АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0008528 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Припять Київської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.11.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України та звільненого 26.06.2014 року від відбування покарання на підставі п.6 ст.4 ЗУ «Про амністію у 2014 році», 19.11.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва, із врахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 09.09.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років обмеження волі,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2014 року із врахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 09.09.2015 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_5 19.09.2015 року близько 04.00 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив зайти до будинку, з метою таємного викрадення чужого майна, яке мешканці вказаного будинку могли залишити в загальних коридорах або в підсобних приміщеннях.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 зайшов до 5-під`їзду вищевказаного будинку, після чого знявши решітку, проник до вентиляційної шахти по якій спустився до 2-го поверху та відчинивши вентиляційну решітку проник до приміщення загального коридору кв.кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , який обладнаний дверима з одним врізним замком. В даному коридорі ОСОБА_5 побачив шафу-купе належну ОСОБА_8 , з якої повторно, з корисливих спонукань, таємно викрав речі, а саме: зимову куртку чорного кольору вартістю 1500 гривень, туфлі темно- синього кольору вартістю 2900 гривень, матрац надувний синього кольору вартістю 500 гривень, та автомагнітолу «Pioneer», вартістю 700 гривень, які належать ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 5600 гривень, та утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 03.10.2015 року, о 04 год. 20 хв. перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Драгоманова 3-А, маючи злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, побачив невідомого чоловіка, що заходив до під`їзду вказаного будинку та прослідував за ним тим самим проник до під`їзду який закривається на кодовий замок.
Після цього, ОСОБА_5 рухаючись по поверхах підїзду в пошуку цінних речей які можливо викрасти, піднявшись на 6-й поверх побачив, що двері загального коридору, які обладнані врізним замком, квартир АДРЕСА_5 відчинені та зайшовши в середину, побачив поряд з квартирою, шафу. Дверцята шафи були зачинені на навісний замок. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 руками шляхом ривка зірвав з дверцят шафи навісний замок та проник в середину шафи, звідки таємно заволодів речами належними ОСОБА_9 а саме: мангалом вартістю 500 гривень, шістьма шампурами загальною вартістю 250 гривень, сумкою чоловічою вартістю 250 гривень, факсовим телефоном «Panasonic» вартістю 1000 гривень, двома підсвічниками вартістю 100 гривень, а всього заволодів майном на загальну суму 2100 гривень.

Цього ж дня 03.10.2015 ОСОБА_5 був затриманий працівниками ВКР Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить змінити вирок суду першої інстанції за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 та призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; скасувати оскаржуваний вирок в частині інкримінованого епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що склад викраденого майна у потерпілих та його вартість грунтується лише на показаннях останніх, оскільки експертна оцінка викраденого не проводилась, а доступ до речей мали і сторонні особи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України.
Висновки суду ґрунтуються на достатніх і допустимих доказах, в тому числі даних:
- протоколу огляду місця події від 03.10.2015 року згідно якого місце вчинення злочину загальний коридор квартир АДРЕСА_6 , викрадення майна здійснено із шафи, яка знаходиться у зазначеному коридорі, яка зачиняється на навісний замок ( т.1 а.с. 62-68);
- протоколу слідчого експерименту від 20.10.2015 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , який розказав та показав на місці, як він вчиняв крадіжки по АДРЕСА_7 , та АДРЕСА_8 ( т.1 а.с. 89-92);
- протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.10.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_10 вказав на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, що вчинив злочин 03.10.2015 року на АДРЕСА_9 (т.1 а.с. 74-77);
- СД-Р диском з відеозаписом від 19.09.2015 року та фото таблицями до нього, з яких вбачається як ОСОБА_5 виносить речі з коридору 2 поверху будинку по АДРЕСА_8 (т.1 а.с.83-88).
Достовірність даних вищевказаних протоколів слідчих дій, а також правдивість показань потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час проведення слідчих дій перевірені судом першої інстанції, а доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про свою непричетність до вчинення крадіжки, обґрунтовано визнані судом безпідставними.

Зокрема в оскаржуваному вироку, суд зазначив, що оцінюючи досліджені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд визнає належними та допустимими доказами свідчення потерпілих та наявні в справі письмові докази, а їх сукупність такою, що доводить спрямованість умислу ОСОБА_5 на таємне викрадення чужого майна.
Наведеним обставинам, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дав належну та об`єктивну оцінку, а висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 К України, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувачення її підзахисного у крадіжці ґрунтується на припущеннях, за відсутністю належних та допустимих доказах, неповному та необ`єктивному з`ясуванні судом обставин справи, колегія суддів вважає безпідставними,необґрунтованими і такими, що спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваному вироку.

Враховуючи, зухвалий характер та спосіб викрадення ОСОБА_5 чужого майна, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , який будучи раніше судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисне, тяжке, кваліфіковане, корисливе кримінальне правопорушення проти власності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_5 як особа представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.
Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України у виді 5 років позбавлення волі є достатнім і справедливим, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З огляду на викладене підстав для зміни або скасування законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ ______________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1004/2016
Категорія КК: ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1