Код суду 233 Справа № 225/1050/15-к
Вирок
Іменем України
10 серпня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемове м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, розлучений, дітей на утриманні не має, не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітній не перебуває, раніше судимий 08.04.2003 року Апеляційним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 3, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 28.04.2014 року за ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.04.2014 року звільнений умовно-достроково на 3 роки 7 місяців 1 день; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 13, 129 ч. 1 КК України, суд -
ОСОБА_9 , який раніше був засуджений за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі за скоєння умисного вбивства, на шлях виправлення не став, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову скоїв злочини, в тому числі особливо тяжкий, при наступних обставинах.
10.12.2014 року у вечірній час, більш точного часу встановлено не було, до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкала ОСОБА_10 , прийшов її знайомий ОСОБА_9 , де вони вдвох почали розпивати спиртні напої. Приблизно о 19 годині того ж дня, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пішли до спальної кімнати у вказаному будинку щоб вступити в статеві відносини. В спальній кімнаті між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виникла сварка через те, що ОСОБА_10 почала принижувати чоловічу гідність останнього та повідомила йому про те, що вона хвора на ВІЛ, і він теж заражений ВІЛ через статеві стосунки з нею.
Після вказаних висловлювань з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше скоїла умисне вбивство, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_10 , з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і настання наслідків у вигляді смерті останньої, бажаючи настання таких наслідків, із застосуванням до ОСОБА_10 насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, знаходячись разом з ОСОБА_10 на ліжку у спальній кімнаті вищезгаданого будинку, схопив останню спереду за шию обома руками та із застосуванням значної фізичної сили почав стискати руками шию ОСОБА_10 впродовж 2-3 хвилин.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: садна та підшкірні крововиливи на шиї, венозне повнокров`я органів, набряк легенів та головного мозку, крапкові крововиливи під плевру, гостру альвеолярну емфізему легенів з розривами міжальвеолярних перетинок, які, як небезпечні для життя, носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження.
Від отриманих тілесних ушкоджень, які призвели до перекриття дихання та подальшої асфіксії, того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 20-00 год. настала смерть ОСОБА_10 , і причиною її смерті стала механічна асфіксія від стискання органів шиї руками, тобто настання смерті ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку із стисканням ОСОБА_9 органів її шиї руками.
Одразу після цього, ОСОБА_9 продовжив залишатись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , куди цього ж дня, 10.12.2014 року, приблизно о 20-00 год., більш точного часу не встановлено, прийшов неповнолітній син ОСОБА_10 ОСОБА_7 , який побачив, що його мати знаходиться на ліжку в спальній кімнаті зазначеного будинку без ознак життя. Зрозумівши, що ОСОБА_9 причетний до її смерті, ОСОБА_7 розлютився на ОСОБА_9 , почав з ним сваритись та висловлювати на його адресу образи.
Через висловлювання образ з боку ОСОБА_7 ОСОБА_9 , знаходячись у спальній кімнаті зазначеного вище будинку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , усвідомлюючи свою значну фізичну перевагу над неповнолітнім ОСОБА_7 , поваливши його на ліжко в тій же кімнаті, схопив ОСОБА_7 обома руками за шию спереду і почав стискати йому шию та затуляти йому рота, висловлюючи при цьому на його адресу погрози вбивством, намагаючись таким чином залякати ОСОБА_7 , щоб той припинив кричати та ображати ОСОБА_9
Намагаючись звільнитись від захвату ОСОБА_9 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 перемістилися до кухні зазначеного будинку, де останній, продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на залякування неповнолітнього ОСОБА_7 погрозами вбивством, утримуючи ОСОБА_7 однією рукою за шию, вільною рукою почав відкривати шухляди в кухонній шафі, намагаючись знайти в них ніж або інший предмет, якими б він міг залякати ОСОБА_7 , продовжуючи висловлювати погрози вбивством на адресу ОСОБА_7 , однак ОСОБА_7 вдалося вирватись від ОСОБА_9 та втекти з будинку на вулицю. В результаті злочинних дій, що виразилися в стисканні руками органів шиї ОСОБА_7 , ОСОБА_9 заподіяв останньому тілесні ушкодження: садна та крововиливи м`яких тканин шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висловлені погрози вбивством з боку ОСОБА_9 на адресу ОСОБА_7 останній сприйняв реально, маючи реальні підстави побоюватись виконання цих погроз в зв`язку з обставинами, за яких вони були висловлені, конкретністю їх змісту, фізичними та віковими перевагами ОСОБА_9 над ОСОБА_7 , перебуванням ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння, а також діями ОСОБА_9 , пов`язаними з фізичним насильством відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , а саме: стискання йому шиї руками, закриття роту руками і заподіяння ОСОБА_7 вищезгаданих тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що 10.12.2014 року приблизно о 19 годині вечора він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_11 , з якою познайомився близько одного тижня до того, і яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно за три години до цього він разом зі своїми знайомими поминав свого батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , випив приблизно 100-150 г горілки. Через смерть батька він був дуже знервований. Разом з ОСОБА_12 вони почали розпивати алкогольні напої на кухні згаданого будинку. Він випив приблизно 100 г самогону. Після розпивання спиртного він та ОСОБА_12 пішли до спальні щоб вступити в інтимні відносини, однак в спальні між ними виникла сварка через те, що ОСОБА_12 почала його ображати, повідомила, що вона хвора на ВІЛ і заразила вже і його. Він через це дуже розлютився, оскільки злякався за своє здоров`я, а також здоров`я іншої жінки з якою також мав інтимні відносини. Тоді він схопив ОСОБА_12 обома руками за шию і почав стискати. Далі події пам`ятає погано, отямився вже коли помітив, що ОСОБА_12 не подає ознак життя. Він спробував її потрусити, але вона до тями не прийшла, і він зрозумів, що вона померла. Будь-яких реанімаційних заходів відносно ОСОБА_12 він не застосовував. Приблизно через 10 хвилин прийшов неповнолітній син ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_14 побачив, що мати мертва, то почав кричати та сваритися. Тоді він схопив ОСОБА_14 , почав погрожувати, щоб той замовк. Як саме він погрожував ОСОБА_14 , не пам`ятає, але не виключає, що погрожував саме вбивством і намагався пришукати для залякування ніж або інший предмет на кухні. Потім він відпустив хлопця, і він вибіг з будинку. Тоді він вийшов на вулицю і став чекати на приїзд міліції, нікуди не тікав. Зараз розкаявся в скоєному, вибачався перед потерпілими.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина в скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується іншими доказами по справі, які частково були дослідженні в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що померла ОСОБА_10 була його сестрою, а потерпілий ОСОБА_7 є його племінником. За півроку до смерті сестра почала жити в м. Торецьку (Дзержинську), а до цього жила в м. Костянтинівка. Він з нею не бачився близько року до її смерті, але не через неприязні відносини, а через те, що вони проживали віддалено один від одного. Характеризує сестру як людину, що легко піддається сторонньому впливу. Її часто обманювали, користуючись її довірливістю. Алкоголем ОСОБА_12 не зловживала, випивала іноді слабоалкогольні напої. В стані алкогольного сп`яніння вона була добра, нею було легко маніпулювати. Після смерті сестри він опікується своїм племінником до теперішнього часу.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що померла ОСОБА_10 була його матір`ю, вони проживали вдвох за адресою: АДРЕСА_2 . На день скоєння злочину відносно нього та його матері він був ще неповнолітній. 