У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/573/16 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2016 року.
Цією ухвалою обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.
Підставами для повернення обвинувального акта послугувало те, що в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001047 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, натомість у змісті обвинувального акту зазначено тільки відомості щодо формулювання підозри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що зумовлює неможливість постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 19.09.2016 - скасувати в зв`язку з неповнотою судового розгляду та ухвалити нову про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Указує, що в ході підготовчого судового засідання судом залишена поза увагою та обставина, що в обвинувальному акті чітко сформульовано в чому саме підозрюються та обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначені всі обов`язкові ознаки інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу та пояснення інших учасників судового розгляду щодо законності ухвали суду та безпідставність апеляційної скарги прокурора, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

-2-

Згідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та міститься вказівка про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висунута підозра та зібрано достатньо доказів для їх підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений групою осіб, без формулювання обвинувачення.

Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні ними кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та погоджується з рішенням про повернення обвинувального акту прокурору з підстав відсутності формулювання обвинувачення.
Отже, апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
Апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги не виявив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування судового рішення й призначення нового розгляду в суді першої інстанції, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною й такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури - залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2016 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: