Справа № 354/438/16-к
Провадження по справі № 1-кс/354/71/16
У Х В А Л А

06 липня 2016 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Яремче клопотання у кримінальному провадженні №0000163, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03.07.2016 р., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, в минулому не судимого, підозрюваного за ст.187 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділення ОСОБА_7 звернувся в суд з клопотанням, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділенням розслідується кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України. 03.07.2016 р. в 00 год. 45 хв. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 прийшли для відпочинку до приміщення стаї на території полонини «Магура» в с.Яблуниця Яремчанської міської ради, в якій тимчасово проживав ОСОБА_12 . Перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 безпричинно вчинили словесний конфлікт з ОСОБА_12 , гримали у двері стаї, нецензурно висловлювалися. ОСОБА_8 розбив скло у вікні і намагався пролізти до стаї. З метою самозахисту ОСОБА_12 обухом сокири наніс удар в голову ОСОБА_8 . Продовжуючи свої протиправні дії, вказані особи зламали вхідні двері і проникли до приміщення стаї, де вчинили напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном: кидали в нього цеглою, били руками і ногами по тілу і голові, спричинивши ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа, перелому ребер справа, рваних ран спинки носа. Скориставшись тим, що ОСОБА_12 після спричинених тілесних ушкоджень не міг чинити опору, вказані особи заволоділи належним йому майном. 03.07.2016 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України, а 04.07.2016 р. йому було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.
Вивчивши заявлене клопотання та додані документи, пояснення слідчого і підозрюваного, думку прокурора і захисника, вважаю, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до правил ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення по заволодінню майном потерпілого і заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, стверджується витягом з кримінального провадження №0000163 (а.с.4-5), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.6-7), протоколами огляду місця події (а.с.8, 9-10), протоколі допиту потерпілого (а.с.11-12), письмових поясненнях ОСОБА_11 (а.с.13-14), протоколі допиту свідка ОСОБА_13 (а.с.15-16), довідці від 03.07.2016 р. про результати огляду ОСОБА_6 на стан сп`яніння (а.с.17), протоколами допиту підозрюваних (а.с.24-31).

Із наведених у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, доведеним по суті є лише останній. Вказаний ризик стверджується даними про те, що до суду направлено обвинувальний акт відносно підозрюваного за ст.185 ч.1 КК України з угодою про примирення. На ствердження інших ризиків у клопотанні вказані обставини, які наведені у ст.178 КПК України і які повинні лише враховуватися при обранні запобіжного заходу. Доводи прокурора про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків нічим не обґрунтовані.

Проте прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В зв`язку з наведеним, до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Такий висновок підтверджується положеннями ч.5 ст.17 КПК України про те, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
З приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свою позицію неодноразово висловлював Європейський суд з прав людини. Зокрема у рішенні «Ливада проти України» Суд зробив висновок, що п.3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно, а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.182, 194, 196, 372 КПК України, -

у х в а л и в:
в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло цілодобово в АДРЕСА_1 до 06.09.2016 р. включно.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатися з смт.Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області без дозволу прокурора або суду; носити електронний засіб контролю.

Зазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваного ОСОБА_6 на строк два місяці з дня винесення ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1