Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1924/16-к
Провадження № 1-кп/279/213/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2016 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2016 року № 0000025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Іванівка Чорнобильського району Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, інваліда 3-ї групи, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 02.04.2015 року Коростенським міськрайонний судом Житомирської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -
в с т а н о в и в :
Повторно, 05.01.2016 року близько 22-ої години ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті між вулицею Ватутіна №2 та вулицею Матросова №1-а в м.Коростені, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з повітряної кабельної лінії електрозв`язку викрав 35 метрів кабелю типу ТПП-10х2, чим заподіяв підрозділу Коростенської дистанції сигналізації та зв`язку на загальну суму 492,10 гривень та з місці події зник.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.
Судовий розгляд суд провів в межах висунутого обвинувачення у відповідності до ст. 338 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 винним себе визнав частково і пояснив, що дійсно 05.01.2016 року в нічну пору побачив, що з стовпа звисає кабель. Ножем він відрізав його на стільки, скільки міг дістати, бо через хвору ногу на стовп залізти не міг. Довжину кабелю він не міряв, але думає, що вона була значно меншою, ніж 35 метрів. На наступний ранок він здав мідну частину кабелю на металобрухт і отримав за це 70 гривень. Про вчинене жалкує, в майбутньому вчиняти злочини не буде.
Крім часткового визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується дослідженими безпосередньо судом доказами.
Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що 06.01.2016 року близько 8 години 40 хвилин, за дорученням диспетчера він прибув на місце обриву електрозв`язку і виявив відсутність 35 метрів кабелю зв`язку. Потім приїхали працівники міліції і оглядали місце відрізу кабелю, а його довжину вимірювали кроками.
З рапорту, зареєстрованого належним чином слідує, що 06.01.2016 року по телефону надійшло повідомлення про крадіжку 35 метрів кабелю.
В протоколах огляду місця події зафіксовано місце викрадення кабелю та місце виявлення решток кабелю.
В розрахунку вартості збитків і в довідці зазначено вартість викраденого кабелю.
Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 розповів про обставини вчинення крадіжки кабелю та на місці показав, на якій висоті відрізав кінець кабелю.
Під час проведення огляду місця події 13.07.2016 року була встановлена точна довжина викраденого кабелю.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого про те, що він викрав всього метрів 3-4 кабелю і не довіряє їм, оскільки це не відповідає фактичним обставинам справи і показам самого ж ОСОБА_6 про те, що він здав мідну частину кабелю на металобрухт і отримав за це 70 гривень.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.
За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується як особа, що постійно зловживає алкоголем та веде аморальний спосіб життя, хоча скарг на його негативну поведінку не надходило. На обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є інвалідом третьої групи, злочин вчинив в період іспитового строку.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_6 обставиною суд визнає рецидив злочинів.
Пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі та застосувати ст.71 ч.1 КК України, оскільки вказаний злочин обвинувачений вчинив в період іспитового строку. Таке покарання суд визнає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і обрати покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2015 року і остаточно, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
Заходи забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речові докази по справі: 15 відрізків кабелю та 7 відрізків дроту, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів по квитанції № 001699 знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Коростенського
міськрайонного суду ОСОБА_1