ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт внесений до ЄРДР за №0010645 від 27 липня 2016 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2000 року за ч. 1 ст.81, ст.17 КК України (в редакції 1960 року), вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2001 року за ч. 2 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 року), вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2006 року за ч.2 ст.186, ст.69 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2008 року за ч.1 ст. 309, ст.395, ст.70 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2011 року за ст.395 КК України, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 05 червня 2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 27 липня 2016 року близько 10 години 00 хвилин, перебував в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по п-ту. Возз`єднання, 2/1, в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 підійшов до полиці з засобами гігієни, звідки повторно, таємно викрав 5 упаковок крем-мила «DOVE обійми ніжності» штрих код 984, закупівельною вартістю 96 грн. 85 коп. та 4 упаковки крем-мила «DOVE краса і догляд» штрих код 282, закупівельною вартістю 77 грн. 48 коп., а всього на загальну суму 174 грн. 33 коп. які належали ТОВ «Футмережа» та поклав їх собі під футболку в яку був одягнутий.

В подальшому ОСОБА_4 не оплативши за вказаний товар на касі, намагався вийти за межі приміщення магазину, однак довести свої злочинні дії до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: перебуває під наглядом у лікаря-нарколога, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, характеризуються посередньо, раніше скоював злочини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та надати йому можливість виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства шляхом звільнення його від відбування покарання з випробовуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному проваджені 5 упаковок крем-мила «DOVE обійми ніжності» штрих код 984 та 4 упаковки крем-мила «DOVE краса і догляд» штрих код 282, які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити у володінні ТОВ «Футмережа».

Речовий доказ у кримінальному проваджені CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: