Ухвала іменем україни 15 серпня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження за її заявою та заявою заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и л а:
Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК та призначено за цим законом кожному з них покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

Рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, встановлено порушення при проведенні досудового розслідування щодо ОСОБА_8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме: ст. 3 Конвенції, яке полягає в тому, що до заявника застосовували електричний струм, під час його перебування у відділу міліції, що є особливо серйозною формою поганого поводження, яке може викликати сильний біль і жорстокі страждання, а отже має вважатися катуванням.
У зв`язку з цим постановою Верховного Суду України від 06 лютого 2012 року вирок колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 березня 2008 року щодо ОСОБА_8 скасовано, а справа стосовно нього направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 липня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 29 липня 2014 року, ОСОБА_8 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК визнано невинним і виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні інкримінованих злочинів.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року вирок суду щодо ОСОБА_7 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК скасовано за нововиявленими обставинами, а кримінальне провадження в цій частині закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати. ОСОБА_7 визнано таким, що відбув призначене йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 03 червня 2015 року скасував ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення провадження за її заявою та заявою заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами до іншогосуду апеляційної інстанції.
Клопотання захисника мотивовано тим, що обвинувачений, більшість потерпілих і свідків проживають на території м. Хмельницького. У зв`язку з цим, з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду цих заяв, захисник просить направити відповідне провадження до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого, який заперечував проти задоволення клопотання захисника, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши долучені до нього матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною 1 ст. 34 КПК визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Разом із тим, положеннями зазначеної статті у виняткових випадках передбачено можливість передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.
З матеріалів наданих суду касаційної інстанції вбачається, що Верховним Судом України 23 червня 2005 року з метою забезпечення найбільш повного і об`єктивного розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 38 КПК 1960 року підсудність визначена Апеляційному суду Тернопільської області.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Враховуючи викладене, розгляд заяв захисника ОСОБА_6 та заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами повинен здійснювати суд, який виніс судове рішення по вказаній справі.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 463 КПК Апеляційний суд Тернопільської області своєю ухвалою від 03 липня 2015 року відмовив у відкритті провадження за заявами захисника ОСОБА_9 та заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами та, врахувавши правову позицію Верховного Суду України, зазначені заяви направив для розгляду до Підволочиського районного суду Тернопільської області.
Підволочиський районний суд Тернопільської області 18 лютого 2016 року ухвалив у вищезазначеному провадженні вирок, яким ОСОБА_7 було виправдано.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області 10 червня 2016 року вказаний вирок суду було скасовано й призначено новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Однак, Апеляційний суд Тернопільської області своєю ухвалою від 30 червня 2016 року передав заяви захисника ОСОБА_6 та заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами з Підволочиського районного суду Тернопільської області до Гусятинського районного суду Тернопільської області з підстав неможливості утворити новий склад суду.
З огляду на положення ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав передбачених ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі кримінального провадження за заявами захисника ОСОБА_6 та заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області немає.
Відтак, клопотання захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження за її заявою та заявою заступника прокурора Хмельницької області про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2007 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами з Гусятинського районного суду Тернопільської області до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3