10.12.2014 року ввечері він ходив гуляти і повернувся додому в період часу з 19 до 20 години, точно час не пам`ятає. Коли він прийшов, то побачив, що двері в будинок зачинені, хоча зазвичай мати двері не зачиняла поки він не повернеться. Тоді він став стукати і кликати мати, але ніхто не відгукався. Після цього він хотів залізти в будинок через вікно, але почув чоловічий голос, який йому сказав: «Не лізь, зараз відчиню двері». Це був голос ОСОБА_9 , який був знайомий його матері, знав він його приблизно протягом одного м`ясця до цього. Він приходив 1-2 рази на тиждень до матері в гості, іноді вони випивали разом з матір`ю та її подругами спритні напої. Відносини з ОСОБА_9 і в нього і в матері були нормальні, вони ніколи між собою не сварилися. Коли він зайшов у будинок, то у спальні на ліжку побачив свою мати без ознак життя. Він трохи її штовхнув і зрозумів, що вона мертва. Тоді він став кричати на ОСОБА_9 , оскільки розумів що то він причетний до смерті матері. Але ОСОБА_9 штовхнув його, від чого він впав, і тоді ОСОБА_9 насів на нього зверху і почав душити руками за шию, погрожував, якими саме словами не пам`ятає, але добре пам`ятає, що дуже злякався за своє життя. В ході боротьби вони якось перемістилися на кухню, де ОСОБА_9 одною рукою почав відчиняти шухляди в шафі, де лежали столові приналежності. Вважає, що ОСОБА_9 знав, де саме в їх будинку зберігаються ножі, оскільки раніше неодноразово бував у них в гостях. Тоді він вирвався від захвату ОСОБА_9 і побіг до сусідів. Сусід на ім`я ОСОБА_15 повернувся разом з ним до них додому, зробивши вигляд, наче він працівник міліції. Хто викликав міліцію, він не знає, але коли вони повернулись, то майже одразу приїхали правоохоронці.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.12.2014 року з фототаблицею місцем скоєння злочину є ? частина житлового одноповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду будинку в спальній кімнаті № НОМЕР_1 на ліжку виявлений труп ОСОБА_10 з видимими тілесними ушкодженнями.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №155 від 11.12.2014 року та довідки про причину смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті Механічна асфіксія від здавлення органів шиї руками.
Відповідно до висновку експертизи №150 від 16.02.2015 року при дослідженні трупу ОСОБА_10 виявлені садна та підшкірні крововиливи на шиї, венозне повнокров`я органів, набряк легенів та головного мозку, крапкові крововиливи під плеврою, гостра альвеолярна емфізема легенів з розривами міжальвеолярних перетинок. Дані тілесні ушкодження утворилися незадовго до смерті в результаті стискання органів шиї руками, що підтверджується наявністю саден на шиї прямолінійної та полулунної форми. Дані тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, при дослідженні трупу ОСОБА_10 виявлені садна в праві виличній області, крововилив в правій підключичній області, крововилив правої сідниці, які утворились в той же строк від дії тупих предметів або при ударі об такі, відносно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень та значення в настанні смерті не мають. Причиною смерті ОСОБА_16 стала механічна асфіксія від стискання органів шиї руками. Це підтверджується виявленням характерних саден полулунної та прямолінійної форми на шкірі, підшкірних крововиливів на шиї, а також загальноасфіктичних ознак смерті у вигляді венозного повнокров`я внутрішніх органів, гострих розладів кровообігу з явищами порушення реологічних властивостей крові, гострої альвеолярної емфіземи легенів з розривами міжальвеолярних перетинок, крапкових крововиливів під плеврою, набряку легенів та головного мозку. Враховуючи ступінь розвитку початкових трупних явищ на момент початку дослідження трупу, необхідно вважати, що смерть ОСОБА_10 могла настати за 12-16 годин до нього. Настання смерті ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку зі стисканням органів шиї. Всі пошкодження, виявлені на трупі ОСОБА_10 , є прижиттєвими. Враховуючи характер та розташування пошкоджень, потерпіла могла перебувати в будь-якому положенні, при якому зазначені області тіла залишалися доступні для нанесення пошкоджень. Яких-небудь ознак, які б свідчили про переміщення трупу, при дослідженні не виявлено. Яких-небудь пошкоджень, які б свідчили про насильницьке розведення стегон, при дослідженні не виявлено. Яких-небудь пошкоджень, які б свідчили про можливу боротьбу або оборону, при дослідженні трупу не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні трупу ОСОБА_16 виявлений етиловий спирт в кількості 1,31 проміле, що свідчить про те, що незадовго до смерті вона вживала спиртне, і до моменту настання смерті перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Така концентрація етилового спирту в крові у живих осіб відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №286 від 11.12.2014 року виявлені у ОСОБА_7 садна та крововиливи м`яких тканин шиї утворилися від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження утворилися в строк та при обставинах, зазначених в постанові.
Відповідно до довідки Центральної міської лікарні м. Дзержинська Донецької області №2612 від 30.12.2014 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в кабінеті профілактики та лікування ВІЛ-інфекції м. Дзержинська не перебувають. В період листопада-грудня 2014 року дані особи в кабінет Довіри не звертались.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_17 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів та, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд знаходить їх логічними, послідовними та такими, що не суперечать одне одному.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілих та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:
- за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство;
-за ч. 1 ст. 129 КК України як погрозу вбивством за наявності у потерпілого реальних підстав побоюватись здійснення цієї погрози.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, має одну незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2003 року, відбував призначене за вироком суду покарання у виді позбавлення волі реально, 28.04.2014 року звільнений умовно-достроково на 3 роки 7 місяців 1 день, тобто знову скоїв злочини в період умовно-дострокового звільнення через короткий проміжок часу після звільнення; в диспансерах за місцем проживання на обліку не перебуває, стійких соціальних зв`язків не має, був позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка веде розгульний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неврівноважений, підтримує відносини з особами сумнівної поведінки, неодноразово потрапляв в поле зору працівників міліції.
Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи №604 від 24.12.2014 року ОСОБА_9 страждає на хронічний алкоголізм, постійна форма пияцтва 2 стадія, з психопатизацією особистості по нестійкому типу (синдром залежності від алкоголю в ред. МКБ-10). В період скоєння інкримінованого діяння перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, змінені форми, експлозивний варіант. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_9 не перебував у тимчасово-хворобливому стані, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними; не перебував в стані фізіологічного афекту або стану вираженого емоційного напруження (стрес, фрустрація і т.п.), яке б суттєво вплинуло на його поведінку. У ОСОБА_9 відзначаються виражені індивідуально-психологічні характеристики, прямо та безпосередньо пов`язані з основним діагнозом, які суттєво впливають на його поведінку. З урахуванням зазначених індивідуально-психологічних характеристик, ОСОБА_9 може адекватно сприймати явища оточуючої дійсності та давати про них адекватні відомості. В теперішній час ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за кожний злочин окремо, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого за кожний злочин окремо, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст. 65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При таких обставинах, суд вважає, що за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді арешту, а за скоєння злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, оскільки вважає, що саме це покарання буде необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів, зазначивши при цьому про неможливість застосування відносно обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, такого виду покарання як позбавлення волі на певний строк враховуючи його підвищену суспільну небезпеку як особистості, на що вказує його асоціальний спосіб життя та сам факт повторного скоєння ним умисного вбивства за обтяжуючих обставин через досить короткий строк після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що саме по собі свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України, а також беручи до уваги п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, де зазначено, що якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за їх сукупністю визначається шляхом поглинення зазначеним видом покарання будь-яких менш суворих, обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно визначити покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом поглинання менш суворого покарання у виді арешту більш суворим довічним позбавленням волі.
Разом з тим, суд враховує, що злочини, за скоєння яких ОСОБА_9 засуджується за даним вироком, він скоїв в період умовно-дострокового звільнення, тому відповідно до ч. 2 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання необхідно визначити шляхом поглинання невідбутої частини менш суворого покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2003 року у виді 3 років 7 місяців 1 дня позбавлення волі, довічним позбавленням волі.
Крім того, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме строк затримання без ухвали слідчого судді 11.12.2014 року та строк тримання під вартою при застосуванні запобіжного заходу з 12.12.2014 року по день ухвалення вироку, тобто до 10.08.2016 року включно.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 129 КК Україні у виді 6 (шести) місяців арешту;
-за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_9 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
В силу ст. 71 КК України визначити ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом поглинання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2003 року, у виді 3 років 7 місяців 1 дня позбавлення волі, довічним позбавленням волі, остаточно визначивши йому до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 11.12.2014 року.
Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 11.12.2014 року по 10.08.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: джинси синього кольору, презерватив в розгорнутому вигляді, марлевий тампон зі змивом речовини з поверхні стегна трупа ОСОБА_10 , чоловічі труси, зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_9 та з рук від трупу ОСОБА_10 , зразки волосся від трупу ОСОБА_10 , марлеві тампони зі зразками крові ОСОБА_9 та від трупу ОСОБА_10 , юбку бузкового кольору, передані на зберігання до КЗРД Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції №66 від 24.02.2015 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
.

Головуючий
Судді: