Справа № 307/2351/16-к
Провадження № 1-кп/307/362/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ішків, Козівського району, Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, розлученого, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 25 червня 2016 року, о 21-й годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , їдучи по автодорозі сполученням Мукачів Рогатин Львів, в напрямку с. Нижня Апша, в с. Грушово по вул. Леніна, напроти будинку №73, грубо порушивши вимоги пунктів 1.5, 12.3, 13.1, 13.3, 1.10 (в частині тлумачення поняття «перешкода для руху» та «безпечний інтервал») Правил дорожнього руху, якими передбачено, зокрема: п.1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п.13.3 - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху; п.10 (в частині тлумачення поняття «перешкода для руху» та «безпечний інтервал») - перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху; тобто не справився з керуванням автомобіля та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , яка рухалась в попутному з ним напрямку по правому краю проїзної частини дороги, в результаті чого потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних смугастого характеру саден лівої половини грудної клітки, задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя і передньої поверхні лівого колінного суглобу, забійної рани задньої поверхні лівої гомілки, а також забійної рани м`яких тканин лобно-тім`яної області зліва, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яно-скроневій області зліва, перелому лівої скроневої кістки з переходом лінії перелому на основу черепа, субдуральних крововиливів в середніх черепних ямках обмежено-дифузних субарахноїдальних крововиливів та зливних вогнищ по зовнішнім поверхням лівої лобної та лівої скроневої долей, обмежено-дифузних субарахноїдальних крововиливів на внутрішніх поверхнях лобної і частково тім`яної долей правої півкулі головного мозку, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як на місці події потягли за собою смерть потерпілої ОСОБА_9 і знаходиться в прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що в червні 2016 року він відпочивав в с. Шаян. 25 червня 2016 року, йому зателефонували з приводу знаходження загублених ним документів і він поїхав відвезти грошові кошти. При в`їзді в с. Грушово він побачив велосипедиста, не впорався з керуванням і здійснив наїзд на цього велосипедиста. Після дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи в стані шоку, він поїхав далі, і його потім зупинили працівники міліції, які йому сказали, що він на автомобілі збив людину, але він в це не вірив, так як нічого не пам`ятав. Алкогольні напої перед тим, як сталася дорожньо-транспортна пригода він не вживав, при цьому його колишня дружина та знайомі, які з ними відпочивали, не дозволили б йому сісти за кермо автомобіля в нетверезому стані. Цього дня він випив одне безалкогольне пиво. З потерпілими він на даний час примирився. Просить суд суворо його не карати.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_9 була її донькою. Дорожньо-транспортну пригоду вона не бачила. Коли вона прийшла на місце пригоди її донька вже лежала на дорозі. Обвинувачений їй допомагає матеріально, перераховує по 1250 гривень кожен місяць, також допомагав іншими грошовими коштами. Просить обвинуваченого суворо не карати, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого в неї не має.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що з померлою ОСОБА_9 він перебував у фактичних шлюбних відносинах. Коли сталася подія, його не було вдома. Близько 22 години 30 хвилин йому зателефонували та сказали, що його дружину збила машина. На даний час матеріальних претензій до обвинуваченого він не має, оскільки обвинувачений оплатив всі витрати. Просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі.
З протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та доданого до них план-схеми дорожньо-транспортної пригоди, фото-таблиць від 25.06.2016 року встановлено місце вчинення злочину.
В протоколі огляду велосипеда від 28.06.2016 року та доданих до нього фото-таблиць зазначені пошкодження, які отримав велосипед ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
Згідно висновку експерта від 27.07.2016 року за №117 смерть громадянки ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом лівої скроневої кістки лінії перелому на основу черепа, під оболонковими крововиливами і забоєм головного мозку, з послідуючим різким набряком мозкової речовини і защемленням стовбура головного мозку у великий потиличний отвір. При судово-медичному дослідженні трупа були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани м`яких тканин лобно-тім`яної області зліва, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яно-скроневій області зліва, перелому лівої скроневої кістки з переходом лінії перелому на основу черепа, субдуральних крововиливів в середніх черепних ямках, обмежено-дифузних субарахноїдальних крововиливів та зливних вогнищ по зовнішнім поверхням лівої лобної та лівої скроневої долей, обмежено-дифузних субарахноїдальних крововиливів на внутрішніх поверхнях лобної і частково тім`яної долей правої півкулі головного мозку, множинних смугастого характеру саден лівої половини обличчя, спинки носа, підборіддя, передньої поверхні лівої половини грудної клітки, задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя і передньої поверхні лівого колінного суглобу, а також забійної рани задньої поверхні лівої гомілки. Забійна рана задньої поверхні лівої гомілки могла виникнути по ударному механізму від дії тупого твердого предмету, яким могла бути виступаюча частина рухаючогося транспортного засобу. Забійно-рвана рана м`яких тканин лобно-тім`яної області зліва, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яноскроневій області зліва, перелом лівої скроневої кістки з переходом лінії перелому на основу черепа, субдуральні крововиливи в середніх черепних ямках, обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи та зливні вогнища по зовнішнім поверхням лівої лобної та лівої скроневої долей, обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи на внутрішніх поверхнях лобної і частково тім`яної долей правої півкулі головного мозку, множинні смугастого характеру садна лівої половини обличчя, спинки носа і підборіддя, передньої поверхні лівої половини грудної клітки, а також задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя і передньої поверхні лівого колінного суглобу могли виникнути при падінні з велосипеду з послідуючим ударом вищевказаними ділянками тіла об тверде покриття дороги. Виходячи з характеру та локалізації вищеописаних тілесних ушкоджень експерт вважає, що потерпіла в момент первинного контактування з транспортним засобом могла знаходитись в сидячому положенні на велосипеді, при чому удар виступаючого частиною легкового автомобіля в задню поверхню лівої гомілки послідував з-заді. Забійно-рвана рана м`яких тканин голови, перлом кісток склепіння та основи черепа, під оболонкові крововиливи та забій головного мозку строку події 25 червня 2016 року відповідають і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень так як потягли за собою смерть потерпілої. Множинні садна м`яких тканин голови, обличчя, тулуба, кінцівок відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Забійна рана лівої гомілки відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження, при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня. Строку події 25 червня 2016 року дані тілесні ушкодження також відповідають. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа громадянки ОСОБА_9 етилового спирту не виявлено.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи від 19.07.2016 року за №109/07 з доданими фото-таблицями встановлено, що на момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмівна система автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , була працездатною і її технічний стан відповідав вимогам ПДР. При дослідженні системи рульового керування автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено, що на момент проведення огляду транспортного засобу система рульового керування була працездатною, відповідала вимогам ПДР і заводу-виробника. Оскільки на момент проведення досліджень робочі гальмівна система, система рульового керування автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 були працездатними, відповідають вимогам на їх експлуатацію, встановленими ПДР, вирішення даного запитання стосовно цих систем позбавлене технічного змісту.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи від 17.08.2016 року за №117/08 у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 у відповідності до вимог п.п.1.5, 13.1, 13.3, та п 1.10 (в частинах тлумачення поняття «перешкода для руху» та «безпечний інтервал») ПДР, повинен був, з технічної точки зору, з моменту виявлення перешкоди для руху зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу, або об`їхати перешкоду, додержуючись безпечного бічного інтервалу праворуч не менше ніж 0,65 метри. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних водій автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п.1.5, 13.1, 13.3, та 1.10 (в частині тлумачення «безпечний інтервал») ПДР, тобто для уникнення наїзду водієві автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору, достатньо було додержуватись безпечного інтервалу та діяти так, як вказано в п.1 даного дослідження. При заданих вихідних даних, необхідною умовою даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам п.п.1.5, 13.1, 12.3 та 1.10 (в частині тлумачення «перешкод для руху» та «безпечний інтервал») ПДР, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП та її наслідками.
Відповідно до нотаріально-посвідчених заяв від 27 червня 2016 року та від 25 серпня 2016 року потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 претензій майнового, морального, фінансового характеру щодо ОСОБА_5 немають.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 зазначив, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений 26 червня 2016 року в приміщенні Тячівської РЛ №1 не може вважатись як допустимий доказ, оскільки він здобутий з порушенням чинного законодавства. На час проведення огляду лікар повинен був керуватись «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, а не згідно Інструкції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року №400/666, оскільки Наказ №400/666 втратив чинність. Тому з 09.11.2015 року вказаним нормативно-правовим актом не слід було керуватись через його недійсність. У відповідності до п.22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними. Таким чином, висновок від 26.06.2016 року є недійсним, а тому його результати не повинні були братись до уваги при проведенні досудового розслідування, оскільки він вказував, що на час ДТП обвинувачений не був у стані алкогольного сп`яніння, а був тверезим. Його клопотання про відібрання взірців крові обвинуваченого для дослідження на предмет вживання алкоголю було безпідставно відхилено. Факт зазначеної обставини вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується жодним допустимим доказом, а тому не міг бути покладений в основу підозри та в подальшому обвинувачення, оскільки при проведенні огляду були порушені права, що полягали у проведенні огляду обвинуваченого в порядку та на підставі нормативно-правового акту, що втратив чинність на час огляду.
У висновку лікаря Тячівської районної лікарні №1 ОСОБА_10 від 26.06.2016 року за №178 (а.с.92), наданого стороною обвинувачення як доказу, зазначено, що лікар ОСОБА_10 о 00 годин 15 хвилин 26 червня 2016 року, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. проводила огляд ОСОБА_5 та встановила, що ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, у лікарському висновку №178 зазначено, що він складений відповідно до вимог спільного Наказу МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року за №400/666
В п.8 Розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" зазначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
В п.3 Розділу ІІІ Інструкції зазначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Згідно вимог п.16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Згідно п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода за участю обвинуваченого ОСОБА_5 сталася 25 червня 2016 року, о 21-й годині 30 хвилин, а ОСОБА_5 був доставлений до закладу охорони здоров`я та був оглянутий лікарем на стан сп`яніння через 3 години 45 хвилин, у 00 годин 15 хвилин, 26 червня 2016 року, тобто всупереч вимогам п.9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735, відповідно до даних висновку лікаря №178 від 26 червня 2016 року огляд ОСОБА_5 був проведений відповідно до вимог Інструкції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року за №400/666, який на момент дорожньої-транспортної пригоди за участю ОСОБА_5 вже був скасований, суд вважає, що висновок №178 від 26 червня 2016 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог зазначеної Інструкції, отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_5 , а тому висновок лікаря Тячівської районної лікарні №1 ОСОБА_10 від 26.06.2016 року за №178 щодо огляду ОСОБА_5 на стан сп`яніння слід визнати не допустимим доказом.
Оскільки інших доказів щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 21 годині 30 хвилин 25 червня 2016 року, стороною обвинувачення не надано, а сам обвинувачений ОСОБА_5 факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП заперечує, суд вважає, що обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, слід виключити з об`єму обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має одну неповнолітню дитину.
Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставини справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.
При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з врахуванням наведеного, та того, що потерпілі просять суворо не карати обвинуваченого та не призначати йому покарання у вигляді позбавлення волі, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання особу обвинуваченого, необхідність використання обвинуваченим транспортного засобу в ході підприємницької діяльності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та відносно нього необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням, передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речовий доказ по справі - автомобіль марки ««Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_5 , слід залишити йому як власнику.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнитизасудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 заставу, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Після набрання вироком законної сили: заставу за ОСОБА_5 в розмірі 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, - повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речовий доказ по справі - автомобіль марки ««Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1