Єдиний унікальний номер 235/4714/15-к
Номер провадження 11-кп/775/468/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Новомихайлівка Мар`їнського району Донецької області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України з підстав, передбачених ч. 2 ст. 258-3 КК України. Кримінальне провадження закрито. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно ухвали суду ОСОБА_6 , протягом листопада 2014 року - січня 2015 року діючи умисно на території Мар`їнського району Донецької області за власною ініціативою сприяв діяльності терористичної згідно ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» організації «Донецька народна республіка», утвореної 07 квітня 2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку встановленому Конституцією України.

Достовірно усвідомлюючи всі обставини, ОСОБА_6 у вищевказаний період часу за власною ініціативою, діючи з метою сприяння злочинній діяльності терористичної організації надавав учасникам терористичної організації «ДНР» відомості щодо місць дислокації, чисельності та маршрутів пересування, підрозділів та військової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО на території Донецької області, здійснював як ініціативно, так і на виконання отриманого ним від учасників терористичної організації «ДНР» відповідного завдання, цілеспрямований на збір та передачу учасникам терористичної організації з позивним «Молдаван» деталізованих даних про дислокацію, чисельність, маршрути пересування військовослужбовців та військової техніки Збройних сил України та інших військових формувань України, зокрема в селах Новомихайлівка, Славне, Солодке, АДРЕСА_2 , а також щодо мешканців Мар`їнського району Донецької області.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як інше сприяння діяльності терористичної організації та звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 258-3 КК України. Кримінальне провадження було закрито.

В апеляції прокурор, просить ухвалу суду відносно ОСОБА_6 скасувати та ухвалити вирок апеляційної інстанції, яким визнати винним ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_6 28.01.2015 року був затриманий працівниками служби безпеки, а не добровільно припинив свої злочинні дії, що є однією з обов`язкових умов для звільнення особи від кримінальною відповідальності. Суд не зазначив , в чому саме полягало сприяння ОСОБА_6 припиненню та розкриттю злочинів, вчинених у зв`язку із створенням та діяльністю терористичної організації. Також не вказано на відсутність в його діях складу іншого злочину. Не з*ясовано думку обвинуваченого, щодо звільнення його від кримінальної відповідальності, на думку прокурора таке рішення суду повинно оформлятися у формі вироку.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, викладені в ухвалі, ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляції прокурора, що обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 28 січня 2015 року працівниками служби безпеки, в зв`язку з чим припинив свою злочинну діяльність, а не сам добровільно звернувся до УСБ України не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 звернувся до УСБ України із заявою 28.01.2016 року, а був затриманий 29 січня 2016 року о 20 годині 30 хвилин, про що свідчить протокол затримання, про що правильно зазначив суд першої інстанції в ухвалі. Посилання прокурора на повідомлення керівника оперативної групи СБУ на ім*я начальника слідчого відділу УСБУ у Д/о в якому зазначено, що ОСОБА_6 був затриманий саме 28.01.2015 не ґрунтується на вимогах КПК України, оскільки документом підтверджуючим цей факт є саме протокол затримання особи.

Також, не є слушними доводи прокурора про постановлення нового вироку апеляційної інстанції, оскільки вони суперечать вимогам ст. 420 КПК України, якою передбачений вичерпний перелік підстав для цього, як і посилання автора апеляції про викладення судового рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності у формі вироку.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 258-3 КК України підставами для звільнення від кримінальної відповідальності за діяння, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України є добровільне, тобто вчинене за власною волею, незалежно від мотивів, повідомлення правоохоронного органу про терористичну діяльність терористичної групи чи терористичної організації, сприяння припиненню діяльності терористичної групи чи терористичної організації або розкриттю злочинів, вчинених у зв`язку зі створенням або діяльністю такої групи чи організації і відсутність у діях особи складу іншого злочину.

Але, суд першої інстанції при постановленні судового рішення зазначених вимог закону не дотримався та не зазначив, в чому саме полягало сприяння ОСОБА_6 припиненню діяльності терористичної організації або розкриттю злочинів, вчинених у зв`язку з її створенням. Також не наведені відомості про наявність або відсутність в його діях складу іншого злочину. Не з*ясовано думку обвинуваченого, щодо звільнення його від кримінальної відповідальності.

Тобто суд першої інстанції не звернув уваги, що передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 258-3 КК України, є наявність та сукупність всіх трьох складових, передбачених вказаною нормою закону, а не лише добровільне повідомлення правоохоронного органу про терористичну діяльність терористичної групи чи терористичної організації.

Вищезазначені обставини позбавляють апеляційний суд можливості перевірити правильність прийнятого судом першої інстанції рішення та у відповідності з ч.1 ст. 412 КПК України тягнуть за собою скасування вироку суду з направленням справи на новий судовий розгляд, у зв*язку з порушеннями, які колегія суддів визнає істотними.

При новому судовому розгляді суду необхідно врахувати викладене, усунути допущені порушення норм кримінального та кримінального процесуального закону, після чого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407,412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати з направленням справи на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді