Справа №639/3914/16-к
Провадж. №1-в/639/1545/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_5 , представника ХВК №18 ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2013 року, за ч.2 ст. 15- п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, відбуваючого покарання у Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області №18,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 має 3 заохочення, стягнень не має, працевлаштований в установі як розподільник робіт 81 бригади 8 відділення, є старшим днювальним, характеризується добре, відбув половину призначено вироком покарання, добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Під час судового засідання засуджений та адвокат ОСОБА_5 підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки свою вину у скоєному злочині ОСОБА_4 визнав повністю, працює, має неодноразові заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, позитивно характеризується, повністю довів своє виправлення. Також ОСОБА_4 зазначив, що на нього за два дні до відбуття 2/3 призначеного покарання та формальною можливістю застосування ст. 82 КК України заміни невідбутої частини покарання більш м`яким було накладено стягнення у виді попередження за порушення форми одягу та неохайний зовнішній вигляд, а саме за легку неголеність. Не визнає, що вказане порушення мало місце, однак вказане стягнення не оскаржив із суб`активних причин. Свою провину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється , міру покарання, що призначена судом, визнає справедливою. Працює та здійснює виплати по виконавчому листу за цивільним позовом, має наміри погасити його в повному обсязі.

Представник ХВК №18 проти задоволення клопотання заперечував, суду пояснив, що в цілому засуджений характеризується позитивно, але зважаючи на наявність непогашеного стягнення від 24.04.2016 року та необхідність подальшого спостереження за поведінкою засудженого, вважав задоволення клопотання передчасним.

Прокурор проти задоволення клопотання також заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.82 КК України, оскільки засуджений хоча і має декілька заохочень, однак має одне стягнення, яке не погашено у встановленому законом порядку та має цивільний позов, який повністю не виплачений.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2013 року за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2014 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2013 року в частині відмови в задоволені цивільного позову відшкодування матеріальної шкоди скасовано, та справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд, в іншій частині вирок залишено без змін. Тобто вирок Київського райсуду м.Харкова набрав законної сили 03.04.2014 року.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.12.2011 по 03.04.2014 року, в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

На момент розгляду клопотання 02.06.2016 року засуджений відбув 6 років 9 місяців 7 днів призначеного строку покарання, невідбута частина строку покарання складає 3 роки 2 місяці 23 дні.

Отже, формально ОСОБА_4 підпадає під пільгу, передбачену п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, оскільки, будучи засудженим, зокрема за умисний особливо тяжкий злочин, відбув 2/3 призначеного строку покарання.

Надаючи оцінку щодо наявності матеріально-правового критерію для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_4 , суд виходить з такого.

Відповідно до п. п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.02.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання або спостережної комісії по суті подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Холодногірської ВК №18 16.03.2016 року, ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 14.12.2011 року. За час перебування в Харківському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. З 18.04.2014 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії (№18) Харківської області, характеризувався добре. Працевлаштований днювальним адміністративної будівлі при установі, до праці ставиться добре. За час відбування має три заохочення, стягнень не мав. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. Роботи із самообслуговування виконує, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у програмах диференційного впливу «Професія», до реалізації яких ставиться добре. Підтримує корисні зв`язки з матір`ю, шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує від неї посилки та передачі. Вину у скоєнні злочину визнав повністю.

Згідно довідки Холодногірської ВК №18, засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований в установі розподільником робіт, доручену роботу виконував в повному обсязі. Нарахована заробітна плата за листопад 2015 року 665,39 грн., за грудень 2015 року 671,35, за січень 2016 року 681, 23 грн., за лютий 2016 року 683, 61, грн., за березень 2016 року 689,00 грн., за травень 2016 року 344, 50 грн. Засуджений має виконавчий лист на загальну суму 100000 грн., відшкодовано засудженим та його матір`ю 1261,85грн.,залишок-98738,15грн.(а.с.15-16,24-26).

Разом з цим, з характеристики, наданої до суду адміністрацією установи після звернення адвоката ОСОБА_5 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким вбачається, що ОСОБА_4 працевлаштований на тій же посаді, проте до праці ставиться посередньо, змінив свою поведінку на гірше, за що має одне стягнення, яке не погашене у встановленому законом порядку. Не приділяє уваги до дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного виконання не має, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільності у їх виконанні. Бере участь у програмах диференційного впливу «Професія», до реалізації яких ставиться посередньо. згідно вироку суду має позов у розмірі 100000 грн., виплатив 610 грн. з заробітної плати.

Зважаючи на кардинальну відмінність характеристик, які були надані на засудженого з різницею у два місяці, представник Холодногірської виправної колонії № 18 не зміг пояснити суду чим викликана така зміна позиції адміністрації колонії стосовно характеристики засудженого ОСОБА_4 , яка не узгоджується з вказаними вище даними протягом строку відбування покарання засудженим та пояснив, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, проте потребує подальшого догляду за його поведінкою, в зв`язку з чим адміністрація установи вважає подане клопотання передчасним.

Стосовно накладеного 22.04.2016 року на ОСОБА_4 стягнення у вигляді попередження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів, наданих до суду Холодногірською виправною колонією (№18), вбачається, що вищезазначене стягнення було накладено на ОСОБА_4 з мотивів порушення ним форми одягу та неохайний зовнішній вигляд, а саме неголеність та відсутність на верхньому одязі нагрудного значка.

За змістом абз. 14 п. 1 Розділу ХХV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5, у разі застосування заходів стягнення до засуджених посадові особи повинні керуватися вимогами, зокрема статті 134 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що з вищевказаним стягненням він не згоден, оскільки був поголений та носив на верхньому одязі нагрудний значок, також зазначив, що стягнення було накладене за декілька днів до відкриття пільги на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, однак він його не оскаржив із суб`єктивних причин.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що зазначене стягнення є найменш суворим з можливих заходів стягнення, що застосовуються до осіб засуджених до позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до позиції адміністрації Холодногірської виправної колонії (№18) щодо неможливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_4 , висловленої та відображеної у відповідних характеристиках засудженого за два дні до відкриття пільги на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , які суперечать даним, наявним в матеріалах його особової справи, зокрема неодноразовим заохоченнями засудженого, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його позитивного відношення до суспільно корисної праці та вважає зазначену позицію адміністрації належним чином необґрунтованою та недоведеною.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та має всі належні умови, передбаченні ст.82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому клопотання адвоката ОСОБА_5 є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.с.537,539 КПК України, ст.82 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 , задовольнити.

Засудженому ОСОБА_4 замінити невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2013 року у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці 23 дні на обмеження волі, звільнивши останнього з - під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Зарахувати засудженому в строк покарання час перебування під вартою з дня винесення рішення про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, тобто з 31.05.2016 року, а також час слідування під вартою до виправного центру на підставі ст. 58 КВК України, за правилами ст.72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1