Справа № 591/811/16-к
Провадження № 1-кс/591/619/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке уточнив та просить зняти арешт на його майно - гроші, які знаходяться на банківських рахунках.

В судовому засіданні ОСОБА_3 своє клопотання підтримав частково, у зв`язку з повідомленням про йому про підозру просить зняти арешт в сумі, що перевищує суму, яка визначена в повідомлені про підозру.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

16.02.2009 року постановою старшого слідчого прокуратури м. Суми в рамках кримінальної справи №09840007 було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди та конфіскації майна. Ця постанова винесена на підставі постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2009 року.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 була повернута для організації додаткового розслідування.

В силу ч.1 ст.29 КПК України 1960 року, при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п.9 Розділу №11 «Перехідні положення» КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

У роз`ясненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ (Лист від 26.11.2012 року №1735/0/4-12), вказано що, запобіжні заходи у вигляді арешту майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК України, продовжують свою дію у порядку КПК України 1960 року. Скасування, зокрема арешту майна, відбувається згідно з п. 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК у порядку, передбаченому КПК 1960 року.

З контексту ст.165 КПК України 1960 року випливає, що запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше застосованому запобіжному заході.

У теперішній час ОСОБА_3 було пред`явлено обвинувачення та він має процесуальний статус підозрюваного.

В ЄРДР внесені відомості, відносно ОСОБА_3 за ст. 190 ч. 3 КК України, які не передбачають конфіскацію майна.

В той же час суд вважає слушним заяву ОСОБА_3 про співрозмірність накладеного арешту на гроші ОСОБА_3 з розміром інкримінованої шкоди, заподіяної злочином.

На підставі викладеного, керуючись п.9 Розділу №11 «Перехідні положення» КПК України 2012 року, ст.165 КПК України 1960 року, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Сумський області ОСОБА_5 визначити співрозмірність накладеного арешту на гроші ОСОБА_3 з розміром інкримінованої шкоди, заподіяної злочином, вирішивши питання щодо можливості зняття арешту на його майно.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1