Справа №636/2456/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000599 від 25.06.2015 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-технічною освітою, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
03.08.2014 ОСОБА_4 призваний па військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 03.08.2014 вважається таким, що відповідно до наказу №157 (по особовому складу) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 зарахований в списки особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира відділення. Проходячи військову службу, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- XIV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно, виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Згідно з положеннями п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 №113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.
Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: так, 13.02.2015 року, перебуваючи у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується на АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів залишив військову частину, незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки та проводив час на власний розсуд. 12.04.2016 року військовослужбовець ОСОБА_4 з`явився до військової прокуратури Харківського гарнізону та надав пояснення щодо своєї відсутності на військовій службі, звернувши увагу на невідповідний, на його думку стан здоров`я.
Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , у період з 13.02.2015 року по 12.04.2016 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює, крім того учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:
- згідно службової характеристики від 01.08.2015 року - обвинувачений під час проходження військової служби зарекомендував себе з посередньої сторони;
- довідки головного лікаря КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 18.04.2016 року за №2664 та КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» від 27.04.2016 року за №2702 свідчать про те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра у вказаних закладах не перебуває;
- у довідці №203-01092015/63103 ОСК УМВС України в Харківській області зазначено, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався ;
Дослідивши, співставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та таких, що в сукупності з іншими наведеними доказами дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, посередньо характеризуючі особу дані, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття, обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає, судом враховане те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374 - 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 народження від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а в разі його звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: