Справа № 174/85/16-к
п/с № 1-в/174/39/2016
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2016 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільногірськ, клопотання начальника КВІ Вільногірського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області про усунення описки у вироку та призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Начальник КВІ Вільногірського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області, звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про усунення описки у вироку та призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України. Мотивуючи тим, що 26.05.2016 року на виконання до Вільногірсько МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області надійшов вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п.3,4 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Під час ознайомленням з даним вироком було виявлено неточність, яка має значення для правильного його виконання, а саме згідно паспорту громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого Вільногірським МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 10 лютого 2016 року прізвище ОСОБА_3 пишеться через літеру «е».
Окрім того вказує на те, що у вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року, відсутні відомості про вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року, за яким ОСОБА_3 , засуджений за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 ч.1 п.2,3 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, тому просить вирішити питання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України.
В судове засідання представник КВІ Вільногірського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області не з`явилася, своєю заявою від 02.06.2016 року, просила справу розглядати без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.
Прокурор своєю заявою від 02.06.2016 року, просив справу розглядати без його участі, клопотання підтримав частково, вважає що описку в вироку необхідно виправити, а з приводу вирішення питання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України, слід відмовити, так як суд не може це робити ухвалою суду, дане питання вирішується лише вироком.
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, своїми заявами від 02.06.2016 року, просили судове засідання проводити без їхньої участі, вирішення клопотання залишили на розсуд суду.
ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення судового засідання, що не перешкоджає проведенню судового засідання.
Так судом встановлено, що дійсно вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , визнано винними у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання:
- ОСОБА_5 у вигляді 2(двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України, ОСОБА_5 , звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік;
- ОСОБА_3 у вигляді 2(двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України, ОСОБА_3 , звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік;
- ОСОБА_6 у вигляді 1(одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п. 3,4 ч.1 ст. 76 КК України, ОСОБА_6 , звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, клопотання начальника КВІ Вільногірського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
При ознайомлені з текстом вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року, судом було виявлено описку, а саме замість прізвища ОСОБА_3 , було зазначено ОСОБА_3 , оскільки дана описка є технічною, суд вважає за необхідне виправити описку у зазначеному тексті вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року.
Відповідно до вироку, допущена описка не стосується суті даного вироку, допущена помилково і її усунення не погіршить становище обвинувачених.
Що стосується вирішення питання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України, то суд вважає, що в цій частині слід відмовити виходячи з наступного:
Так при ухваленні вироку від 20 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у суду не було відомостей про те, що вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року, ОСОБА_3 , засуджений за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 ч.1 п.2,3 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, через що суд не міг взяти його до уваги при призначенні покарання ОСОБА_3 .
Пунктом 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, визначено, що його вимоги застосовуються лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України. В даній ситуації йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків, оскільки обидва вироки були зверненні до виконання, а про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю злочинів, згідно ч. 4 ст. 70 КК України. Таке питання не вирішується судом при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку а може бути вирішене при постановленні вироку, як це передбачено ст. 368 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 379, 537, 539, КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника КВІ Вільногірського МВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області, задовольнити частково.
Усунути описку допущену в тексті вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року, (cправа № 174/85/16-к, п/с № 1-кп/174/17/2016) по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України а саме: прізвище « ОСОБА_7 » ОСОБА_8 , по тексту вироку замінити на ОСОБА_3 .
В іншій частині клопотання відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду м. Дніпропетровськ через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня моменту її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1