Справа № 446/638/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2016 року м. Кам`янка-Бузька

Слідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, з володіння якої вилучено майно ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області розслідується кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 31.03.2016р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.04.2016р. накладено арешт на наступне майно: - транспортний засіб марки "ГАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, синього кольору, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_7 , яким користується гр. ОСОБА_4 ; - лісопродукцію різної породи, яка знаходиться на кузові транспортного засобу марки "ГАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, синього кольору; - товарно-транспортну накладну №3403/404 від 30.03.2016р. виписану на транспортний засіб марки "ГАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

25 квітня 2016 року до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_4 в якому він просить суд скасувати арешт в частині обмеження користування майном, накладений ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.04.2016р. на транспортний засіб марки "Газ" д.р.н. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , яким користується ОСОБА_4 , зберігши обмеження розпоряджатися майном та передавши це майно йому на відповідальне зберігання.

В обґрунтування цього клопотання посилається на те, що арештований транспортний засіб із завантаженою лісопродукцією було поміщено на не охоронюваний майданчик, що на території базару у м. Кам`янка-Бузька і який не призначений для зберігання транспортних засобів, не обладнаний охороною. У зв`язку із цим, він 22.04.2016р. прибувши на місце зберігання автомобіля виявив відсутність двох комплектів інструментів та механічних засобів кріплення вантажу. В подальшому він звернувся до поліції із заявою про викрадення такого майна. Тому вважає, що такий арешт майна, із позбавленням його права користування майном, не сприяє схоронності автомобіля оскільки відносно нього вчиняються дії щодо розкрадання. Також зазначає, що автомобіль весь цей час стоїть завантажений, а це негативно впливає на конструктивні елементи ходової частини автомобіля (ресори).

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити. Його захисник ОСОБА_5 також просив задовольнити клопотання посилаючись на відсутність підстав для подальшого збереження обтяження у відповідній частині.

Слідчий Слідчого відділу Кам`янка-Бузького відділу поліцію ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 та прокурор Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 заперечили проти задоволення такого клопотання зіславшись на його необґрунтованість та необхідність збереження арешту у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши зазначене клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

В свою чергу згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що кримінальне провадження, по якому накладено арешт перебуває на стадії досудового розслідування, ОСОБА_4 є особою, яка володіла арештованим майном, то слідчий суддя може розглядати таке клопотання про часткове скасування арешту, зокрема в частині права користування.

Вирішуючи питання про підставність такого клопотання суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

Як вже зазначалось вище, ухвалою слідчого судді накладено арешт на транспортний засіб марки "ГАЗ" д.р.н. НОМЕР_1 , оскільки таке майно було визначено речовими доказами по кримінальному провадженню та існували ризики приховування такого майна.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Також, згідно ч. 2 ст. 100 цього Кодексу зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Відповідно до п. 20 цього Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що арештований транспортний засіб марки "ГАЗ" д.р.н. НОМЕР_1 не зберігається у відповідності до встановленого порядку. Натоміть такий транспортний засіб перебуває на території, яка орендується відділом поліції і не є спеціально облаштованою для зберігання транспортних засобів. Більше того, жодних доказів відповідального зберігання транспортного засобу, слідчим не надано, а судом не здобуто.

Судом також встановлено, що 25.04.2016р. ОСОБА_4 вже звернувся із заявою до відділу поліції в якій вказує про зникнення з автомобіля двох комплектів автомобільних інструментів та механічних засобів кріплення.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В розумінні абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна скасовуються повністю або частково, якщо буде встановлено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Розглянувши доводи заявника та проаналізувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя дійшов до висновку про недоцільність подальшого застосування такого заходу, як позбавлення права користування арештованим майном транспортним засобом марки "ГАЗ" д.р.н. НОМЕР_1 , оскільки його подальше збереження суттєво позначається на інтересах особи, яка ним володіє, може спричинити йому збитки, а скасування такого обмеження ніяким чином не перешкоджатиме завданню арешту майна, оскільки зберігатиметься обмеження розпорядження та відчуження такого майна.

При вирішенні даного питання суд також відзначає, що той факт, що дана майно (транспортний засіб) визнано речовим доказом по справі, ніяким чином не забороняє суду зняти обмеження з користування цим майном його законного володільця.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя вважає, що оскільки такий речовий доказ є громіздкий, а спеціальні умови для його збереження не забезпечено, то такий речовий доказ можливо було б передати на відповідальне зберігання його володільцю, при цьому виконавши всі необхідні процесуальні дії (опис, фотографування тощо), виконання яких унеможливило б шкоду для кримінального провадження.

Разом з тим, системний аналіз норм КПК України дає підстави для висновку, що до повноважень слідчого судді не належить вирішення питання щодо передачі речового доказу на відповідальне зберігання, оскільки таке право належить виключно органу досудового розслідування. Слідчий суддя ж в праві лише скасувати накладений арешт повністю, або частково.

Тому, клопотання ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, а саме лише в часині скасування обмеження в користуванні майном, а в частині передачі його на відповідальне зберігання слід відмовити.

Також, на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК України, слідчий суддя відзначає, що, як зазначено у Листі ВССУ №223-559/0/4-13 від 05.04.2013р., рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає. Тому, дана ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 100, 173, 174, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.04.2016р. на транспортний засіб марки "ГАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, синього кольору, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_7 , яким користується гр. ОСОБА_4 , в частині позбавлення права користування цим майном.

В задоволення решти клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя