Справа № 127/4035/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене11.01.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, з незакінченою вищою освітою, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 11 січня 2014 року о 06:45 год., перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 , розпивала спиртні напої зі своїм знайомим ОСОБА_12 . В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 внаслідок особистих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_6 , діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_12 , взяла в справу руку кухонний ніж, яким умисно нанесла ОСОБА_12 удар у життєво важливий орган ліву ділянку грудної клітини, заподіявши йому проникаюче поранення грудей, від якого ОСОБА_12 помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 38 від 20.02.2014 у ОСОБА_12 виявлено небезпечне для життя в момент заподіяння тяжке тілесне ушкодження у вигляді ножового, проникаючого поранення грудей з ушкодженням серця. Смерть ОСОБА_12 настала від ножового проникаючого поранення грудей з ушкодженням серця та верхньої долі лівої легені, яке ускладнилось гострою масивною крововтратою.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчинені злочину не визнала та суду повідомила, що після закінчення школи, вона почала зустрічатись з ОСОБА_11 , а потім зустріла ОСОБА_12 з яким в них виникли відносини. Зустрічаючись із ОСОБА_12 вона дізналась, що він раніше відбував покарання у виді позбавлення волі та зловживав спиртними напоями, а тому стосунки у них погіршились. В неї стали пропадати речі, виникали конфлікти, в ході яких ОСОБА_12 часто наносив їй тілесні ушкодження. Не витримуючи таких стосунків, вона їх припинила та повернулась до ОСОБА_11 . Разом з ОСОБА_11 вона проживала в квартирі по АДРЕСА_3 , а в цей час ОСОБА_12 її переслідував. Так, 11.01.2014 року вона разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 перебували в квартирі, відпочивали та святкували Новорічні свята. Вона випила приблизно 100 гр. шампанського, оскільки їй вживати алкогольні напої не можна через хворі нирки. Потім ОСОБА_11 пішов спати, а вона з ОСОБА_13 дивились фото на комп`ютері. Через деякий час вони почули, що в дворі будинку в автомобілі ОСОБА_11 пробили колеса. Щоб подивитись, що відбувається вона разом з ОСОБА_13 вийшли та побачили, що колеса пробив ОСОБА_12 , оскільки біля під`їзду було освітлення, а тому було видно як ОСОБА_12 тікав. В зв`язку з зазначеною подією, вони розбудили ОСОБА_11 , який не повірив розповіді, що ОСОБА_12 пробив колеса в його автомобілі. Не залишаючи зазначену ситуацію, вона зателефонувала до ОСОБА_14 та попросила, щоб він заспокоїв ОСОБА_12 та запитала навіщо ОСОБА_12 проколов колеса в автомобілі. Приблизно о 05:00 год. до них в квартиру прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вона просила ОСОБА_11 , щоб він не відчиняв двері, проте він не послухав та впустив в квартиру ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . ОСОБА_12 був агресивним, намагався з нею вступити в конфлікт, проте нічого не заподіяв. Вони всі разом почали вживати алкогольні напої, ОСОБА_12 декілька раз намагався її вдарити, нецензурно до неї виражався. Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли покурити в під`їзді. В той час, коли ОСОБА_12 пішов з ОСОБА_11 , вона стала хвилюватися за ОСОБА_11 та просила, щоб ОСОБА_14 пішов подивитись, що там відбувається. Через деякий час ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зайшли в квартиру та повідомили, що вони мають намір піти купити цигарки. В цей час ОСОБА_14 пішов одягатися в кімнату, а вона разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 залишилась в кухні. ОСОБА_12 взяв її гаманець та перевіривши, що там немає коштів, кинув його в неї та відштовхнувши ОСОБА_13 , намагався нанести їй тілесні ушкодження. На вказане вона кричала, щоб ОСОБА_12 не підходив. Кухня в квартирі дуже маленька, не було столу та вони сиділи на підлозі, а тому втекти від ОСОБА_12 вона не мала можливості, а через вікно тікати не бажала. Вона була змушена оборонятися та захищаючись від ОСОБА_12 , схопила ніж та тримаючи його на рівні грудної клітки лезом вперед, закрила очі, а коли їх відкрила, то побачила, що ОСОБА_12 лежить на підлозі. ОСОБА_12 біг на неї та в цей момент вона відчула сильний поштовх, при цьому її очі були закриті. Удари їй ОСОБА_12 не наносив, в руках у нього нічого не було. ЇЇ зріст 170 см., а зріст ОСОБА_12 187 см. Коли ОСОБА_12 біг, то бачив, що вона тримала ніж. Вона одразу намагалась надати ОСОБА_12 першу медичну допомогу, не бажала його смерті, проте це не допомогло. В подальшому викликали «швидку», проте лікарі ОСОБА_12 не врятували та викликали працівників міліції. Крім того зазначила, що ОСОБА_12 до вказаної події її неодноразово бив та після цього вона зверталась до лікарні. Зазначила, що ОСОБА_12 вживав наркотики, що вона особисто бачила. Приймаючи наркотики, він ставав агресивним та бив її. Також ОСОБА_12 часто вживав алкогольні напої та був агресивним, при побоях вона закривала обличчя, щоб там не залишилось синців.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що вона сестра ОСОБА_12 . Її брат та ОСОБА_6 почали зустрічатись в 2010 році. Одразу відносини були нормальні, разом з тим з часом відносини погіршились та коли вони розійшлися, то брат їй казав, що не бажає знати ОСОБА_6 . Крім того зазначила, що вона була свідком того, як одного разу ОСОБА_6 вдарила її брата пляшкою по голові. Останній раз брата вона бачила ввечері 10.01.2014 року. Вони домовилась, що ОСОБА_12 11.01.2014 року мав побути з її дитиною, а вранці їй зателефонував чоловік та повідомив, що ОСОБА_12 вже не має. Крім того зазначила, що 09.01.2014 року брат їй повідомив, що ОСОБА_6 приходила в магазин до його дівчини та вчинила там скандал, а він потім телефонував до ОСОБА_6 та написав їй в «Контакті» повідомлення. ОСОБА_6 з`являлась в тих місцях, де перебував ОСОБА_12 . Їй відомо, що брат вживав алкогольні напої, проте наркотичні засоби він не вживав. Цивільний позов підтримала та просила задоволити зазначивши, що відчуває глибокі страждання в зв`язку із смертю рідного брата.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 суду пояснила, що ОСОБА_12 її син. Останній раз вона бачила сина ввечері 10.01.2014 року, він грався з внучкою. Про обставини загибелі її сина, їй повідомила донька ОСОБА_8 . Цивільний позов підтримала в повному обсязі, зазначила, що страждання від втрати сина є нестерпними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона ОСОБА_12 бачила лише один раз 11.01.2014 року, а ОСОБА_6 бачила два рази. ОСОБА_6 проживала з її другом ОСОБА_11 . Так, 11.01.2014 року вона зателефонувала до ОСОБА_11 та запропонувала відсвяткувати новорічні свята. Вона приїхала в квартиру ОСОБА_11 приблизно о 19.00 годині та вони почали святкувати. ОСОБА_6 повідомила, що пити не може, а вона з ОСОБА_11 вживали алкогольні напої. Приблизно о 23.00 годині ОСОБА_11 пішов спати, а вона з ОСОБА_6 розмовляли про її бувшого хлопця. Приблизно о 01:00 год. вони почули, що в автомобілі ОСОБА_11 порізали шини та ОСОБА_6 побачила, що там був її бувший хлопець. ОСОБА_6 зателефонувала до вказаного хлопця, запитала навіщо він порізав шини та просила, щоб він приїхав для обговорення цієї події. Через деякий час приїхав колишній хлопець ОСОБА_17 (як вона тепер знає ОСОБА_12 ) з товаришем. ОСОБА_12 та його друг перебували в стані алкогольного сп`яніння. Двері їм відчинив ОСОБА_11 , якого розбудила ОСОБА_6 . Всі хлопці почали сидіти на кухні, вживали алкогольні напої. ОСОБА_12 був агресивно налаштований по відношенню до ОСОБА_6 , щось їй говорив, але передати суть розмови вона не може, оскільки ОСОБА_12 говорив нерозбірливо. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 виходили курити, а коли повернулися в квартиру ОСОБА_11 пішов в туалет, ОСОБА_14 - в кімнату, а ОСОБА_12 пішов в кухню, де сиділи на підлозі вона з ОСОБА_6 . В той час коли ОСОБА_12 зайшов в кухню, він кинув в них гаманець, в зв`язку з чим вона і ОСОБА_6 зіскочили з своїх місць. ОСОБА_6 залишилась в кухні, а вона пішла в кімнату, оскільки не хотіла бути присутньою при з`ясуванні стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Коли вона виходила з кухні, то в руках у ОСОБА_6 ніж не бачила. Ніж вона бачила в кухні на імпровізованому на підлозі «столі». Коли ОСОБА_12 зайшов в кухню, а вона зайшла в кімнату, то почула крик, щоб викликали «швидку». Крику ОСОБА_6 про допомогу не чула. Не зрозумівши, що відбувається, вона почала стукати до ОСОБА_11 в туалет, а потім пішла на кухню та побачила, що стояв ОСОБА_14 та підтримував ОСОБА_12 в якого з лівої сторони була кров. З мобільного телефону стали викликати «швидку». В цей час ОСОБА_6 надавала першу медичну допомогу. Коли приїхала «щвидка», то констатувала смерть ОСОБА_12 , а потім вони стали чекати працівників міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він у вихідний день запросив свою подругу ОСОБА_13 відсвяткувати новорічні свята, випити та відпочити. Святкували вони в його квартирі по АДРЕСА_3 , а саме він, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Після вживання алкогольних напоїв він пішов відпочивати в кімнату, а згодом його розбудила ОСОБА_6 , яка повідомила, що в його автомобілі порізали колеса. Потім ОСОБА_6 зателефонувала до ОСОБА_12 та про щось з ним розмовляла. В подальшому до них прийшов ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , з якими він продовжив вживати алкогольні напої. Чи вживали алкогольні напої ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , він не пам`ятає. Коли він з ОСОБА_12 виходив в коридор курити, то сказав йому, що необхідно буде повернути резину або гроші. Після «перекура», він зайшов туалет, а коли виходив, то ОСОБА_13 сказала викликати «швидку», яку він викликав. Всі події відбувалися на кухні, яким чином він не бачив. Коли він зайшов в кухню, то побачив, що ОСОБА_12 лежав на спині поперек кухні, лівою рукою біля дверей, головою до тумбочки. Ніж він не бачив, а ОСОБА_6 намагалася надати першу медичну допомогу. Коли приїхала «швидка», лікарі констатували смерть та викликали працівників міліції. На час вказаної події він проживав разом з ОСОБА_6 та у них були нормальні відносини. Крім того зазначив, що в ту ніч ОСОБА_12 агресивно висловлювався до ОСОБА_6 . Проте, що саме говорив ОСОБА_12 розібрати було неможливо, оскільки в стані алкогольного сп`яніння він розмовляв дуже швидко та незрозуміло. Зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що ОСОБА_12 її ображав та завдавав її тілесні ушкодження, проте свідком таких подій він не був. За час їх спільного проживання з ОСОБА_6 . ОСОБА_12 прийшов до них вперше. Коли святкували, то всі сиділи на підлозі, оскільки стола в них не було. В той день ОСОБА_12 тілесні ушкодження він не завдавав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що з ОСОБА_12 він познайомився, коли одружився на його сестрі потерпілій ОСОБА_8 . ОСОБА_12 та ОСОБА_6 деякий час проживали разом. 10.01.2014 року з 24.00 до 4-5.00 години 11.01.2014 року він разом з ОСОБА_12 перебували на ігрових автоматах. За цей час ОСОБА_6 приблизно 3-4 рази телефонувала до ОСОБА_12 з приводу проколотих автомобільних шин. Близько 5-6.00 години 11.01.2014 року він разом з ОСОБА_12 викликали таксі та поїхали до квартири де проживала ОСОБА_6 , для того щоб вирішити питання з приводу автомобільних шин. Коли вона приїхали до будинку, який знаходиться в мікрорайоні «Тяжилів», до під`їзду будинку вийшов ОСОБА_11 та запросив їх в квартиру, на що вони погодились. Зайшовши в квартиру він побачив, що на підлозі в кухні був імпровізований «стіл» та вони сіли на підлогу. В той час в квартирі був він, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ще одна дівчина. Він сидів на кухні навпроти вікна з правої сторони, біля нього зліва ОСОБА_12 , ОСОБА_6 сиділа навпроти ОСОБА_12 , де в той час сидів ОСОБА_11 він не пам`ятає. Перебуваючи на кухні,всі присутні вживали алкогольні напої, дівчата пили «налівку» чи вино, а хлопці горілку. Потім ОСОБА_12 разом із ОСОБА_11 вийшли з квартири перекурити на сходинковій площадці, а він з дівчатами залишились в квартирі. В цей час на кухні був лише він та ОСОБА_6 . За цей час він періодично підходив до дверей, щоб послухати чи ОСОБА_12 із ОСОБА_11 не б`ються. Після того, як ОСОБА_12 із ОСОБА_11 зайшли в квартиру, ОСОБА_12 одразу пішов на кухню та обмінявся з ОСОБА_6 декількома словами, куди в той час пішов ОСОБА_11 він не бачив. ОСОБА_12 сів на підлогу, ОСОБА_6 була напроти ОСОБА_12 , а він був поряд з ним з правої сторони. Коли ОСОБА_12 тільки присів, він побачив, що ОСОБА_6 наклонилась до ОСОБА_12 . Чи був якийсь предмет в руках ОСОБА_6 він не бачив. Після цього ОСОБА_12 почав спиною помалу лягати на нього. Він не зрозумів, що сталось. Однак, коли ОСОБА_12 повністю схилився на нього, то він побачив, що у ОСОБА_12 з лівої сторони грудей тече кров. На вказане він запитав ОСОБА_6 , що вона зробила. ОСОБА_6 почала бити ОСОБА_12 по обличчю, а він вийшов в коридор та попросив щоб викликали «швидку». В цей час ОСОБА_11 перебував у ванній кімнаті, а ОСОБА_13 в кімнаті. Після того як викликали «швидку», він вийшов з квартири її зустрічати та повернувся в квартиру разом з лікарями.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він познайомився з ОСОБА_12 в 2011 році на роботі та з цього часу вони дружили. З ОСОБА_6 познайомився пізніше, як з дівчиною ОСОБА_12 . Йому було відомо, що ОСОБА_12 з ОСОБА_6 часто конфліктували. Одного разу влітку (точної дати він не пам`ятає) він у ОСОБА_12 побачив чотири точки, а ОСОБА_12 йому повідомив, що це його ОСОБА_6 вдарила виделкою, а потім йому знайомі повідомили і про випадок зі скляною пляшкою, коли ОСОБА_6 нею вдарила ОСОБА_12 . З ОСОБА_12 підтримував дружні стосунки протягом 3 років, знав про те, що ОСОБА_12 раніше судимий. ОСОБА_12 вживав алкогольні напої по святам, наркотичні засоби вони не вживали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що ОСОБА_6 була дівчиною його друга ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 сестра ОСОБА_12 . З ОСОБА_12 він разом працював та товаришував. В той час коли він познайомився з ОСОБА_12 , то останній зустрічався з ОСОБА_6 вже два місяці. Йому відомо про випадок, коли ОСОБА_6 під час святкування вдарила ОСОБА_12 пляшкою, в зв`язку з чим він возив ОСОБА_12 в лікарню. Зазначив, що коли ОСОБА_12 та ОСОБА_6 вживали алкогольні напої, то ставали агресивними. Йому відомо про ще один конфлікт, який відбувся в нього дома. Так, коли він та ОСОБА_12 перебували в будинку, туди прийшла ОСОБА_6 та побила вікна. 10.01.2014 року ОСОБА_6 він не бачив, проте ввечері приблизно до 18:00 год бачив ОСОБА_12 . Куди потім пішов ОСОБА_12 йому не відомо. В подальшому о 02:00 год. до нього зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що ОСОБА_12 порізав колеса в автомобілі та просила його заспокоїти. Він зателефонував до ОСОБА_12 , який повідомив, що він із ОСОБА_14 на вокзалі відпочивають. Про зазначену розмову він повідомив ОСОБА_6 .

З досліджених доказів, що надані сторонами під час судового провадження вбачається, що 11 січня 2014 року оглянуто місце події, а саме квартиру АДРЕСА_2 . В ході огляду зафіксовано обстановку в квартирі, яка в цілому не порушена, що підтверджується протоколом огляду місця події від 11.01.2014 року з фототаблицею. Згідно вказаного протоколу огляду в кухні на підлозі виявлено труп ОСОБА_12 , зафіксовано його розташування та загальний вигляд. З протоколу слідує, що тіло ОСОБА_12 знаходиться біля входу в кухню, справа від вхідних дверей. На підлозі, по центру кухні наявний посуд з залишками їжі, пляшки від алкогольних напоїв, розкидані речі. В ході вказаної слідчої дії виявлено ніж зі слідами речовини бурого кольору, який лежить руків`ям до вікна на столі, що знаходиться ліворуч від входу. Також під час вказаної слідчої дії зафіксовано місце розташування гаманця, який знаходиться на підлозі біля пральної машини в правому дальньому куті кухні. Речі виявлені в ході огляду вилучено у встановленому законом порядку.

Протоколом огляду трупа від 12.01.2014 року з фототаблицями зафіксовано зріст ОСОБА_12 (187 см.), наявність на груді зліва в четвертому міжребір`ї косо-горизонтальної рани в напряму знизу догори та зліва на право, відстань між краями 1,5 см. довжиною 4,5 см. Рана від низу стопи знаходиться на висоті 137 см.

Згідно висновку експерта № 38 від 20.02.2014 року, на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , результатів: судово-токсикологічних експертиз № 132, 133, судово-криміналістичної експертизи № 68, судово-гістологічної експертизи № 235, експерт дійшов висновку про те, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено проникаюче поранення грудей з ушкодженням верхньої долі лівої легені та передньої стінки правого шлуночку серця, яке могло утворитись від одноразової дії плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа. Дане ушкодження виникло за короткий проміжок часу до настання смерті, що може вимірюватися кількома хвилинами, під час чого він міг здійснювати активні фізичні дії, можливо 11.01.2014 року. Проникаюче поранення грудей має ознаки тяжкого, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Також виявлене садно на нижній губі, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження, виникло від дії тупого твердого предмету в межах кількох діб до настання смерті та в причинному зв`язку з нею не стоїть. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок проникаючого поранення грудей з ушкодженням верхньої долі лівої легені та передньої стінки правого шлуночку серця, яке спричинило гостру масивну крововтрату. Смерть ОСОБА_12 настала, можливо, 11.01.14 біля 06 години. При дослідженні трупа ОСОБА_12 не виявлено морфологічних ознак, що могли б свідчити про боротьбу чи самооборону. При судово-хімічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,0 о/оо у крові та 3,6 о/оо у сечі. Така концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню. При судово-хімічній експертизі крові та внутрішніх органів (шлунок, кишковик, печінка) трупа ОСОБА_12 наявність похідних барбітурової кислоти, 1,4 бензодиапезину, фенотіазіну, алкалоїдів групи опію, а також ефедрину і ефедрону не виявлено. Під час отримання проникаючого поранення грудей тіло ОСОБА_12 могло знаходитись в будь-якому положенні за умов доступності травмую чого предмету до передньої поверхні грудної клітки. Враховуючи морфологічні характеристики рани передньої поверхні грудної клітки (майже прямовисні стінки), напрямок дії травмуючої сили був спереду назад.

Вказані висновки судово-медичного експерта підтверджуються висновками експертиз покладеними в основу зазначеної експертизи, зокрема, судово-гістологічної експертизи № 235, в ході проведення якої здійснено дослідження зразків внутрішніх органів та судово-токсикологічних експертиз, згідно яких при судовохімічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_12 методом газово-рідинної хроматографії виявлено етиловий спирт у концентрації 2,0 о/оо у крові та 3,6 о/оо у сечі. Наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів, не виявлено (висновок № 132 від 20.02.2014 року). При судово-хімічній експертизі крові та внутрішніх органів (шлунок, кишковик, печінка) ОСОБА_12 наявність похідних, барбітурової кислоти, 1,4 бензодиапезину, фенотіазіну, алкалоїдів групи опію, а також ефедрину і ефедрону, не виявлено (висновок № 133 від 10.02.2014 року).

З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 22 від 05.02.2015 року слідує, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено проникаюче поранення грудей з ушкодженням верхньої долі лівої легені та передньої стінки правого шлуночку серця, яке утворилось від одноразової дії плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа. Проникаюче поранення грудей має ознаки тяжкого, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Також при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлене садно на нижній губі, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження, виникло від дії тупого твердого предмету в межах кількох діб до настання смерті та в причинному зв`язку з нею не стоїть. Враховуючи характер та локалізацію проникаючого поранення грудей у ОСОБА_12 (рана на передній поверхні грудей зліва по білягрудинній лінії в 3 міжребір`ї з прямовисними краями та глибиною ранового каналу біля 6-7 см), комісія вважає, що під час отримання поранення тіло ОСОБА_12 могло знаходитися в будь-якому положенні за умови доступності травмуючого предмету до передньої поверхні грудної клітки. При цьому не виключається отримання даного ушкодження за умов, які вказують у своїх показах та під час слідчого експерименту 05.11.2014, як свідок ОСОБА_14 , так і обвинувачена ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №16 від 16.01.2014 року кров ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А.

Відповідно до висновку експерта №19 від 15.01.2014 року кров від трупа ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А. В плямах на футболці (об`єкт №1), штанах (об`єкт №2), лівій шкарпетці (об`єкт №3), представлених на дослідження, знайдено кров людини групи В з ізогемаглютинином анти-А, і походження її як від потерпілого ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 не виключається. В плямах на трусах та правій шкарпетці, представлених на дослідження, наявності крові не встановлено.

З висновку експерта №20 від 29.01.2014 року слідує, що в плямах на футболці (об`єкт №1), лівій шкарпетці (об`єкт №2), представлених на дослідження, знайдено кров людини групи В з ізогемаглютинином анти-А, і походження її як від потерпілого ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 не виключається. В плямах на трусах та правій шкарпетці, представлених на дослідження, наявності крові не встановлено.

Відповідно до висновку експерта №21 від 29.01.2014 року, в плямах на 2-х марлевих тампонах (об`єкти №1,2) знайдено кров людини групи В з ізогемаглютинином анти-А, і походження її як від потерпілого ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 не виключається.

З висновку експерта №36 від 19.02.2014 року вбачається, що морфологічні особливості клітинних елементів крові (лейкоцитів) виявлених в плямах на футболці ОСОБА_6 (об`єкт №1) та наявність в них статевоспецефічних ознак (У-хроматин та статево специфічні відростки типу «А» і «В», що визначають чоловічу і жіночу генетичну стать, відповідно), позволяють висловити припущення, що зазначені вище плями є змішаними і їх походження як від самого потерпілого ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 не виключається, в однаковій мірі і від будь-якого одного чи кількох чоловіків так і від будь-якої однієї чи кількох жінок в тому числі.

Згідно висновку експерта №37 від 19.02.2014 року, в плямах на футболці (об`єкт №1), штанах (об`єкт №2), лівій шкарпетці (об`єкт №3), представлених на дослідження, знайдено кров людини групи В з ізогемаглютинином анти-А, і походження її як від потерпілого ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 не виключається. Статева належність плям крові на футболці (об`єкт №1), вилученій під час дослідження трупа ОСОБА_12 , не встановлена в зв`язку з відсутністю в ядрах клітинних елементів крові (лейкоцити) статевоспецефічних ознак, що, можливо, пов`язано з їх малою кількістю. Морфологічні особливості клітинних елементів крові (лейкоцитів) виявлених в плямах крові на одязі ОСОБА_12 та наявність в них статевоспецефічних ознак (У-хроматин та статево специфічні відростки типу «А», що визначають чоловічу і жіночу генетичну стать, відповідно), позволяють висловити припущення, що зазначені вище плями є змішаними і їх походження як від самого потерпілого ОСОБА_12 так і від ОСОБА_6 не виключається, в однаковій мірі і від будь-якого одного чи кількох чоловіків так і від будь-якої однієї чи кількох жінок в тому числі.

Згідно висновку експерта № 11 від 11.02.2014року, на фрагменті шкіри від трупа ОСОБА_12 виявлено пошкодження, що має ознаки колото-різаного, утвореного дією плаского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо.

З висновку експерта №33 від 24.02.2014 року слідує, що при дослідженні клинка ножа (об`єкт №1) виявлена кров людини, яка належить особі

чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В ізосерологічної системи ABO (що відповідає В(ІІІ) групі крові). Враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, виявлена кров може походити як від будь-якого чоловіка, в крові якого мається антиген В, так і від самого потерпілого ОСОБА_12 . При дослідженні рукоятки ножа (об`єкт №2) виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО (що відповідає В(ІІІ) групі крові). Встановити статеву належність виявленої крові не представилось можливим в зв`язку з надзвичайно малою кількістю лейкоцитів з У-хроматином, який визначає чоловічу генетичну стать. Вказана обставина надає можливість лише допустити належність зазначеної вище крові на рукоятці ножа (об`єкт №2) людині чоловічої генетичної статі.

Відповідно до висновку експерта № 30 від 26.02.2014року, на фрагменті шкіри від трупа ОСОБА_12 виявлено пошкодження, що має ознаки колото-різаного. Утвореного дією плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо. Не виключається можливість утворення даного пошкодження від дії клинка наданого на дослідження кухонного ножа.

З постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.02.2014 року вбачається, що ніж чорно-білого кольору вилучений під час огляду місця події визнано речовим доказом у справі.

З протоколів проведення слідчих експериментів здійснених при застосуванні відеозапису за участю ОСОБА_6 від 18.02.2013 року та від 05.11.2014 року (відеозаписи яких переглянуті в судовому засіданні) вбачається, що обвинувачена продемонструвала обставини отримання ОСОБА_12 поранення ножем, які в цілому, відповідають її показанням в судовому засіданні.

В той же час з протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , відеозапис якого переглянуто судом, вбачається що він за допомогою статистів продемонстрував події, що стались 11.01.2014 в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно висновку експерта № 162 від 22.01.2014 року при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_6 методом газово-рідинної хронографії, наявність метилового, етилового а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

З висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 11 від 30.01.2014 року слідує, що ОСОБА_6 не виявляє ознак алкоголізму, примусового лікування не потребує.

Відповідно до акту амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи № 22 від 03.02.2014 року, ОСОБА_6 в період вчинення злочину на хронічне психічне захворювання не страждала. Перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період вчинення злочину ОСОБА_6 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії, керувати ними та предстати перед слідством і судом. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

З довідки бази «АРМОР» вбачається, що ОСОБА_12 протягом 2013 року до адміністративної відповідальності не притягувався, останнє притягнення 21.02.2012 року за вчинення дрібного хуліганства (ст. 173 КУпАП).

Витяги з ЄРДР та копій процесуальних рішень за результатами перевірки зазначених подій, з яких вбачається звернення до правоохоронних органів осіб щодо неправомірної поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , суд до уваги не приймає, як такі що не відносяться до меж судового розгляду.

Заслухавши показання обвинуваченої, потерпілих, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Фактично сторонами у справі не оспорюється факт того, що 11.01.2014 року в квартирі АДРЕСА_2 сталась подія, яка призвела до смерті ОСОБА_12 . Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок проникаючого поранення грудей з ушкодженням верхньої долі лівої легені та передньої стінки правого шлуночку серця, яке спричинило, гостру масивну крововтрату, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз № 38 від 20.02.2014 року та № 22 від 05.02.2015 року і не оспорюється сторонами.

Вказане тілесне ушкодження, що має ознаки колото-різаного, утворено дією плаского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо, що підтверджується висновком експерта № 11 від 11.02.2014 року. Зазначений ніж з слідами бурого кольору, які висновком експерта №33 від 24.02.2014 року визнані кров`ю людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі (в тому числі і ОСОБА_12 ), виявлений та вилучений в ході огляду місця події та визнаний речовим доказом у справі, що підтверджується відповідним протоколом та постановою слідчого. Експертом у висновку № 30 від 26.02.2014 року зазначено, про можливість утворення пошкодження від дії клинка наданого на дослідження кухонного ножа. Заподіяння зазначеного тілесного ушкодження вказаним ножем не оспорюється обвинуваченою ОСОБА_6 та підтверджено зазначеними висновками експертиз та протоколом огляду.

Таким чином, вказані обставини, а саме заподіяння ОСОБА_6 ножового поранення, яке призвело до смерті ОСОБА_12 , вчинення зазначеного ножем, виявленим про огляді місця події в квартирі ОСОБА_11 не оспорюються стороною захисту та підтверджено сукупністю доказів у справі, а саме показаннями ОСОБА_6 , свідків очевидців події ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , висновками експертиз, протоколом огляду.

Приймаючи до уваги сукупність доказів у справі та враховуючи зазначене, суд вважає доведеними вказані обставини стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання, що оспорюються у вказаному провадженні стороною захисту суд приймає до уваги наступне.

Так, фактично єдиним, що оспорюється у вказаному кримінальному провадженні стороною захисту є кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вчинення умисного вбивства.

При цьому ОСОБА_6 одночасно стверджує, що вона діяла як обороняючись від нападу ОСОБА_12 (як в стані необхідної оборони, так і перевищуючи її), та в той же час висуває версію про необережність її дій, оскільки стверджує, що просто виставила ніж вперед себе, а ОСОБА_12 підслизнувшись, чи з інших причин, сам впав на нього.

Надаючи оцінку зазначеним показанням обвинуваченої, суд звертає увагу на ряд обставин у вказаному кримінальному провадженні, а саме характер та локалізацію тілесного ушкодження ОСОБА_12 , застосований для цього ОСОБА_6 предмет ніж та обставини і обстановку вчинення злочину.

Так, в ОСОБА_12 виявлено проникаюче поранення грудей з ушкодженням верхньої долі лівої легені та передньої стінки правого шлуночку серця. З висновків судово-медичних експертиз та протоколу огляду трупа від 12.01.2014 року слідує, що рана розташована на груді зліва. Рана косо-горизонтальна в напряму знизу догори та зліва на право, відстань між краями 1,5 см. довжиною 4,1 см, довжина ранівного каналу становить 6-7 см. З вказаних доказів вбачається, що рана розташована не вздовж, а поперек тіла ОСОБА_12 , що свідчить про те, що ніж в момент нанесення тілесного ушкодження знаходився кінчиком не вверх, а в одну з сторін.

При цьому ОСОБА_6 стверджує, що вона тримала ніж на рівні грудей, обома руками, прямо перед собою, кінчиком вперед, лезо було направлено догори. Разом з тим, таке положення ножа (кінчик вперед, лезо до гори) не узгоджується з виявленою раною, оскільки при такому положенні ножа рана мала б бути розташована вздовж тіла ОСОБА_12 , а не навпаки, що свідчить про те, що ОСОБА_6 зазначає на недійсний розвиток події.

В той же час, з висновку експерта № 30 від 26.02.2014 року слідує, дослідження самого ножа, яким заподіяно тілесне ушкодження. Згідно висновку ширина клинка на відстані 10 см від вістря становить 4,05 см, а на відстані 12 см 4,4 см. Вказане з врахуванням того, що рана на тілі ОСОБА_12 в довжині становить 4,1 см свідчить про те, що ніж ввійшов в його тіло не менш ніж на 10 см, що переконує суд у нікчемності версії ОСОБА_6 щодо того, що вона не прикладала жодного зусилля при заподіянні ОСОБА_12 ножового поранення, а він сам напоровся на ніж.

Так, ОСОБА_6 стверджує, що в момент заподіяння ОСОБА_12 ножового поранення він наближався до неї, кричав, що вб`є, а тому вона схопила ніж, виставила його прямо перед собою впритул тримаючи до грудей і в це час відчула як ОСОБА_12 зіштовхнувся тілом з нею. Таким чином, ОСОБА_6 з одного боку стверджує, що ОСОБА_12 наближався на неї з метою вдарити, і в той же час свідчить про те, що він наблизився до неї настільки впритул, що сам напоровся на ніж, що свідчить про те, що повідомлені нею обставини є суперечливими і спростованими вищезазначеними доказами.

Надаючи оцінку доводам захисту про те, що повідомлений ОСОБА_6 механізм нанесення тілесного підтверджений висновком комісійної судово-медичної експертизи № 22 від 05.02.2015 року, суд звертає увагу на наступне. З зазначеного висновку слідує, що вивчивши характер та локалізацію проникаючого поранення грудей у ОСОБА_12 експерти дійшли висновку, що під час отримання поранення тіло ОСОБА_12 могло знаходитися в будь-якому положенні за умови доступності травмуючого предмету до передньої поверхні грудної клітки. При цьому експерти не виключили отримання даного ушкодження за умов, які вказують у своїх показах та під час слідчого експерименту 05.11.2014, як свідок ОСОБА_14 , так і обвинувачена ОСОБА_6 . Вказане свідчить, що експертами підтверджено показання ОСОБА_6 лише в частині положення тіла ОСОБА_12 до травмуючого предмету, оскільки ними вказано лише на зазначену ознаку механізму отримання ОСОБА_12 тілесного ушкодження (під час отримання поранення тіло ОСОБА_12 могло знаходитися в будь-якому положенні за умови доступності травмуючого предмету до передньої поверхні грудної клітки), що в жодному разі не підтверджує інші дані повідомлені ОСОБА_6 , а саме її показання щодо того, що ОСОБА_12 сам випадково напоровся на ніж. Тобто, експерти підтвердили лише те, що ОСОБА_12 міг під час отримання тілесного ушкодження стояти обличчям до ОСОБА_6 , яка тримала ніж в руці перед собою, оскільки в даному положенні передня поверхня грудної клітки доступна до травмуючого предмету ножа. Інші ж обставини повідомлені ОСОБА_6 , спростовані сукупністю доказів у справі.

Таким чином, оцінюючи суб`єктивну сторону злочину, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 застосувала ніж до людини, а саме нанесла ножове поранення в груди ОСОБА_12 , пошкодивши легені та серце, що свідчить саме про умисел ОСОБА_6 , яка застосовуючи зазначене знаряддя злочину та наносячи удар в життєво важливий орган, повинна була усвідомлювати та усвідомлювала наслідки вказаних дій у виді можливості заподіяти смерть людині та бажала цього.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах проти життя та здоров`я особи», питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, слід враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, а також їх стосунки між собою. Визначальним є цьому суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Судом встановлено та не заперечується самою обвинуваченою ОСОБА_6 , що між нею та ОСОБА_12 було неприязні відносини, ОСОБА_6 тієї ночі сама спровокувала ОСОБА_12 прийти до квартири ОСОБА_11 з метою з`ясування стосунків. Після приходу ОСОБА_12 конфлікту між ним та ОСОБА_11 не сталось, вони спільно вживали спритне, палили, розмовляли.
Проте, як зазначає сама ОСОБА_6 , її не влаштувало те, що ОСОБА_11 за неї не захистився, хоча ніякого нападу на неї не було та це саме вона викликала ОСОБА_12 з метою створити конфліктну ситуацію між ним та ОСОБА_11 . Зазначене переконує суд у неприязні, що відчувала ОСОБА_6 до ОСОБА_12 та бажанні розвити конфліктну ситуацію. Подальші дії ОСОБА_21 , яка відразу після наближення ОСОБА_12 взяла ніж та нанесла ним удар в серце, переконують суд у тому, що ОСОБА_6 діяла саме з прямим умислом на вбивство. При цьому суд враховує дані дослідження трупа ОСОБА_12 , яким як вже зазначено встановлено дожину ранівного каналу, його направлення, а також характеристики ножа, що свідчить саме про прикладання сили.
Таки чином, локалізація тілесного ушкодження (ділянка сердця), характер ушкодження, застосований для цього предмет свідчать, що ОСОБА_21 не могла діяти необережно як про це вона стверджує.
Та обставина, що ОСОБА_6 намагалась надати медичну допомогу ОСОБА_12 , не впливає на правову оцінку її дій, оскільки нею вже були вчинені всі об`єктивні дії для досягнення мети, а посткримінальна поведінка ОСОБА_6 не впливає на злочинний характер і природу самого діяння та аж ніяк не свідчить про необережну форму вини обвинуваченої.

