Справа № 148/399/16-к
Провадження №11-сс/772/157/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Немирівським районним судом Вінницької області 23.11.2015 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 74, 104 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування 18 лютого 2016 року та 23 лютого 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

В ніч з 06 на 07.03.2015 року ОСОБА_7 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, зайшов на територію «Тульчинського ринку», що розташований в м. Тульчині по вул. Спартака, 2, та підійшов до торгового бутіка № 183, який належить ОСОБА_9 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, шляхом зірвання пластикового ролету, проник в приміщення бутіка, звідки здійснив крадіжку 14 пар шкарпеток, вартість яких згідно довідки вартості становить 20 грн. за одну пару, 7 упаковок чоловічої білизни, в яких було 14 пар, вартість якої згідно довідки вартості становить 50 грн. за одну пару та 10 кг битих горіхів, вартість яких згідно довідки вартості становить 120 грн. за 1 кг. Викравши вищевказані речі ОСОБА_7 переніс їх на територію «Палацу графа Потоцького», де заховав, тим самим розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 2180 грн.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, 03.05.2015 року близько 23.00 год. ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючи з єдиним умислом на крадіжку чужого майна, через двері, спільно із ОСОБА_11 проник до приміщення будинку, який належить ОСОБА_12 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, повторно здійснили крадіжку 1000 доларів США, що згідно курсу валют встановленого Національним банком України станом на 03.05.2015 року за 1 долар США становить 21,13 гривень, 200 гривень та двох пар золотих сережок, вагою 6 г та 3 г, де вартість одного грама золота згідно довідки вартості станом на травень 2015 року становить 900 грн. за один грам. Після чого ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 залишили будинок ОСОБА_12 , забравши із собою викрадені речі. Наступного дня разом із ОСОБА_10 збули золоті сережки на ринку м. Тульчина, а гроші розділили між собою, які в подальшому витратили на власні потреби, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 29 430 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, 20.05.2015 року близько 19:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Тульчині по вул. Відродження, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, відкрито заволодів майном ОСОБА_13 , а саме зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 13,35 г, де вартість одного грама золота станом на травень 2015 року становить 900 грн. Золотий ланцюжок, яким він відкрито заволодів, здав до ломбарду у м. Вінниця, тобто розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 12015 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , вже будучи засудженим Немирівським районним судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на один рік шість місяців, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив новий корисливий злочин, а саме 30.11.2015 року близько 01:30 год. знаходячись у м. Тульчині в приміщенні гардеробної нічного клубу «Фагот», що розташований по вул. Леніна, та маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені куртки ОСОБА_14 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung SM-G7102», вартість якого згідно висновку експертизи № 6 від 06.01.2016 року становить 2435,19 грн. Викрадений ним мобільний телефон здав до ломбарду у м. Вінниця, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 2435,19 грн.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин: 15.02.2016 близько 02:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Трембецького у м. Тульчині, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, навмисно, відкрито заволодів майном ОСОБА_15 , при цьому погрожуючи фізичним насильством у разі вчинення потерпілою будь-яких дій, почав шукати цінні речі, звідки відкрито викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy J1» і чохол для нього, дві кредитних картки «Приватбанк», дві сім карти мобільного оператора «МТС» та одну сім карту мобільного оператора «Київстар», після чого викинув сумку і пішов у напрямку міста, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 2443 грн.
Старший слідчий СВ Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року вказане клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 травня 2016 року та визначено заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Його підзахисний не має наміру уникати розслідування та суду, він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має намір одружитися. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені доказами.

Вислухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2016 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року ухвала слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишена без змін.

Згідно пояснень прокурора ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, слідчий у строки передбачені КПК України звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . Проте, під час розгляду даного клопотання захисником ОСОБА_8 було заявлено п`ять відводів слідчому судді, що призвело до затягування розгляду клопотання та звільнення ОСОБА_7 з під варти.

Згідно пояснень адвоката ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції, підозрюваний ОСОБА_7 позитивно характеризується, має намір одружитися та після закінчення строку дії попередньої ухвали від 19 лютого 2016 року, 20 квітня 2016 року прибув на виклик слідчого.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя при прийняті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував положення вищезазначених норм процесуального закону та обґрунтовано зазначив, що в наданих до суду матеріалах кримінального провадження є сукупність доказів, зібраних в ході досудового розслідування, що підтверджують вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, підозрюється у вчиненні ряду злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, може вплинути на потерпілих, свідків та для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 протягом незначного проміжку часу, на які вказує захисник, на переконання колегії суддів не свідчить про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, за наявності яких був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 і не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: