Справа № 640/3165/16-к
н/п 1-кс/640/1768/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. . Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
захисника власника майна - ОСОБА_3 ,
представника власника
майна - ОСОБА_4 ,

- грошові кошти у сумі 2000 грн. купюрами номіналом 100 грн.: ЕА 9910402, МА 3018262, ГБ 1803389, КЙ 3237510, КГ 9614482, ТБ 9458769, КИ 1076905, ЕЧ 0427958, ЕЗ 7013459, ГХ 9658288, БР 0031689, ЕЖ 3975456, ТА 0696089, ЕД 4405859, МЕ 1952908, ЕШ 5383044, ЗГ 8463552, ЗЄ 6262223, КЕ 9790001, ТБ 5692042 , у кількості 20 шт.,
- договір № 290117 від 10.02.2016 про надання платних послуг в 2-х екземплярах, на 2 аркушах кожен,
- рахунок-фактура № 290117 від 10.02.2016 та Акт б/н та без дати здачі-приймання виконаних послуг згідно договору № 290117 від 10.02.2016 в 2-х екземплярах на 1 аркуші кожен,
- системний комп`ютерний блок «Vento», інвентаризаційний №006475, № 86Х350034033 у кількості 1 шт.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається треті особи, за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом.
Згідно з п. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені грошові кошти, предмети та документи є предметами кримінального правопорушення, орган досудового розслідування просить накласти арешт на вказане майно, яке було тимчасово вилучене 24.02.2016, в ході проведення огляду.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_7 власник майна, у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання слідчого сповіщена належним чином. Її захисник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого в її службовому кабінеті майна, оскільки в діях його підзахисної взагалі відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Представник ДП «Харківського регіонального науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого ОСОБА_5 в частині накладення арешту на системний комп`ютерний блок «Vento», інвентаризаційний №006475, № 86Х350034033, що знаходиться на балансі підприємства, оскільки він може містити інформацію, що складає комерційну таємницю підприємства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на тимчасово вилученому 24.02.2016 під час проведення огляду у приміщенні службовому кабінеті № 204 ДП «Харківського регіонального науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 40, майні, що було вилучене у гр-ки ОСОБА_7 , 1953 р.н, що є предметами кримінального правопорушення чи використовувалось як засоби його вчинення, зберегло на собі його сліди, відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Щодо доводів представника ДП «Харківського регіонального науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_4 відносно неможливості арешту системного комп`ютерного блоку «Vento», інвентаризаційний №006475, № 86Х350034033, так як він може містити конфіденційну інформацію, то суд відхиляє їх, оскільки у даному судовому засіданні він не довів, що саме на цьому комп`ютері, який використовувався провідним інженером із стандартизації ОСОБА_7 має знаходитись інформація, яка містить комерційну таємницю зазначеного підприємства.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене 24.02.2016 р. в ході проведення огляду у приміщенні службовому кабінеті №204 ДП «Харківського регіонального науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 40, у гр-ки ОСОБА_7 , 1953 р.н., що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- грошові кошти у сумі 2000 грн. купюрами номіналом 100 грн.: ЕА 9910402, МА 3018262, ГБ 1803389, КЙ 3237510, КГ 9614482, ТБ 9458769, КИ 1076905, ЕЧ 0427958, ЕЗ 7013459, ГХ 9658288, БР 0031689, ЕЖ 3975456, ТА 0696089, ЕД 4405859, МЕ 1952908, ЕШ 5383044, ЗГ 8463552, ЗЄ 6262223, КЕ 9790001, ТБ 5692042 , у кількості 20 шт.,
- договір № 290117 від 10.02.2016 про надання платних послуг в 2-х екземплярах, на 2 аркушах кожен,
- рахунок-фактура № 290117 від 10.02.2016 та Акт б/н та без дати здачі-приймання виконаних послуг згідно договору № 290117 від 10.02.2016 в 2-х екземплярах на 1 аркуші кожен,
- системний комп`ютерний блок «Vento», інвентаризаційний №006475, № 86Х350034033 у кількості 1 шт.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський відділ поліції ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1