Справа № 333/2220/16-к

Провадження № 1-кп/333/439/16
ВИРОК
19 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
01.02.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 182 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком 2 роки;
06.12.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 02.11.2015 року, невідбуте покарання 1 рік 2 місяці 18 днів,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
31.05.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, яку сторони просять розглянути та затвердити.
Враховуючи те, що потерпілий та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до умов наданої угоди, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 146 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен ОСОБА_6 понести у вигляді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, остаточно призначити покарання у виді 1 року 4 місяців 10 діб.
Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 суду заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення мирової угоди.
З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).
Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної мирової угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього, як потерпілого, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 146 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.
Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.
В ході судового розгляду клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, сторони підтримали, прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350, 394, 424, 468, 469, 473 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців 10 (десяти) діб.
В строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою, з застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 15.02.2016 року по день постановлення вироку.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану ОСОБА_6 відповідно до ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2016 року скасувати.
Звільнити ОСОБА_6 із-під варти у залі судового засідання.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Речові докази по справі:
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_4 , виданий Комунарським РВ ЗМУ ГУВС України в Запорізькій області 14.06.2007 року, оригінал свідоцтва про закінчення Біленьківської вечірньої загальноосвітньої школи на ім`я ОСОБА_6 від 19.06.2014 року та додаток до нього, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 повернути ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон «Самсунг» GTЕ1225Т, в корпусі чорного кольору, GTS5222, ІМЕІ НОМЕР_5 , з наявними двома сім-картами мобільних операторів «Лайф» та «МТС», мобільний телефон з написом під мобільною батареєю «ANOKING» S5610, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , без наявних у середині сім-карток, сумку чорного кольору, зв`язку ключів із металевим брелоком, частину від брелока у вигляді рожевого каменю ромбовидної форми, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП Ленінського ВП ГУ НП України в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 ;
- частину наручників, переданих на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП Ленінського ВП ГУ НП України в Запорізькій області знищити;
Частину наручників, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП Ленінського ВП ГУ НП України в Запорізькій області, п`ять слідів пальців рук (паперовий конверт), грошові кошти в розмірі 149 грн. (паперовий конверт), передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП Ленінського ВП ГУ НП України в Запорізькій області, знищити.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1