Справа № 473/1650/16-к
ВИРОК
іменем України
"23" травня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження № 0000617 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.08.2008 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки; 19.02.2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 12.11.2013 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області частину невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 місяців 16 днів замінено на виправні роботи;

- в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2016 року о 21.00 год. в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на побутовому ґрунті, внаслідок неприязнених стосунків, виникла сварка. У ході сварки ОСОБА_3 , перебуваючи у кухні житлового будинку, з метою спричинення потерпілому ОСОБА_5 умисних тілесних ушкоджень, наніс дерев`яною скалкою один удар в область лівого передпліччя ОСОБА_5 . В результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на задній поверхні лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, кримінальна відповідальність за який передбачена за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, спричинене ОСОБА_5

11 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.

Обвинувачений в судовому засіданні винним себе в скоєні вищевказаного злочину визнав повністю.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № № 0000617 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, в яких виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.125 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди та цивільного позову, а також узгодили призначення покарання обвинуваченим за ч.1 ст.125 КК України, у вигляді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також це є кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, відсутність матеріальних збитків, завданих злочином, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення від 11 травня 2016 року підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 11 травня 2016 року , що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000617, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання, у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Вознесенського міськрайонного суду

Миколаївської області ОСОБА_1