АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/839/16 Справа № 191/1462/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ( приймає участь в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянин України, раніше судимий,

про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з 04 квітня 2010 року по 18 жовтня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В застосуванні положень ч. 5 ст. 72 КК України за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року відмовлено.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_7 , не погодившись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення до строку покарання з урахуванням правил ч. 5 ст. 72 КК України з 04 квітня 2010 року по 9 липня 2013 року за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року, оскільки остаточне покарання за вищевказаним вироком йому було призначено з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 18 жовтня 2010 року по 18 червня 2013 року за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року, який набрав законної сили 18 червня 2013 року, оскільки з 04 квітня 2010 року по 18 червня 2013 року він перебував у слідчому ізоляторі м. Житомира.

Крім того, суд необґрунтовано відмовив йому у проведенні відеоконференції з його участю при розгляді даного клопотання, будь яких заяв про проведення судового розгляду без його участі він не надавав.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року ОСОБА_7 , засудженому вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 квітня 2010 року по 18 жовтня 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року. Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року суд не прийняв до уваги при проведенні розрахунку, оскільки ОСОБА_7 був затриманий в межах одного кримінального провадження, по якому 18 серпня 2010 року ухвалений обвинувальний вирок Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року, та іншого строку попереднього ув`язнення вищевказаними вироками не визначено.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити його клопотання, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу засудженого без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла таких висновків.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частина 5 статті 72 КПК України передбачає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Богунського районного суду м.Житомира від 18 серпня 2010 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання обчислюється з часу його затримання - 04 квітня 2010 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04 квітня 2010 року (а.п. 5). Згідно розпорядження вирок Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 19 жовтня 2010 року. (а.п. 7).
Однак судом першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого не було враховано, що він відбуває покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 187КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням покарання, призначеного за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому особистого майна. Початок строку відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 , з урахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року, обчислюється з моменту його затримання - 04 квітня 2010 року.

В кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України судом апеляційної інстанції встановлено, що він був затриманий відповідно до протоколу затримання 02 червня 2010 року(а.п.48-49), а 04 червня 2010 року щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту(а.п.47), цей вирок набрав законної сили 18 червня 2013 року(а.п.66).
Зазначені обставини належним чином судом першої інстанції не були враховані, та як наслідок ним необґрунтовано було зроблено висновок щодо відмови у зарахуванні засудженому ОСОБА_7 одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року , що свідчить про неповноту судового розгляду, а тому в цій частині ухвала суду підлягає скасуванню із постановленням відповідно до вимог п.4 ч.1ст.407 КПК України, п.1 ч.1 ст.409 КПК України, ст.410 КПК України нової ухвали про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо зарахування йому за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2011 року у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення.
Оскільки судом першої інстанції зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 квітня 2010 року по 18 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому колегія суддів приходить до висновку про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 19 жовтня 2010 року по 18 червня 2013 року включно, оскільки протягом зазначеного періоду часу щодо ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, та відповідно до повідомлення Апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2010 року після постановлення ухвали про залишення вироку Богунського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2010 року без змін він перераховувався за слідчим ізолятором(а.п.66), в якому перебував протягом зазначеного періоду.

Підстави для зарахування у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України періоду з 19 червня 2013 року по 09 липня 2013 року відсутні, оскільки у зв`язку з набранням вироком суду законної сили припиняється попереднє ув`язнення особи.

Посилання засудженого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі на те, що судом проведено розгляд клопотання без його участі на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах провадження мається його клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в якому засуджений ОСОБА_7 просить провести судовий розгляд без його участі (а.п. 1), а тому в цій частині порушень при розгляді клопотання, яке відбувалось відповідно до вимог ст. 539 КПК України, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405,407,419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року задовольнити частково.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині відмови у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 19 жовтня 2010 року по 18 червня 2013 року включно.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 19 жовтня 2010 року по 18 червня 2013 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4