Оцінюючи доводи захисту про те, що ОСОБА_6 діяла в межах необхідної оборони, або перевищуючи її, суд зазначає, що ст. 36 КК України визначено, що необхідною обороною, серед іншого, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Разом з тим, жодний доказ у справі не підтверджує наявність суспільно небезпечного посягання, створення реальної загрози заподіяння шкоди.
Так, сама ОСОБА_6 не стверджує, що зазнала нападу, оскільки вона вказала лише про те, ОСОБА_12 нецензурно виражався та підходив до неї, тобто суспільно небезпечного посягання не вчинив. Такі показання ОСОБА_6 повністю узгоджуються з показаннями всіх свідків очевидців події, які вказали на факт того, що ОСОБА_12 лише щось агресивно-незрозуміле говорив ОСОБА_6 , можливо ображав, проте жодного нападу на неї не вчинив. При цьому свідок ОСОБА_13 стверджувала, що ОСОБА_12 її не відштовхував на шляху до ОСОБА_6 , як про це зазначає обвинувачена, а повідомила, що вона пішла в кімнату, оскільки не хотіла бути присутньою при з`ясуванні стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Саме вказаний свідок зазначила, що ОСОБА_12 ні до цього, ні в момент того, як вона залишила приміщення кухні, насильство до ОСОБА_6 не застосовував та, навіть, не намагався вказаного зробити. Також, свідок зазначила, що відразу після її виходу з кухні вона почула крик про те, щоб викликали «швидку», інших криків, висловлювань, звуків ударів тощо свідок не чула.

Одночасно суд звертає увагу, що показання ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_12 кинув в неї гаманець не є доказом наявності нападу, а доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_12 раніше неодноразово бив ОСОБА_6 не підтверджені доказами у справі. Так, з поданих стороною захисту документів вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виникали конфлікти (образи нецензурною лайкою, непорозуміння з приводу повернення фотоапарату), що жодним чином не підтверджує факт того, що ОСОБА_6 в момент вчинення злочину перебувала в стані необхідної оборони.

Оскільки агресивні нецензурні висловлювання суспільно небезпечним посягання та створення реальної загрози заподіяння шкоди не є, в ОСОБА_6 право на необхідну оборону не виникло. Враховуючи, що ОСОБА_6 не перебувала в стані необхідної оборони, вона, відповідно, і не могла її перевищити.

Оцінивши сукупність доказів у справі, надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винну, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерапія» та довідки ВОПНЛ ім. Ющенка ОСОБА_6 на обліку у вказаних закладах не перебуває. Згідно характеристики за місцем проживання обвинуваченої, ОСОБА_6 характеризується позитивно. Відповідно до вимоги про судимість, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Таким чином, ОСОБА_6 вину не визнала, раніше не судима, вчинила умисний особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружена, не працює, є особою молодого віку.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, думки потерпілих, які просили призначити обвинуваченій максимальну міру покарання, конкретних обставин справи, вчинення ОСОБА_6 злочину підвищеної суспільної небезпечності, посягання на найцінніше, що є в людини право на життя, незворотності наслідків злочину, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме моральної шкоди в сумі 500000,00 гривень та цивільного позову потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме моральної шкоди в сумі 500000,00 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених зміну його життєвих стосунках.
Потерпілими на обґрунтування моральної шкоди зазначено, що вони внаслідок злочинних дій обвинуваченої втратили і сина і рідного брата, у них порушився нормальний спосіб життя, вони постійно переживають, наслідки втрати є нестерпними.
Зазначене, а саме те, що втрата близької людини є безумовно глибокою душевною травмою, що тягне моральні страждання, незворотність наслідків та неможливість взагалі відновити попередній стан, та переконує суд у тому, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_16 в зв`язку із вчиненням протиправних діянь обвинуваченою зазнали душевних страждань, що зумовлює висновок суду про заподіяння потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_16 моральної шкоди. Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що сума в 500000,00 гривень по кожному позову є завищеною та приходить до висновку, про необхідність задоволення позовів частково.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 115 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати починаючи з часу її затримання, тобто з 11 січня 2014 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 залишити без змін утримання під вартою.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.01.2014 року до набрання вироком законної сили,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 200000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 300000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Речові докази у справі, а саме ніж із руків`ям чорно-білого кольору, змиви речовини бурого кольору; одяг ОСОБА_6 : штани чорного кольору, кофта рожевого кольору, шкарпетки; одяг належний ОСОБА_12 : штани чорного кольору, футболка світлого кольору, шкарпетки чорного кольору; зрізи нігтів обох рук підозрюваної ОСОБА_6 ; зрізи з нігтів обох рук ОСОБА_12 знищити. Речові докази, а саме мобільні телефон «Самсунг» та «Нокіа» повернути за належністю власникам.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Головуючий суддя:
Судді :