Справа № 146/1019/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Марфівка Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
18 жовтня 2000 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ст.. 81 ч.3, ст.. 45, ст.. 44 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.. 45 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком два роки;
2 червня 2006 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ст.. 115 ч.1, ст.. 15 ч.2, ст.. 185 ч.3, ст.. 70 КК України до позбавлення волі на строк десять років, звільнений 19 листопада 2015 року із Арбузинської ВК № 83 Миколаївської області в зв`язку з відбуттям терміну покарання;
судимість в законному порядку не знята та не погашена,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
15 липня 2016 року біля 21-00 години ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими майном, шляхом розбиття ліктем своєї руки шибки вікна, проник через вікно до житлового будинку ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_3 , де із кімнати зазначеного будинку таємно викрав мотокосу моделі «Штіль» 2,3 кВт оранжевого кольору, яка належить ОСОБА_7 , вартість якої згідно висновку експерта № 2054/16-21 від 3 серпня 2016 року становить 3861,55 гривень, після чого з місця події зник, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 16 липня 2016 року біля 23-00 години ОСОБА_5 , діючи повторно, продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проник через незачинені вхідні двері до приміщення будівлі, яка належить ОСОБА_8 , що розташована по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав шляхом зривання руками закріплений цвяхами до поверхні стін та стелі кімнат будівлі електричний двохжильний мідний кабель довжиною 100 м по ціні 12 гривень за 1 м на загальну суму 1200 гривень, який на праві власності належить ОСОБА_9 , після чого з місця події зник, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою винність в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст.. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, цивільний позов по справі не заявлено.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_5 по факту крадіжки у ОСОБА_7 суду пояснив, що проживає разом із співмешканкою ОСОБА_10 у будинку останньої. Обоє ніде не працюють, тому проживають за кошти, виручені за здачу металобрухту.
На початку липня 2016 року співмешканка пішла до подруги, а він залишився сам дома. Дома ні було продуктів харчування, тому він вирішив піти пройтися попід хати з метою викрадення якихось речей або відшукання металобрухту, які в подальшому продати, а за виручені кошти придбати продукти харчування.
Проходячи в с.Яришівка, він побачив невеличку стареньку хатинку, в якій не горіло світло, тому вирішив, що в даному будинку ніхто не проживає. Підійшовши до даного будинку, обвинувачений ліктем розбив шибку вікна, проник до будинку та почав всередині приміщення шукати різний металобрухт. В одній із кімнат біля ліжка ОСОБА_5 побачив мотокосу оранжевого кольору, яку й вирішив викрасти. Після цього через розбите вікно обвинувачений разом із викраденою моток осою тим самим шляхом виліз з будинку та з місця вчинення злочину зник. В подальшому обвинувачений викрадену мотокосу продав знайомому діду ОСОБА_11 за 300 гривень, пояснивши, що дана мотокоса-його особиста річ. Виручені кошти ОСОБА_5 витратив на продукти харчування.
Після того, на слідкуючий день ОСОБА_5 пішов в с.Ракова пошукати різний металобрухт. Пізно ввечері, проходячи по одній із вулиць села, побачив недобудований будинок, в який вирішив зайти, щоб подивитися, чи там немає ніякого металобрухту. Оскільки вхідні двері будинку були не зачинені, а лише підперті цеглиною, ОСОБА_5 зайшов всередину будинку, де побачив на стінах кімнат проведену елетропроводку із двохжильного мідного кабелю. Далі обвинувачений обірвав по всьому будинку даний кабель, який в подальшому виніс з будинку, після чого в кінці села в левадах обпалив з кабелю обмотку, отримавши чистий мідний дріт, який здав на пункт прийому металобрухту, за що отримав 200 гривень, які в подальшому витратив на продукти харчування та цигарки.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 2 червня 2006 року засуджений Долинським районним судом Кіровоградської області за ст.. 115 ч.1, ст.. 15 ч.2, ст.. 185 ч.3, ст.. 70 КК України до позбавлення волі на строк десять років, звільнений 19 листопада 2015 року із Арбузинської ВК № 83 Миколаївської області в зв`язку з відбуттям терміну покарання; судимість в законному порядку не знята та не погашена.
Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст..70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Відповідно до ст.. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.
Тому, враховуючи зміст ст.ст. 4, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_5 мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.
Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує умисел обвинуваченого на вчинення злочину, наслідки вчиненого злочину, корисливий мотив щодо вчинення крадіжок, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, судимість в законному порядку не погашена та не знята, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а також вчинення ОСОБА_5 нових злочинів, маючи непогашену судимість, а також те, що обвинувачений проживає в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області без реєстрації, під час розгляду кримінального провадження ухилявся від суду, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, засуджується до реальної міри покарання, передбаченої санкцією частини 3 статті 185 КК України, тому суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 жовтня 2016 року, враховуючи положення ст. 72 КК України.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням по справі судових експертиз в сумі 176,20 гривень (сто сімдесят шість гривень 20 копійок).
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1