Справа № 694/855/16-к Провадження №1-кп/694/99/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
21.07.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, перебуваючого в цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей на утриманні не має,
тимчасово непрацюючого, не військовозобовязаного,
раніше не судимого-,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно з рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.08.2007 року ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку кожного місяця, починаючи з 07.08.2007 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дітей. Діючи умисно, починаючи з 01.10.2015 року по 01.05.2016 р. ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), на неодноразові попередження та виклики державного виконавця про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує, являючись дієздатною, працездатною особою, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Маючи короткочасні заробітки від роботи у приватних осіб, отримував кошти, які витрачав на власні потреби, а дітям нічого не перераховував, таким чином своєю бездіяльністю перешкоджав нормальному розвитку та забезпеченню дітей, не виконуючи своїх батьківських обов`язків. Мір щодо погашення заборгованості, яка утворилася по аліментах не приймає. Загальна сума заборгованості по несплаті аліментів ОСОБА_4 в період з 01.10.2015 року по 01.05.2016 року становить 6911,00 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив визнати винним ОСОБА_4 , так як, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до умисного злочину невеликої тяжкості, обвинуваченому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Дав показання про те, що йому відомо про необхідність сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку кожного місяця, починаючи з 07.08.2007 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дітей. Він працював на тимчасових заробітках, де отримував незначні кошти, а з 11.05.2016 року у приватного підприємця, де плата за виконані ним роботи становила 120 грн в день, однак на утримання дітей нічого не давав. Про утворену заборгованість знає та в подальшому зобов`язується вчасно сплачувати аліменти та погасити заборгованість.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що з часу винесення рішення суду ОСОБА_4 ухиляється від сплати аліментів. Жодної участі у вихованні дітей не приймає, не купує подарунків чи одягу. Діти повністю перебувають на її утриманні. ОСОБА_4 має заборгованість за аліментами, яка за період з 01.10.2015 року по 01.05.2016 становить 6911,00 гривень, лише 11 червня 2016 року та 09 липня 2016 року обвинувачений сплатив по 800 грн. на її рахунок. Проти призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт не заперечує.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), доведена у повному обсязі.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про встановлений йому обов`язок зі сплати аліментів, умисно, порушував ч.2 ст.51, ч.5 ст.124 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, згідно положення яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».
Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 починаючи з 01.10.2015 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку кожного місяця, починаючи з 07.08.2007 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дітей. Внаслідок чого у ОСОБА_4 утворилась заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.10.2015 року по 01.05.2016 р., що становить 6911,00 гривень.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті у виді громадських робіт, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без призначення більш суворішого покарання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374, 376 КПК України, суд,
визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Звенигородського районного суду ОСОБА_1