№ 243/1751/16-к
№ 1-кп/243/280/2016
У Х В А Л А

04 квітня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

ОСОБА_5

Представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286 ч.2КК України,-

В С Т А Н О В И В :
04 квітня 2016 року під час розгляду справи потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було заявлено клопотання про накладення арешту на мано ОСОБА_7 , а саме на автомобіль ВАЗ-053, державний номер НОМЕР_1 а також на інше майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 .

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою зазначеної статті Кримінально-процесуального Кодексу України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Однак, з матеріалів клопотання жодним чином не вбачається кому саме належить автомобіль ВАЗ 053, державний номер НОМЕР_2 , також не надано будь яких доказів про наявність будь-якого іншого майна, яке належить ОСОБА_7 на праві приватної власності..

Частиною другою статті 173 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170,171, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , а саме на автомобіль ВАЗ-053, державний номер НОМЕР_1 а також на інше майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1