Справа №345/3146/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2016 року м. Калуш
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на майно - деревину породи бук пиловник в кількості 64 колоди, який був накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 09.09.2016 року. Зобов`язати старшого слідчого Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 невідкладно, але не пізніше доби з моменту винесення ухвали слідчого судді повернути вищевказане майно, про що скласти відповідний протокол повернення майна, як це передбачено в коментарі до ст. 174 КПК України.
Клопотання мотивує тим, що він являється фізично особою-підприємцем і ліс, на який накладено арешт, належить йому на праві приватної власності та придбаний ним у ДП «Калуське лісове господарство» та у ФОП ОСОБА_7 . Перевезення лісопродукції здійснювалось на підставі договору про надання транспортних послуг від 02.09.2016 року, який укладено з ФОП ОСОБА_8 , який має право здійснювати таку діяльність.
Зазначає, що ДП «Калуське лісове господарство», якому передано на зберігання арештоване майно біологічного походження, не є державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність. Слідчим не забезпечено належного зберігання деревини. В ході проведення замірів встановлено, що на 23 із 64 колод, внаслідок неналежного зберігання працівниками поліції, утворились тріщини від 5 см до 84 см. На час звернення до суду жодні слідчі дії не проводяться, лісопродукція продовжує псуватися. Продовження арешту на вказану лісопродукцію, завдає йому значної шкоди.
Оскільки ФОП ОСОБА_3 не входить до категорії підприємств Державного агенства лісових ресурсів України, то на нього не поширються вимоги Накауз № 202 від 27.06.2012 року Державного Агенства лісових ресурсів України і після обрізання колод він не зобов`язаний був перемарковувати лісопродукцію.
Таким чином, у його діях чи в діях будь-яких інших осіб відсутні ознаки будь-якого складу злочину, в т.ч. передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Він як підприємець, не є суб`єктом даного злочину, а отже інформація за вказаною статтею КК України у ЄРДР внесена безпідставно.
Заявник в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав з вищенаведених підстав, просив його задоволити. Пояснив, що між ним та ОСОБА_9 була усна домовленість про купівлю-продаж лісопродукції. Він був зобов`язаний доставити деревину в Коломийський район і тільки після того отримати кошти від покупця. Оскільки, зараз лісопродукція зберігається неналежним чином, то він несе збитки.
Представник заявника також клопотання підтримав і просить його задоволити. Пояснив, що в матеріалах кримінального провадження наявні документи, які підтверджують законність придбання підприємцем ОСОБА_3 ділової деревини в об`ємі більше 45 м.куб. Після обробки деревини підприємець не був зобов`язаний її маркувати. Будучи добросовісним набувачем лісопродукції, ОСОБА_3 намагався її продати задля отримання прибутку. В його діях не може бути складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КПК України.
Наголосив, що слідчі дії з лісопродукцією не проводяться, вона зберігається в неналежних умовах і втрачає свої властивості, а тому відпала потреба в подальшому арешті деревини породи бук. Щодо обґрунтованості накладення арешту, то заявником подана апеляція на ухвалу слідчого судді від 09.09.2016 року і її оцінка буде даватись апеляційним судом. Вважає, що інформація в ЄРДР внесена без достатніх правових підстав.
Прокурор в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки на даний час не перестали існувати обставини, які були підставою накладення арешту на лісопродукцію. Лісопродукція здобута в результаті вчинення злочину, вона визнана речовими доказами і з метою її збереження слід залишити в силі раніше накладений арешт.
Додатково повідомила, що на даний час кваліфікація кримінальних правопорушень не змінювалась і в межах кримінального провадження ще нікому підозру не оголошено. Кваліфікація злочину за ч. 2 ст. 190 КК України є попередньою і в подальшому може змінюватись.
Підприємцем ОСОБА_3 надані підтверджуючі документи на придбання ним приблизно 11 м.куб. букової деревини сортименту пиловник, а на затриманому в ніч з 06 на 07 вересня 2016 р. автомобілі перевозилась букова деревина сортименту пиловник в об`ємі 28,9 м. куб.
Злочин міг бути вчиненим посадовими особами держлісгоспу і є необхідність з`ясувати місце походження деревини. До цього часу не було можливості провести слідчі дії за участю відповідних спеціалістів. 12.09.2016 р. прокурором винесена постанова, якою до участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні з метою повного документування порушень вимог законодавства у сфері довкілля залучені спеціалісти Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області на 19-20.09.2016 р.
Слідчий, за клопотанням якого було арештовано майно, в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши заявника, його представника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Підставою накладення арешту на це майно слідчим суддею було те, що воно є речовими доказами у кримінальному провадженні. Також слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем. Він є володільцем майна, на яке накладається арешт, та дано оцінку доказам, які це підтверджують.
ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 були присутні під час розгляду клопотання про накладення арешту на зазначене майно.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто даною статтею передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею це необгрунтованість накладення арешту або якщо в цьому заході відпала потреба. Оскільки, стороною заявника в основному наголошується, що на даний час відпала потреба в арешті майна і стверджується, що ними ухвалу слідчого судді від 09.09.2016 р. у встановлені законом строки оскаржено в апеляційному порядку, то в межах розгляду даного клопотання в слідчого судді відсутні підстави оцінювати обґрунтованість накладення арешту.
Окрім того, накладаючи арешт на лісопродукцію, слідчим суддею було враховано, що 64 колодидеревини породи бук пиловник визнані речовим доказом відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і можуть бути використані в якості доказів фактів та обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення. А тому, висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно з метою запобігання можливості його відчуження, приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, перетворення і передачі ґрунтуються на вимогах закону.
Також слідчим суддею в ухвалі від 09.09.2016 р. спростовано посилання адвоката на правомірність відкриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Щодо потреби в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, то слід виходити з наступного.
Постановою прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 12.09.2016 р. до участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні з метою повного документування порушень вимог законодавства у сфері довкілля залучені спеціалісти Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області на 19-20.09.2016 р.
За наведених обставин, враховуючи, що майно, на яке накладено арешт, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні і арешт на нього накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 09.09.2016 року обґрунтовано, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому підстав для скасування арешту не вбачається.
Щодо посилання заявника на неналежні умови зберігання деревини, у зв`язку з чим вона втрачає свою цінність, то слід звернути увагу, що частиною 4 ст. 100 КПК України передбачено, що у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.
Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна не підлягає оскарженню з огляду на те, що таке процесуальне рішення слідчого судді не належить до визначеного ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.98, 174, 309, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме 64 колод без будь-якого маркування, накладеного згідно ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 09.09.2016 року в межах кримінального провадження № 0001209

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя