Справа № 216/5712/15-к
Провадження № 1-кп/216/84/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2016 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002094 від 16 липня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 30.08.2012р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2, 76 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 30.09.2013р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст. 70 ч. 1 КК України частково приєднане покарання за вироком від 30.08.2012р. та до відбуття призначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 04.12.2014р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 02.06.2015р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднане покарання за вироком від 04.12.2014р. та до відбуття призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 24.11.2015р. Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України на підставі ст. ст. 70, 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі;

- 23.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України на підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 раніше неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів, маючи не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин.

15 липня 2015 року ОСОБА_4 приблизно о 13.00 годині, знаходячись на території ринку «Центральний» у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, з торгівельного прилавку № 860 таємно викрала майно, належне ОСОБА_6 , а саме жіночий сарафан «TRG Titomir» вартістю 595 грн. Привласнивши таємно викрадене майно, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, розпорядилась ним за власним розсудом, чим своїми умисними діями завдала потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на суму 595 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке полягає в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що їй інкримінується, визнала повністю, підтвердила свої показання, які давала під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснила, що дійсно вчинила вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давала і дає добровільно, заборонених методів до неї зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Обвинувачена заявила клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просила не досліджувати обставини справи, оскільки вона фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Прокурор дане клопотання підтримав.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням характеризуючи матеріалів обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, якій декілька разів роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченої та про розуміння нею правових наслідків свідчить її письмове клопотання. Обвинувачена систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавала всі обставини справи, тому у суду не має сумнівів в її волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченою.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченій. Ці діяння містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, є її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка вчинила злочин під час випробувального строку, раніше неодноразово судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, незаміжня, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, відшкодувала завдану майнову шкоду, характеризується позитивно, а також враховуючи думку обвинуваченої, яка вважає покарання, яке просить призначити прокурор, справедливим, суд приходить до висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею інших правопорушень без ізоляції останньої від суспільства не можливо, тому їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України до покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2016 року, частково приєднати покарання, призначене за цим вироком, та призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 12 травня 2016 року та зарахувати їй у строк відбування покарання знаходження під вартою за попереднім ув`язненням з 6 серпня 2015 року.

Зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ, а саме: сарафан жіночий з біркою «TRG Titomir» та написом на бірці «595», повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1