомобілі потерпілої інших пасажирів не було. Крім того, зазначив, що від удару автомобіль потерпілої відштовхнуло в карман автобусної зупинки, а його автомобіль протягнуло трішки вперед. Наголосив на тому, що ніяких маневрів він не здійснював, погоджується зі схемою дорожньо-транспортної пригоди, складеною за його участі під час слідчого експерименту 15 січня 2016 року, а схема, яка була складена за участі потерпілої, не відповідає дійсності. Також повідомив, що після зіткнення видимих тілесних ушкоджень на потерпілій він не бачив.
Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України сторона обвинувачення, посилається на докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 22 вересня 2015 року вона керувала автомобілем «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , по бул. Перова в м. Києві, та рухалась на вул. П.Запорожця. Вона рухалася зі швидкістю близько 50 км/год в першій смузі руху і, оскільки на тій ділянці дороги були три смуги руху, то їй требу було завчасно перелаштуватися. Перед світлофором, для того щоб вона могла повернути праворуч, необхідно було в`їхати в розмітку, яка дозволяє поворот праворуч. Попереду неї на світлофорі горів зелений сигнал та було жовте маршрутне таксі, але їй необхідно було здійснити поворот праворуч. В цей момент відбувся удар і вона нічого не пам`ятає. В її автомобілі двері відкрив чоловік та запитав, як вона себе почуває. Після цього вона вийшла з автомобілі та побачила, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Вказала, що від удару у автомобіля відірвало колесо і вона гальмувало днищем, а те, чи гальмувала вона сама вона не пам`ятає. ОСОБА_8 на місці події їй не допомагав, винним у порушенні правил дорожнього руху себе не визнавав та говорив, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, після чого працівник поліції ОСОБА_9 відправив до лікарні перевірити стан сп`яніння. В лікарні лікар сказав, що їй терміново потрібна швидка допомога. На наступний день вона поїхала в обласну поліклініку, звідки її направили до лікарні №8, однак там відмовилися її приймати, оскільки в неї були серйозні ушкодження і її направили в лікарню №9. Вказала, що від моменту, як вона перелаштувалася, до зіткнення пройшло 3 секунди і вона не гальмувала.
Допитаний у судовому засіданні головний експерт сектору авто технічних досліджень ОСОБА_10 показав, що ним проводилась судова експертиза у цьому кримінальному провадженні, зазначив, що покази обвинуваченого ОСОБА_8 в частині вказаного ним механізму розвитку вказаної ДТП є неспроможними та навпаки, в показах водія автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 протиріч технічного характеру не виявлено.
Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Тож у судовому засіданні були досліджені наступні документи.
Так, з рапорту старшого ІПС УПС МВС в м. Києві, роти №4 батальйону №3, рядового міліції ОСОБА_9 (а.с. 58) вбачається, що 22.09.2015 року о 10 годині 40 хвилин за адресою: м. Київ, бул. Перова, 20/2 екіпажем 0406 було оформлено ДТП за участі автомобілів ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , та «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_6 . Під час оформлення матеріалів водій автомобіля «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 поскаржилася на самопочуття, після чого було викликано карету швидкої медичної допомоги, після приїзду якої, після огляду, ОСОБА_6 було госпіталізовано до БШП. Вже через 30 хв. ОСОБА_6 зателефонувала та повідомила, що з нею все добре, з лікарні її відпустили. Слідчо-оперативну групу вони не викликали.
Зі схеми місця ДТП, яка сталася 22 вересня 2015 року о 10 годині 40 хвилин на бул. Перова біля буд. 20/2 (а.с. 59), вбачається, що автомобіль ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 знаходиться на першій смузі руху та розташований прямо в напрямку вул. П.запорожця. Автомобіль «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , більшою частиною автомобіля розташованої на першій смузі руху, та частково на смузі руху з розміткою для здійснення повороту праворуч. Крім того, на першій смузі руху наявні сліди гальмування автомобіля «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , які дугою проходять повз автомобіль ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 . Місце зіткнення знаходиться на першій смузі руху на відстані 20,1 м від зупинки автомобіля ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 . Гальмівний шлях автомобіля «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 29,2 м.
Зі зворотної сторони даної схеми відображено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП, а саме: у автомобіля «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено ліве переднє дзеркало заднього виду, передня ліва стійка, ліве переднє колесо, ліве переднє крило, ліва передня дверця, передній бампер, ліва передня фара капоту, вирване переднє ліве колесо; у автомобіля ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджено передні права дверця, переднє праве крило, передній правий повторювач повороту, передній правий диск.

Відповідно до постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів, від 22 жовтня 2015 року (а.с. 73), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , автомобіль ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження №0016070 від 22 жовтня 2015 року і передано на зберігання власнику під розписку (а.с. 75).

Відповідно до постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів, від 22 жовтня 2015 року (а.с. 74), складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , автомобіль «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 ,визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження №0016070 від 22 жовтня 2015 року і передано на зберігання власнику під розписку (а.с. 75).

У свої заяві на ім`я Т.в.о. начальника управління патрульної служби МВС України в м. Києві, ОСОБА_6 24 вересня 2015 року (а.с. 77) просить провести експертизу по факту дорожньо-транспортної пригоди від 22 вересня 2015 року, учасником якої вона була, та скасувати складений стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 79) вбачається, що власником автомобіля «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , являється ОСОБА_12 .
Постановою про визнання потерпілим, від 14 листопада 2015 року (а.с. 81), складеного ст.слідчим поліції у Дніпровському районі ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0016070 від 22 жовтня 2015 року.
З протоколу огляду предмету, від 19 квітня 2016 року (а.с. 82-85), проведеного старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_11 , вбачається, що здійснено огляду DVD-RW диску Videx 4.7 gb, 120 min, наданого потерпілого ОСОБА_6 під час додаткового допиту 19 квітня 2016 року, на якому наявні зображення автомобілів на місці зіткнення та отримані автомобілями пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди. А саме, на аркушах 60-68 в матеріалах справи знаходяться копії фотознімків з місця дорожньо-транспортної пригоди, на яких відображено місце події, а також розташування автомобілів після зіткнення, на бул. Перова біля буд. 20/2.
Постановою про визнання та приєднання речових доказів, від 19 квітня 2016 року, складеного старшим слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 (а.с. 86), СD-R диск Videx з фотографіями з місця пригоди визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження №0016070 від 22 жовтня 2015 року і вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

З медичних довідок та виписок (а.с. 95-102, 105-108) вбачається наявність отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.09.2015 року, вбачається, що у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.09.2015 року, вбачається, що у ОСОБА_8 ознак сп`яніння не виявлено.

З протоколу проведення слідчого експерименту, від 28 листопада 2015 року, долученої схеми та фототаблиці (а.с. 113-116), складеного старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , проведеного за участі потерпілого ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вбачається, що даний експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей обставин ДТП. Зокрема ОСОБА_6 під час слідчого експерименту зазначила, що рухалася на автомобілі «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 (замість якого під час слідчого експерименту був використаний автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_3 ), в першій смузі руху зі швидкістю близько 50 км/год, то лівий боковий інтервал до другої смуги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР України становив 1,2 м. Коли ж вона проїхала електроопори, то побачила виїжджаючий на її смугу руху автомобіль ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 (замість якого під час слідчого експерименту був використаний автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_4 , і в той час відбулося зіткнення лівою передньою боковою частиною її автомобіля «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 , з автомобілем ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначила, що вона застосувала екстрене гальмування, проте уникнути зіткнення не виявилося за можливе.

З протоколу проведення слідчого експерименту, від 15 січня 2016 року, долученої схеми та фототаблиці (а.с. 120-125), складеного старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , проведеного за участі свідка ОСОБА_8 , понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , слідує, що даний слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей події, яка трапилась 22 вересня 2015 року о 10 годині 35 хвилин за адресою: м. Київ, бул. Перова, 20. Зокрема ОСОБА_8 вказав, що він рухався на автомобілі ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 по бул. Перова в м. Києві в бік вул. П.Запорожця в першій смузі, яка передбачає рух тільки для громадського транспорту зі швидкістю близько 30-40 км/год. Попереду його біля бордюри стояв припаркований автомобіль, який він об`їжджав з лівого боку. Коли ж він проїхав припаркований автомобіль, то почав займати середню смугу, по якій рухався, після чого відчув удар в праву бокову частину свого автомобіля та застосував екстрене гальмування. Де рухався до моменту зіткнення автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_4 він не бачив.

Пункт 6 частини 2 ст. 87 КПК України передбачає, що недопустими є докази, що були отримані, в тому числі, з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
У той же час даючи оцінку вказаному протоколу слідчого експерименту суд враховує, що під час розгляду справи у суді, будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_8 підтвердив відомості які були зазначені у слідчому експерименті за його участі, тому суд оцінює цей доказ у сукупності з іншими.
Відповідно до висновку експерта №23/Е, від 12.01.2016-14.01.2016 року (а.с. 88-97), проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_17 , на підставі постанови старшого слідчого Управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , в результаті ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку»,яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 23/Е від 14.01.2016 відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я); «закрита травма правого колінного суглобу у вигляді розриву заднього рогу медіального меніску, підвивиху наколінника, синовіїту», яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 23/Е від 14.01.2016 відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил».
Відповідно до висновку експерта №106ат від 18 березня 2016 року (а.с. 131-138), проведеного головним експертом сектору автотехнічних досліджень ОСОБА_10 , на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_18 , від 08.02.2016 року, в даній дорожній ситуації що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «ЗАЗ TF 55 YO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами п.п. 10.1; 10.3. ПДР України.
В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ЗАЗ TF 55 YO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1; 10.3. ПДР України.
В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинна була керуватися вимогами п.п. 12.3. ПДР України.

В даній дорожній ситуації що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , з моменту виникнення небезпеки для руху, не мала технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом застосування екстреного гальмування.

В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Honda Civik, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам пункту 12.3. ПДР України не виявлено.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Таким чином, зазначені вище висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.
Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує те, що відповідно до ст. 25 КК України дане кримінальне правопорушення є ненавмисним, а передбачає необережну форму вини, яка полягає у злочинній недбалості, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується формально задовільно.
Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання у вигляді обмеження волі, але, оскільки його перевиховання і виправлення можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.
Разом з тим, враховуючи наслідки кримінального правопорушення, позицію потерпілого та його представника, суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткове покарання, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а саме позбавити його права керування транспортними засобами на певний строк.
Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З приводу цивільного позову до обвинуваченого суд вважає, що позов в цілому слід залишити без розгляду з наступних підстав.
Як встановлено, на час розгляду кримінального провадження цивільний позов, який надійшов разом із обвинувальним актом та підтриманий потерпілою ОСОБА_6 підписаний адвокатом ОСОБА_19 на підтвердження повноважень якого суду не надано жодних документів, інтереси потерпілої ОСОБА_6 у суді представляв адвокат ОСОБА_5 .
Крім того, під час судового розгляду на стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 вважав за необхідне залучити відповідну страхову компанію в якості відповідача. Проте залучення інших цивільних відповідачів потребує більш детального та об`єктивного з`ясування суми збитків, можливості та потреби залучення до розгляду вказаного позову страхової компанії, оскільки ступінь цивільної відповідальності обвинуваченого залежить від вирішення питання щодо наявності підстав для відшкодування майнової і моральної шкоди страховою компанією, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості прийняти обґрунтоване рішення з приводу заявленого позову та вважає за необхідне залишити позов без розгляду для вирішення його в порядку цивільного судочинства.
Розмір процесуальних витрат на проведення судової експертизи становить 1320, 60 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2( два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Вирок у частині позбавлення ОСОБА_8 права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати у розмірі 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 60 коп. на користь держави.
Речові докази: автомобіль ЗАЗ TF 55 YO, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження №0016070 від 22 жовтня 2015 року і передано на зберігання ОСОБА_8 залишити у його володінні (а.с. 75); автомобіль «Honda Civik», д.н.з. НОМЕР_2 ,визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження №0016070 від 22 жовтня 2015 року і передано на зберігання ОСОБА_6 залишити у її володінні (а.с. 75).

Речовий доказ: СD-R диск Videx з фотографіями з місця пригоди визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0016070 від 22 жовтня 2015 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя