Справа №705/6801/13-к
1/705/11/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 ? ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 03 травня 2012 року, в період часу з 06.30 год. по 07.00 год., перебуваючи неподалік вулиці Вишневої, розташованої в садовому товаристві «Старий масив» міста Умані Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів дерев`яною палицею в область тулуба, рук та ніг ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового косого перелому кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, обширної гематоми м`яких тканин правої гомілки по передньо-боковій поверхні, забою, підшкірної гематоми правої ступні, гематоми грудної клітки та забою правої кисті. Згідно висновку експерта № 65мд/426 від 31.07.2012 року, відкритий багато уламковий косий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, обширна гематома м`яких тканин правої гомілки по передньо-боковій поверхні, відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно з вимогами ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

В ході судового розгляду вказаної кримінальної справи судом поставлено на обговорення питання про повернення справи прокурору для організації проведення додаткового розслідування у звязку з порушенням вимог Кримінально процесуального кодексу України під час провадження досудового слідства неповнота та неправильність, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Під час обговорення даного питання прокурор і потерпілий ОСОБА_6 висловились про недоцільність направлення справи на додаткове розслідування і прокурор вказував на необхідність необхідність надання доручення в порядку врегульованому ст.. 315-1 КПК України, а адвокат і підсудний ОСОБА_5 на необхідність направлення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 покази свідків, дослідивши і перевіривши матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, заслухавши думку учасників процесу з приводу направлення справи на додаткове розслідування внаслідок неправильності та неповноти досудового слідства і порушення права на захист, суд прийшов до висновку, що є підстави для повернення кримінальної справи прокурору для організації проведення додаткового розслідування, оскільки під час провадження досудового слідства у даній кримінальній справі допущені істотні порушення вимог КПК України, які неможливо усунути в судовому засіданні.

Як видно з матеріалів кримінальної справи - а.с. 1 том. 1, постанова про порушення кримінальної справи слідчим СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 була винесена 06 червня 2012 року і кримінальна справа порушена була « … відносно гр. ОСОБА_5 1958 року народження по факту завдання умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження гр.. ОСОБА_6 за ознаками складу злочину передбаченого ст.. 122 ч. 1 КК України…». Одночасно 12 травня 2012 року ДІМ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області виніс постанову про відмову в порушені кримінальної справи по вищеописаних подіях з посиланням на п.2 ст. 6 КПК України та в якій вказано, що конфлікт виник на ґрунті давно неприязних відносин, громадський порядок при цьому порушений не був, тому у даному випадку відсутній склад злочину, передбачений ст. 296 КК України (а.с. 13 т. 1).

30 травня 2012 року було проведено обстеження та відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 65 мд було встановлено, що у ОСОБА_6 виявлено відкритий багато уламковий косий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків; обширна гематома м`яких тканин правої гомілки по передньо-боковій поверхні; забій, підшкірна гематома правої ступні; гематома грудної клітки, забій правої кисті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в медичній карті та відносяться до легких та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я (а.с. 25-26 т. 1).

30 липня 2012 року була винесена постанова „ Про призначення судово- медичної експертизи» ( а.с. 55-56 т. 1).Згідно даних висновку експерта №65 мд/426 від 30 липня 2012 року у гр.. ОСОБА_6 виявлено відкритий багатоуламковий косий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків; обширна гематоми м`яких тканин правої гомілки по передньо-боковій поверхні які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості та забій, підшкірна гематома правої ступні; гематома грудної клітки та забій правої кисті - які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( а.с.59-62 т.1). Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в медичній карті та відносяться до легких та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку експерта № 64 мд/426 від 31.07.2012 року встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено струс головного мозку, забій та садно спинки носа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в постанові та медичній карті та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. (а.с. 67-69 т. 1).

Орган досудового слідства при формулюванні обвинувачення у постанові про притягнення як обвинуваченого ( а.с. 93 т.1 ) мав вказати, які ж конкретно дії вчинив обвинувачений на виконання об`єктивної сторони злочину, спрямованого на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого. Замість цього слідчий обмежився наведенням у цьому процесуальному документі таких загальних фраз : „ ... діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів дерев`яною палицею в область тулуба, рук та ніг гр.. ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження ….».

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що вину він не визнає у вчиненні інкримінованого йому злочину. З приводу зміни позиції, щодо визнання вини на досудовому слідстві на не визнання вини в судовому засіданні, він пояснив, що слідчий ОСОБА_8 йому сказав на досудовому слідстві, щоб він зізнався, що бив і слідчий вказував, що йому нічого за це не буде. ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 03 травня 2012 року приблизно в 7 годин ранку він ішов на рибалку. Він проживає в садовому товаристві і уже в лісі ( трохи нижче хати ОСОБА_9 не біля дач, а нижче де починається лісок)) зустрів ОСОБА_6 , який ішов з лійками в руках. ОСОБА_6 його окликнув і між ними була словесна перепалка, в процесі якої ОСОБА_6 почав на нього «наступати», а потім ОСОБА_10 його вдарив головою в ніс. ОСОБА_5 пояснив. що після цього удару він « … отключився ..», а коли прийшов у себе, то він був в крові і весь мокрий. Поскільки в лійках була вода, то ОСОБА_11 вказував. що він зрозумів, що після отключки ОСОБА_6 його відливав водою, щоб привести його в почуття. Коли ОСОБА_5 прийшов в себе, то ОСОБА_6 стояв над ним і « … пинав його ногами … « ( не бив ) та казав йому, щоб він уставав. Оскільки ОСОБА_6 продовжував «наступати», то ОСОБА_5 пояснив, що він узяв якусь гіляку і він, щоб захиститись, лежачки відмахувався від нього цією гіллякою. ОСОБА_5 також пояснив, що ОСОБА_6 сам упав у кущі, тому що наступив на собаку. При цьому конфлікті вони були лише удвох і ніхто цих подій не бачив. ОСОБА_5 в судовому засіданні категорично заперечував факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Також в своїх поясненнях в суді він наполягав на тому, що у потерпілого нога поломана не була. Також, він вказував, що і сам ОСОБА_9 в процесі досудового слідства плутався в показах, стосовно того яка саме нога у нього була поломана. Спочатку він вказував, що це була права нога. А потім уже вказував, що це була ліва нога. Уже після закінчення конфлікту прийшли дружина його та сусідка ОСОБА_12 , які повели його додому, а ОСОБА_6 залишився там сидіти. Потім його дружина повернулася до нього, щоб запропонувати йому допомогу. Коли приїхала швидка допомога, то він показів не давав, так як у нього постійно ішла кров. Він хотів, щоб лікарі зі швидкої йому допомогли, але повернувся назад бо до них його не пустила дружина ОСОБА_9 .. Потім до нього прийшли міліціонери. Міліціонерам він показував гілляку якою він махав в процесі інциденту з ОСОБА_9 , однак чому вони її не вилучили в процесі огляду місця події , - йому не відомо. Також ОСОБА_5 в своїх показах наполягав, що того дня вони із ОСОБА_9 зустрічалися лише один раз і в процесі конфлікту, саме потерпілий ОСОБА_9 його вдарив головою в ніс, що викликало в нього сильну кровотечу ( він також зазначив, що після удару в голову він десь приблизно хвилин 30 « не соображав»). В цей день він був госпіталізований - його поклали в лікарню і в нього було зафіксовано струс головного мозку. Він пояснив, що він звертався в міліцію із заявою про побиття, однак рішення з цього приводу прийнято не було. Також в своїх поясненнях в суді ОСОБА_5 вказував на те, що досудове слідство у даній справі було проведено вкрай неякісно із численними порушеннями вимог законодавства.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у нього з ОСОБА_5 , який є його сусідом по дачі, стосунки спочатку були нормальні « … більш-менш …». 3 травня 2012 року ( це був день народження його дружини), він набрав води у лійки, щоб полити помідори і повертався до своєї дачі. В лісі він зустрів ОСОБА_5 - це було приблизно о 6 годині 30 хвилин. Він запитав ОСОБА_5 куди він іде, чи не по металолом ( потерпілий в своїх поясненнях зазначив, що ОСОБА_5 дуже любить желізо) і у зв`язку із цим між ними виникла словесна перепалка. Він нагнувся, щоб узяти лійки, і в цей час ОСОБА_5 накинувся на нього із заду і тому він його «скинув» із себе. Після цього ОСОБА_11 вдарив його із заду і обхопив його із заду, і тому він знову його відштовхнув. Після цього ОСОБА_5 почав кричати, що він йому розбив носа. Вони розійшлися і при цьому ОСОБА_5 кричав йому, що він йому цього не простить. ОСОБА_6 пояснив, що він полив помідори і вертався знову за водою і побачив ОСОБА_5 вигляд у нього був «…стрьомний …» і за спиною в руках він щось тримав ( він був зверху стежки, а ОСОБА_9 пояснив, що був внизу стежки) . ОСОБА_6 також пояснив, що він почав просити ОСОБА_5 , щоб він заспокоївся і не робив дурниць. Однак він замахнувся на нього монтіровкою і сильно кричав. Тому ОСОБА_9 , щоб уникнути бійки, намагався утекти. Однак в процесі цього він упав ( був сильний удар по лівій нозі) і після цього, уже лежачи на спині, він крутився намагаючись уникнути ударів ( він захищав голову і тулуб за допомого ніг, таким чином уникав ударів відбивався ногами і крутився на спині). Він пояснив, що ОСОБА_11 наніс йому біля 20 ударів монтіровкою. ОСОБА_6 наполягав, що удари йому обвинувачений наносив желізним прутом монтіровкою. Лежачи на землі він спочатку обома ногами відбивався від ударів, а потім уже одною, тому що від удару по нозі - вона обвисла і трималася лише на одній кістці і шкурі ( при цьому він відчув сильний біль). Згодом на його крик прибігли дві жінки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Саме вони відтягнули ОСОБА_11 від нього і фактично розборонили їх.. ОСОБА_5 ще в кінці разів 5 ударив його ногою по голові. Коли вони забрали ОСОБА_11 і пішли, то він викликав швидку і міліцію. Швидка коли приїхала, то йому наклали шину і забрали в лікарню, де в той же день в травматологічному відділенні прооперували, оскільки в нього був відкритий перелом . В лікарні він пролікувався 22 дні на стаціонарі. Потім він в апараті ОСОБА_15 проходив, ще приблизно місяців 7 . В цей час він систематично відвідував лікарню, де йому проводились обстеження і консультації з приводу лікування. В той час, як він лежав у лікарні, то слідство по справі належним чином не проводилось, бо у ОСОБА_5 в міліції працював родич. Після його неодноразових звернень в правоохоронні органи, в тому числі і в прокуратуру, справу все таки порушили, але при цьому досудове слідство по справі було проведено вкрай неякісно і з численними порушеннями вимог чинного законодавства України. ОСОБА_5 бив його металевим прутом , однак знаряддя нанесення ушкоджень працівниками міліції в процесі проведення огляду місця події вилучено не було. Крім того, потерпілий в своїх показах наполягав на тому, що того дня між ним і ОСОБА_5 було дві сутички, приблизно на одному і тому ж місці. Розрив між сутичками був приблизно пів години. Після першої сутички він полив помідори 10-15 хвилин і знову набравши води біля струмка, повертався назад до себе на дачу. А ОСОБА_5 там уже його чекав. Він наполягав, що покази ОСОБА_5 з приводу розвитку подій не відповідають дійсності .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив, що в той час - травень 2012 року він працював оперуповноваженим сектору карного розшуку Уманського МВ УМВС України в Черкаській області. Однак, він вказав, що з приводу подій, які мали місце у зв`язку із розслідуванням відповідної кримінальної справи і первинної фіксації фактів після конфлікту між його учасниками, яких він також не пам`ятає, - він нічого пояснити не може, оскільки пройшло уже багато часу.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він в травні 2012 року працював таксистом і приїхав на виклик на АДРЕСА_2 . Пасажира жінку на той час він не знав, він повіз її на «дачу». На місце вони приїхали одночасно із швидкою, а потім приїхала і міліція. Потерпілий ОСОБА_9 лежав десь на відстані 5 метрів від стежки. Він бачив кров у ОСОБА_9 на нозі і на штанах. Йому лікарі швидкої допомоги накладали шину на ногу, а згодом він допоміг погрузити ОСОБА_9 у машину швидкої допомоги. Спочатку, коли вони приїхали, ОСОБА_11 не було, його уже потім привели працівники міліції. ОСОБА_5 спочатку вказував працівникам міліції,що він ОСОБА_9 бив « арматурою», а потім уже сказав, що бив його дерев`ною палицею. Також він пояснив, що того дня на ОСОБА_11 він не бачив тілесних пошкоджень.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_6 03 травня 2012 року в день її народження, її дуже рано ( десь після 6 годин) подзвонив чоловік і повідомив. що він лежить в лісі, оскільки його побив сусід.. Вона зразу ж викликала таксі і поїхала на дачу. По дорозі вони зустріли швидку допомогу і показали дорогу, куди треба було їхати за викликом. Коли вона приїхала на місце, то побачила, що у чоловіка на нозі були закочені спортивні штани і було видно, як на нозі стирчала кістка( кістка стирчала через шкіру і йшла кров). Працівники швидкої допомоги наклали чоловікові на ногу шину та забрали його в лікарню. В лікарні лікар-травматолог ОСОБА_19 оглянув чоловіка і в цей же день йому зробили операцію на лівій нозі у нього був апарат ОСОБА_15 приблизно 6 місяців і потім восени, мабуть у жовтні цей апарат зняли. В лікарні чоловік лікувався більше 20 днів. Потім ще довго він за вказівкою лікаря ходив на костилях і їздив в лікарню на перев`язки. Коли на місце події прийшов ОСОБА_11 , то вона на ньому тілесних ушкоджень не бачила. ОСОБА_11 спочатку сказав, що бив чоловіка арматурою, а вже потім сказав, що бив чоловіка палкою. Працівники міліції шукали цю палку. Але з їх слів вона розсипалася. ОСОБА_11 працівники міліції водили в ліс і до нього додому. Вже потім вона ходили в міліцію і просила, щоб порушили справу та опитали потерпілого.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він в той період часу працював експертом-криміналістом НДКЦ при УМВС України в Черкаській області. Він в складі групи виїхав за викликом на «Дачі» . Це було за містом - крайня вулиця і зразу ліс.. Потерпілого ОСОБА_6 він знає, оскільки певний період часу він працював разом з ним в міліції, стосунки між ними були ділові. Коли саме були відповідні події, він точно не пам`ятає. але вказав, що це було кілька років тому в кінці весни або на початку літа ( все було зелене). ОСОБА_10 пояснив, що його побив сусід металевою трубою по ногах. Він приймав участь в огляді місця події. Вони шукали металеву трубу, але не знайшли. Коли за вказівкою ОСОБА_21 вони привели на місце події ОСОБА_11 підсудного, який зараз присутній в залі судового засідання, з яким він взагалі не знайомий, то той пояснив, що бив ОСОБА_9 дерев`яною палицею, яку підібрав у лісі, однак палиці при огляді місця події, вони також не знайшли. При цьому свідок пояснив, що ні один, ні інший, вказуючи на предмет, яким були нанесені тілесні ушкодження, - не надали детального опису відповідного предмету. ОСОБА_11 разом з працівниками міліції ходив по лісі і шукав дерев`яну палицю. Також свідок пояснив, що на місці події він проводив фотографування і фото таблиці передав слідчому. Після проведення огляду місця події, вони забрали підозрюваного ОСОБА_11 і повезли в лікарню. Протерпілого забрала машина швидкої допомоги, після того як на місці події йому була надана перша допомога. На підозрюваному, того дня, - він не бачив тілесних ушкоджень

Будучи допитаною на досудовому слідстві в якості свідка ОСОБА_12 показала, що 03.05.2012 року близько 07 год. ранку вона перебуваючи у себе в дворі почула якісь крики, а потім побачила, як її сусідка ОСОБА_22 біжить до лісу. Вона також побігла. В лісі вона побачила її сусіда ОСОБА_23 , який був весь у крові і в руках у нього була якась дерев`яна палиця, якою він бив сусіда ОСОБА_24 , який лежав на землі. «…Ми з ОСОБА_25 почали заспокоювати ОСОБА_23 та забрали його додому…по дорозі пояснив нам ОСОБА_26 , що ОСОБА_24 почав до нього чіплятися, що нібито ОСОБА_26 покрав по дачах металобрухт. І перший наніс ОСОБА_23 удари в обличчя…»(а.с. 33 т.1).

Експерт ОСОБА_27 в судовому засіданні повідомив, що він повністю підтримує висновки, які містяться у відповідному висновку за його підписом в матеріалах кримінальної справи і вказав, що відповідно до вимог нормативних документів ( наказ Міністерства охорони здоров`я №6 від 17.01.1995 року) експертизу він проводив по медичним документам, які були йому надані. При цьому в своїх поясненнях в суді він вказував, що медична картка була ґрунтовно описана і необхідності оглядати потерпілого ОСОБА_6 - не було.

Постанова про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 винесена 30 липня 2012 року. При цьому висновок експерта датований 30 липня 2012 року. Одночасно протоколи про ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 з постановою про призначення експертизи і відповідно роз`яснення його прав датована 01 серпня 2012 року . Протокол про пред`явлення підозрюваному матеріалів експертизи, теж датований 01 серпня 2012 року , що є грубим порушенням вимог КПК України і призвело до порушення прав ОСОБА_5 на захист. Відповідно до ст. 197 КПК України при призначенні та проведенні експертизи обвинувачений має право заявляти клопотання про призначення нової або додаткової експертизи, які розглядаються у строк не більше трьох днів. ( ст. 129 КПК України). Аналогічна ситуація і з судово-медичною експертизою, яка призначалась відносно ОСОБА_5 ( а.с. 64-70 т. 1 ).

По вказаній кримінальній справі 10 червня 2013 року Уманським міськрайонним судом було винесено вирок, який був скасований відповідно до Ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 05 листопада 2013 року. У даній ухвалі містилось посилання на необхідність усунення протиріч в показах ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та свідків, які повідомляли про обставини події та на необхідність допиту в якості свідків працівників міліції, які виїжджали на місце події.

Безпосередньо в судовому засіданні перевірити показання працівників міліції - ОСОБА_7 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 не вдалося, оскільки відповідно до листа № 4296/49/01/15-2016 від 31.03.2016 року, що був направлений начальником Уманського ВП ГУНП в Черкаській області,- ОСОБА_7 звільнений з ОВС з 25.12.2012 року наказом УМВС України в Черкаській області від 25.12.2012 року № 305 о/с; ОСОБА_28 звільнений з ОВС з 28.02.2014 року наказом УМВС України в Черкаській області від 28.02.2014 року № 33 о/с; ОСОБА_29 звільнений з ОВС з 23.04.2013 року наказом УМВС України в Черкаській області від 23.04.2013 року № 97 о/с.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК (1960 року), прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

У даній кримінальній справі органи досудового слідства ці вимоги закону належним чином не виконали, не з`ясували з достатньою повнотою обставини, що мають важливе значення для справи.

Неповним визнається таке досудове слідство, у процесі якого залишилося невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з безсумнівністю дійти висновку про винність або невинуватість обвинуваченого, форму його провини і зв`язок його дій зі шкідливими наслідками, що настали.

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 132 КПК України, оскільки є не конкретним. При винесенні слідчим постанови про притягнення ОСОБА_5 в якості обвинуваченого ( а.с. 93 т. 1), також не дотримані положення ст. 64 КПК України , щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальній справі із врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованого йому складу злочину. Тому мають місце істотні порушення кримінально-процесуального законодавства, - ст.ст. 43, 43-1, 132, 142 КПК України, поскільки обвинувачений має право знати в чому він обвинувачується. Відповідно до п. 19 постанови ПВСУ від 24.10.2003 року № 8 вищезазначені порушення є підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України в ході досудового слідства до обставин, що підлягають доказуванню належать: подія злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Також доказуванню підлягають винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину. Як видно з матеріалів кримінальної справи, зокрема із обвинувального висновку ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів дерев`яною палицею в область тулуба, рук та ніг ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Однак як видно з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_5 також отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою та садна спинки носа. ( а.с. 16-17, т. 1 ). З пояснень даних ОСОБА_5 на досудовому слідстві і в судовому засіданні, зазначені тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_6 .. Наявність тілесних ушкоджень підтверджується висновком судмедексперта № 64 мд/426 від 31.07.2012 року (а.с. 67-69 т. 1).

Із матеріалів кримінальної справи вбачається, що слідчим під час провадження досудового слідства по кримінальній справі не оглядалися речові докази по справі, взагалі не встановлено предмет, яким підсудній наносив удари потерпілому ОСОБА_6 , (в матеріалах справи та в поясненнях підсудного та потерпілого і свідків маються розбіжності щодо предмету яким наносилися удари,- палка чи металевий прут), слідчими не проведений слідчий експеримент з виїздом на місце події.

За таких обставин, коли в судовому засіданні встановлена неповнота та неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, справа підлягає поверненню прокурору для проведення додаткового розслідування відповідно до вимог ст. 281 КПК України, під час якого слід перевірити обставини і виконати слідчі дії, вказані в постанові суду та у разі потреби виконати інші слідчі дії.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду відповідно до ст. 281 ч. 1 КПК України допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.
Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року за № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», досудове слідство визнається неправильним у разі, коли органами досудового слідства, при вчиненні процесуального провадження, були неправильно застосовані норми кримінально - процесуального чи кримінального закону і, без усунення цих порушень, справа не може бути розглянута в суді.
Відповідно до ст. 62 Конституції України винність особи повинно бути доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду ( принцип доведеності обвинувачення).
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
У відповідності до ст.3 КПК України провадження у кримінальних справах здійснюється за правилами цього Кодексу.
Відповідно до ст. 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.
Так згідно ст. 370 ч. 2 п. п. 3, 11 КПК України порушення права обвинуваченого на захист та вимог кримінально - процесуального закону про обов`язковість пред`явлення обвинувачення, зокрема, його неконкретність та недотриманий порядок пред`явлення, є істотним порушенням кримінально-процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 21 КПК України слідчий зобов`язаний надати обвинуваченому можливість захищатися встановленими законом засобами від пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до п. 10 ч. ч. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення в якості обвинуваченого була конкретною за змістом і недодержання органами досудового слідства вимог ст. ст. 132, 142 КПК України може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.
Так, відповідно до вимог ст. 132 КПК України пред`явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним, а саме: у постанові про притягнення в якості обвинуваченого повинно бути зазначено час, місце, спосіб, мета, мотив та інші ознаки злочину, наскільки вони відомі слідчому.
Аналізуючи докази, здобуті під час досудового слідства та в судовому засіданні суд вважає, що досудове слідство по справі, в порушення ст.ст.22 і 64 КПК, проведено поверхово та однобічно без належного дослідження всіх обставин, які мають істотне значення для справи.

Суд вважає, що протиріччя, встановлені під час судового слідства та викладені в мотивувальній частині постанови, не можуть бути усунуті в судовому засіданні, в тому числі і в порядку судових доручень відповідно до ст.315-1 КПК України, тому справа підлягає безумовному направленню на додаткове розслідування, під час додаткового розслідування необхідно всебічно перевірити доводи підсудного на свій захист та доповнити справу шляхом з`ясування обставин, зазначених у постанові суду ( повно та всебічно з`ясувати як об`єктивну так і суб`єктивну сторону складу злочину, який інкримінується підсудному ОСОБА_5 ) та виконати інші слідчі дії, передбачені нормами КПК України та прийняти законні і обґрунтовані рішення по справі. Прокурору слід перевірити дотримання щодо підсудного вимог кримінально-процесуального законодавства, оскільки від цього в значній мірі залежить визнання доказів допустимими.

Виходячи з наведеного , керуючись ст. ст. 22,26,43,43-1,45,142, 273, 281 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України повернути прокуророві Уманської місцевої прокуратури для проведення додаткового розслідування.

На постанову може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Черкаської області протягом семи діб з моменту її винесення.

Суддя ОСОБА_1