АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3586/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком 60 днів, до 22.11.2016 року включно.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту мотивовано тим, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про доцільність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованіть, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці.

В обґрунтування наведених вимог, апелянт зазначає, що слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу всупереч вимог ст. 178 КПК України не врахував усі обставини, які підлягають оцінці при вирішенні відповідного питання.

Так, прокурор вказує на те, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання документами, яким не надано належної правової оцінки при винесені ухвали.

Прокурор вважає, що на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може

переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та з метою уникнення кримінальної відповідальності може змінити місце проживання, уникати явки та переховуватись від слідчого, прокурора, суду;

незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки може вчинити всі необхідні дії з метою залякування потерпілого, свідків та очевидців по кримінальному провадженню та може психологічно вплинути на останніх, що призведе до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового розслідування свідків;

вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується показами свідків, допитаних під час досудового розслідування, відповідно до яких ОСОБА_9 може бути причетним і до інших кримінальних правопорушень, вчинених на території Святошинського району м. Києва, які за своєю характеристикою відносяться до категорії тяжких злочинів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, захисника та законного представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Святошинського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0009499, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

24.09.2016 року ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що складено протокол затримання.

25.09.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , звернувся до Святошинськогорайонного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
27 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді Святошинськогорайонного суду міста Києва відмовлено у задоволенні даного клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім обставин, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що під час судового розгляду прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, суд при постановленні рішення, правильно врахував дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, навчається, незадовільний стан його здоров`я, та те, що сама лише тяжкість вчиненого злочину не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 та правильно застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам провадження.

Твердження прокурора стосовно того, що слідчим суддею не надано належної правової оцінки обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Так, відповідно до ухвали, слідчим суддею при застосуванні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, серед іншого, враховано і наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, яка підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, які наведені, як в клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді.

Що стосується посилань прокурора на існування у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то, відповідно до матеріалів провадження, слідчий суддя застосовуючи до підозрюваногоОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходив саме з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

Крім того, підставою для застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного стало не відсутність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти, помилковість такого висновку слідчого судді прокурором під час розгляду справи в апеляційній інстанції не доведена.

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому вимоги апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді та неврахування усіх обставин, які підлягають оцінці, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4