Справа № 460/4581/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2016м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Яворові Львівської області справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 11 березня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , за військовим званням лейтенант, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2014 року, ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією та відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду командира взводу матеріального забезпечення частини.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину-польова пошта НОМЕР_1 з військового комісаріату він набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

12 січня 2015 року, лейтенант ОСОБА_5 , без дозволу командування військової частини, самовільно залишив розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та по даний час ухиляється від проходження військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що він 21.07.2014 року був призваний на військову службу по мобілізації. 12 січня 2015 року, після повернення з зони АТО, самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу, за станом здоров`я. У встановленому законодавством порядку до командування не звертався із відповідними заявами та скаргами.

На даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо не карати, не позбавляти волі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд врахувати характеризуючи дані обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість

стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які

-2-

знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000473 від 11 березня 2015 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/4581/15-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень ч.3 п. п. 1,3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу будучи військовослужбовцем, маючи намір ухилитись від військової служби, 12.01.2015 р. без дозволу командування військової частини, самовільно залишив місце служби - військову частину-польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і підлягає відповідальності за ч. 1 ст.408 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, в той же час щиро розкаявся у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, сам з`явився із зізнанням, сприяв органу досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, брав участь в проведенні антитерористичної операції на сході України, має на утриманні двох малолітніх дітей.

З огляду на викладене, суд визнає дані обставини винятковими і такими, що дають підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі передбаченої законом за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, застосованого 30 жовтня 2015 року судом не продовжувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і призначити йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України, у виді 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: