пр. № 1-кп/759/466/16
ун. № 759/1334/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000459 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 29 травня 2016 року.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження про можливість призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом.
В ч.1 ст.91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті, який надійшов до суду, в порушенні вимог ст.291 КПК України, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які містять протиріччя.

Так, обвинувальний акт містить відомості про потерпілого ОСОБА_6 , проте виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить будь-яких даних про те, якими саме діями обвинуваченої в даному кримінальному провадженні потерпілому завдано шкоди, якої саме та в чому вона полягає.

Крім цього, із викладених фактичних обставин вбачається, що ОСОБА_3 підробила два примірника декларації про готовність об`єкта до експлуатації (примірник №1 та примірник №2), що свідчить про повторність дій обвинуваченої, однак правова кваліфікація за цими двома епізодами вказана за ч.1 ст.358 КК України.

Також суд звертає увагу, що 18.02.2016р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва, вищевказаний обвинувальний акт вже повертався прокурору для усунення виявлених недоліків, однак в повному обсязі виявлені недоліки усунуті не були.

Вказані фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_3 на захист.
За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.291, 369-372, 376 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000459 стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: