АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/193/16 Справа № 201/1686/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

19 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бакей, Республіки Румунії, громадянина Румунії, який має середню спеціальну освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, раніше судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 07.00 год., а також встановлено йому обов`язки: прибувати за кожною вимогою до СВ Жовтневого ВП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області; повідомляти СВ Жовтневого ВП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про зміну свого місця проживання.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що суду не було надано належних доказів, а саме, те що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить вказані ризики, а саме те що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09.02.2016р. якою в задоволені клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 відмовлено та обрано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжних захід у вигляді домашнього арешту. Постановити нову ухвалу якою продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, а саме до 09 березня 2016року. Встановити, що у разі внесення ОСОБА_8 , або іншою фізичною чи юридичною особою на диспозитивний рахунок № 6709, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОКПО 256239738 в ГУГПКСУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, застави в розмірі 777 386, 15 грн ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що слідчим суддею залишено поза увагою, те що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрівається у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Розмір шкоди заподіяною незаконними діями підозрюваного ОСОБА_8 становить 777 386. 15 грн, що є особливо великим розміром. Не встановлено слідчим суддею міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця роботи в Україні, те що він раніш засуджувався Печерським районним судом м. Києва, що на думку прокурора свідчить про те що останній на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, має негативну репутацію та в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення. Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 слідчий суддя взагалі не з`ясував що це за приміщення та чи має останній право власності чи користування на квартиру зазначену в ухвалі. Із допиту громадянки ОСОБА_10 вбачається, що вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_11 , яка в подальшому здала вказану квартиру згідно договору оренди останній де та проживає з 15.10.2015року. За вищевказаною адресом слідчим було проведено обшук, оскільки тимчасово ОСОБА_8 знімав в оренду вищезазначене житло. Також прокурор зазначив в апеляції що підозрюваний ОСОБА_8 свою провину не визнає, від показів відмовляється, не сприяє органам досудового розслідування розкриттю злочину та має можливість впливати на свідків вчинення кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як законну та обґрунтовану. Свої заперечення захисник обґрунтовує тим, що, на її думку, матеріали провадження не містять жодних фактичних даних, які б свідчили про спробу або наміри ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, а також те, що ОСОБА_8 вчиняв спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.

В суді апеляційної інстанції прокурор уточнив свої апеляційні вимоги та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 09 березня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які, кожен окремо, не підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, думку прокурора, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею не були дотримані, а тому доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є слушними.

Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в СВ Жовтневого відділення поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за №0003134, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Дослідженням матеріалів судового провадження вбачається що, у відповідності до п.1 ст.199 КПК України, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 04 лютого 2016р звернувся з клопотанням до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 до 09 квітня 2016року /а.с.п1-13/.

Так, 18 вересня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України /а.с.п.15-37/ та в цей же день Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В подальшому, строк тримання під вартою неодноразово продовжувався та останній раз ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до 09 лютого 2016 року .

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою може бути в межах строку досудового розслідування. Постановою заступника прокурора Дніпропетровської області від 09.02.2016року строк досудового розслідування продовжений до 6 місяців/а.с.п.67-70/.

Виходячи з положень ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання або продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 не навів підстав щодо зменшення ризиків, які були підставою, як для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , та і його подальшому продовженні.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Приймаючи до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, що витікає з досліджених в суді апеляційної матеріалів, доданих до клопотання, а саме протоколів допиту свідків, протоколу огляду місця події, а також даних про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, запобігання таким ризикам, як спроба вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказують обставини інкримінованого кримінального правопорушення, вчиненого, згідно підозри, за попередньою змовою у групі осіб, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та суду, на що вказує тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, яке становить строк від 7 до 12 років позбавлення волі, розуміючи які, підозрюваний може переховуватися від вказаних органів, враховуючи розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_8 , вік підозрюваного та стан його здоров`я, те що він не є громадянином України та не має постійного місця проживання на території України, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б давали підстави прийти до висновку, що ОСОБА_8 не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також, що він притягувався до кримінальної відповідальності вироком Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2012 за злочини проти власності та у сфері господарської діяльності, колегія суддів приходить до висновку, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Таким чином, з урахуванням зазначеного, в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, підозрюваному ОСОБА_8 слід продовжити винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з визначенням, з урахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України, альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора в частині розміру застави в сумі 777 386,15 грн. тобто в сумі заподіяної шкоди, в якій обґрунтовано підозрівається ОСОБА_8 , належним чином не обґрунтована, а тому, з урахуванням майнового стану та даних про особу, заставу слід визначити в межах вимог передбачених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що складає 413 400 грн, яка, на думку колегії суддів, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахування вищевикладеного, колегія суддів вбачає наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , про ще ставить питання прокурор у своїй апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178,183, 199, 309, 376,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 березня 2016 року.

У разі внесення ОСОБА_8 , або іншою фізичною чи юридичною особою на диспозитивний рахунок № 6709, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОКПО 256239738 в ГУГПКСУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, застави в розмірі трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 413 400 грн. ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У разі сплати ОСОБА_8 визначеної застави, покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або за першим викликом для приведення процесуальних дій;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи

Контроль за виконанням ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умов звільнення під заставу покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3