Справа № 529/1099/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

11.03.2014 року Котелевським районним судом Полтавської області за ст. ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 1360 грн.;

13.08.2014 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;

26.11.2014 року Котелевським районним судом Полтавської області ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з звільнення від відбуття покарння строком на 1 рік, яке було скасоване постановою Диканського районного суду Полтавської області 19 жовтня 2015 року, обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим, в період іспитового строку на шлях виправлення не став та вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення.

Так, в середині липня 2015 року перебуваючи у складському приміщенні пилорами, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , власником якої є потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 побачив металобрухт, який в подальшому вирішив викрасти. 17 серпня 2015 року в денний час, обвинувачений ОСОБА_4 на забезпечення реалізації свого злочинного наміру на таємне викрадення металобрухту у складському приміщенні у вікні вказаної пилорами витягнув дерев`янні клинці, які тримають скло, щоб в подальшому через нього таємно проникнути до приміщення для викрадення металобрухту. Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 17 серпня 2015 року у вечірній час, прийшовши до складського приміщення вказаної пилорами, відхилив раму вікна, з якої заздалегідь витягнув дерев`яні клинці, просунув руку та відчинив защіпку на вхідних дверях цього приміщення. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 через відчинені ним вхідні двері проник у складське приміщення пилорами, де з метою наживи, з корисливих спонукань, повторно, таємно, викрав 134 кілограм 900 грам металобрухту вартістю 404 грн. 70 коп., належного потерпілому ОСОБА_6 , який за допомогою велосипеда вивіз з складського приміщення та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаним з проникненням у складське приміщення, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по факту його вчинення, повністю підтвердивши вказані вище обставини та вказавши, що у вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 суду подав клопотання про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказівку обвинуваченого на достовірність поданих суду доказів, в порядку ст. 349 КПК України суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також вивченням документів, які характеризують його особу.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна з проникненням у складське приміщення, вчинене повторно, є вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує визнання вини та щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочинів.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за вчинення корисливого правопорушення, на шлях виправлення не став, у період іспитового строку вчинив новий, умисний, корисливий злочин, не займається суспільно корисною діяльністю, а займається злочинною, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе і досягне мети при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України і не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, який 19 жовтня 2015 року ухвалою Диканського районного суду Полтавської області скасовано, а обвинуваченого ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбування реального покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 26.11.2014 року, за яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, йому слід призначати покарання з врахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши частину не відбутого покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 26.11.2014 року.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 369 371, 373 377, 391, 395 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 26.11.2014 року у виді 1 року позбавлення волі та остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 19 жовтня 2015 року.

Речовий доказ у виді металобрухту вагою 134 кілограма 900 грам, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому, як власнику.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо ніким не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, - в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: