Справа №705/6745/15-к
1-кс/705/1118/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року м.Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
адвоката: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду міста Умані клопотання прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 30.06.2009 Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 122ч. 1, 186 ч.2,69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.09.2011 року за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 14.09.2011 року, умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 18 днів;
2) 30.08.2012 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 187 ч.1, 71 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, який відбуває покарання в Старобабанівській ВК-92 УДПтС України в Черкаській області,-
Прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся із клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного за ст. 391 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи на оперативно-профілактичному обліку як злісний порушник вимог режиму відбування покарання, за що постановою начальника установи від 15.04.14 р. погодженою із спостережною комісією Уманської РДА переведений до приміщення камерного типу, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин.
Так, він будучи засудженим 30.08.2012 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст. ч.2 ст.187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, під час відбування покарання в Старобабанівській ВК № 92 злісно не виконував законні вимоги адміністрації виправної установи, систематично порушував встановлений порядок відбування покарання в період з 27.11.2012 року по 24.03.2015 року вчинив 57 порушень режиму відбування покарання, за що 3 рази переводився до приміщення камерного типу (ПКТ), 8 разів поміщався в ДІЗО, 39 разів отримував «Догани» та 7 разів отримував «Суворі догани» та продовжував порушувати порядок відбування покарання.
18.02.2015 р. перебуваючи в камері ДІЗО Старобабанівської ВК № 92 згідно постанови начальника установи від 13.02.2015 р., під час проведення технічного огляду камери ДІЗО, без поважних причин в категоричній формі відмовився від неповного обшуку, за що 20.02.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності - переведено до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 1 місяць, правами начальника колонії.
Після поміщення в ПКТ він відповідних висновків не зробив та продовжував порушувати режим відбування покарання, а саме:
02.03.2015 р. біля 09 год. 30 хв. перебуваючи в приміщенні ДІЗО/ПКТ Старобабанівської ВК № 92, будучи черговим, без поважних причин в категоричній формі відмовився приступити до прибирання коридору вказаного приміщення і не приступив до роботи на протязі дня, на неодноразову законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_6 приступити до роботи відповів відмовою в зухвалій, демонстративній формі, чим злісно (відкрито) не виконав законної вимоги представника адміністрації установи, за що 03.03.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності - оголошено «Догану», правами начальника колонії.
Він же, повторно 03.03.2015 р. біля 09 год.50хв. перебуваючи в приміщенні ДІЗО/ПКТ Старобабанівської ВК № 92, будучи черговим, без поважних причин в категоричній формі відмовився приступити до прибирання коридору вказаного приміщення і не приступив до роботи на протязі дня, на неодноразову законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_6 приступити до роботи відповів відмовою в зухвалій, демонстративній формі, чим злісно (відкрито) не виконав законної вимоги представника адміністрації установи, за що 04.03.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності -оголошено «Сувору догану», правами начальника колонії.
Він же, повторно 04.03.2015 р. біля 10 год.10 хв. перебуваючи в приміщенні ДІЗО/ПКТ Старобабанівської ВК № 92, будучи черговим, без поважних причин в категоричній формі відмовився приступити до прибирання коридору вказаного приміщення і не приступив до роботи на протязі дня, на неодноразову законну вимогу начальника відділення соціально психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_6 приступити до роботи відповів відмовою в зухвалій, демонстративній формі, чим злісно (відкрито) не виконав законної вимоги представника адміністрації установи, за що 05.03.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності -оголошено «Сувору догану», правами начальника колонії.
Він же, повторно 05.03.2015 р. біля 09 год.00 хв. перебуваючи в приміщенні ДІЗО/ПКТ Старобабанівської ВК № 92, будучи черговим, без поважних причин в категоричній формі відмовився приступити до прибирання коридору вказаного приміщення і не приступив до роботи на протязі дня, на неодноразову законну вимогу начальника відділення соціально психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_6 приступити до роботи відповів відмовою в зухвалій, демонстративній формі, чим злісно (відкрито) не виконав законної вимоги представника адміністрації установи, за що 06.03.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення в ДІЗО строком на 7 діб.
Він же, повторно 14.03.2015 р. біля 10 год.00 хв. перебуваючи в приміщенні ДІЗО/ПКТ Старобабанівської ВК № 92, будучи черговим, без поважних причин в категоричній формі відмовився приступити до прибирання коридору вказаного приміщення і не приступив до роботи на протязі дня, на неодноразову законну вимогу начальника відділення соціально психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_6 приступити до роботи відповів відмовою в зухвалій, демонстративній формі, чим злісно (відкрито) не виконав законної вимоги представника адміністрації установи, за що 16.03.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності -оголошено «Догану», правами начальника колонії.
Він же, повторно 17.03.2015 біля 09 год.50 хв. перебуваючи в приміщенні ДІЗО/ПКТ Старобабанівської ВК № 92, будучи черговим, без поважних причин в категоричній формі відмовився приступити до прибирання коридору вказаного приміщення і не приступив до роботи на протязі дня, на неодноразову законну вимогу начальника відділення соціально психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_6 приступити до роботи відповів відмовою в зухвалій, демонстративній формі, чим злісно (відкрито) не виконав законної вимоги представника адміністрації установи, за що 19.03.2015 р. притягувався до дисциплінарної відповідальності - оголошено «Сувору догану», правами начальника колонії.
У діях підозрюваного вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.
У судовому засіданні прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, за час відбування покарання систематично порушує режим відбування покарання, за що 20.02.2015 обґрунтовано був підданий стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу, після накладення стягнення засуджений продовжив порушувати режим відбування покарання,таким чином існує обґрунтований ризик, що в подальшому ОСОБА_5 буде продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризують його як особу, що схильна до систематичного вчинення нових злочинів.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню, та пояснив, що по справі багато порушень, він не мав можливості дати свої заперечення на клопотання прокурора, крім того, посилання на те, що існують ризики щодо вчинення нових злочинів, не явки на виклики слідчого не відповідає дійсності, оскільки в місті Умані проживає його цивільна дружина, скриватися та перешкоджати слідству не буде, тому просить не застосовувати щодо нього міру запобіжного заходу не пов`язану з утриманням під вартою.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає за можливе застосувати до його підзахисного більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану з утриманням під вартою, оскільки міру покарання ОСОБА_5 майже відбув, зробив певні висновки, злочин, в якому його обвинувачують невеликої тяжкості, у нього є цивільна дружина, яка має постійне місце проживання в місті Умані.
Заслухавши думку зазначених вище осіб, дослідивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Необхідність застосування до підозрюваного тримання під вартою обґрунтовується прокурором необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю наступних ризиків: ОСОБА_5 намагається перешкодити досудовому розслідуванню шляхом відмови від отримання та підписування документів; за місцем відбування покарання характеризується вкрай негативно, за три роки перебування в колонії вчинив 57 порушень режиму відбування покарання, за що 3 рази переводився до приміщення камерного типу (ПКТ), 8 разів поміщався в ДІЗО, 39 разів отримував «Догани» та 7 разів отримував «Суворі догани»; жодний раз не заохочувався; має стійкі зв`язки серед засуджених негативної спрямованості та здатен впливати на поведінку засуджених, а також те, що строк відбування покарання ОСОБА_5 за вироком Ніжинського районного суду Чернігівської області від 30.08.2012 р. закінчується 06.01.2016 р. Засуджений ОСОБА_5 висловив бажання про надання йому тривалого часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Засуджений ОСОБА_5 є жителем іншої області, та не має ні тимчасового ні постійного помешкання на території міста Умані та Уманського району. Після звільнення відбуде за місцем проживання в Чернігівську область та буде мати реальну можливість ухилитись від досудового розслідування та суду.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, враховую, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391КК України, а саме в злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи або іншій протидії адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.
Вважаю наявним існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 намагається перешкодити досудовому розслідуванню шляхом відмови від отримання та підписування документів та має стійкі зв`язки серед засуджених негативної спрямованості, здатен впливати на поведінку засуджених, може ухилитись від досудового розслідування та суду.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на підставі матеріалів клопотання враховую також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за вказаний злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, судимості в установленому законному порядку не зняті та не погашені, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, на шлях виправлення не стає та таким чином існує обґрунтований ризик, що в подальшому ОСОБА_5 буде продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про стійке неприйняття ним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризують його як особу, що схильна до систематичного вчинення нових злочинів, крім цього ОСОБА_5 не займається суспільно корисною працею, за місцем відбування покарання характеризується вкрай негативно.
Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не вбачаю, оскільки підозрюваний в такому разі матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом відмови від отримання та підписування документів та матиме можливість ухилитись від досудового розслідування та суду.
Враховуючи вказані обставини, вважаю, що такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить дотримання виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи недоведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Враховуючи особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Згідно ч. 7 ст. 182 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
-прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну місця свого проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183,194, 196КПК України,-
Клопотання прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, відраховуючи строк з 25.12.2015року.
Вважати датою закінчення дії ухвали 23 лютого 2016 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який спосіб внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну місця свого проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 лютого 2016 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти підозрюваного та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Уманську місцеву прокуратуру Черкаської області.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:: ОСОБА_1