17.06.2016 Справа № 756/5873/16-к
Справа № 756/5873/16-к
Провадження № 1-кс/756/1019/2016
У Х В А Л А
17 червня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву про самовідвід судді Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
16 червня 2016 року суддею Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_5 заявлений самовідвід у кримінальному провадженні №0000019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України.
Підставою самовідводу у заяві суддею ОСОБА_5 зазначене те, що він особисто знайомий з ОСОБА_4 , з якою підтримує приятельські стосунки. Вважає, що даний факт при його участі у розгляді зазначеного кримінального провадження може в подальшому сприйматися як такий, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
У зв`язку з чим, на підставі ст. 75 КПК України, заявив самовідвід.
Суддя Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_5 просить розглядати заяву про самовідвід у його відсутності, про що вказав у заяві про самовідвід.
В судове засідання не з`явилися захисник та потерпілі, які про місце, дату та час розгляду заяви про самовідвід повідомлялися належним чином.
Неявка в судове засідання судді ОСОБА_5 , потерпілих, захисника не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 , зазначаючи, що відсутні підстави для задоволення самовідводу останнього.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що в січні 2016р. року, на спільному заході, вона познайомилась з суддею ОСОБА_5 , після чого останній 4-5 разів приїжджав до Вишгородського районного суду Київської обл., де вони з іншими суддями пили каву та спілкувались про нюанси розслідування та судового розгляду кримінальних правопорушень, що кваліфікуються за ст.375 КК України. З приводу вирішення заявленого суддею ОСОБА_5 самовідводу, ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали заяви про самовідвід, суд приходить до наступного.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2016 року, вказаної дати кримінальне провадження №0000019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України надійшло у провадження судді Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_5 .
16 червня 2016 року суддею Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_5 заявлений самовідвід у вказаному кримінальному провадженні
Звертаючись з даною заявою про самовідвід, суддя ОСОБА_5 посилається на ст.75 КПК України, вважаючи, що його особисте знайомство з особою, відносно якої він має здійснювати судовий розгляд кримінального провадження, а саме з ОСОБА_4 , може викликати сумнів щодо його безсторонності та неупередженості, та спричинити виникнення потенційного конфлікту інтересів.
Інших обставин взаємовідносин з особою, відносно якої суддею розглядається обвинувальний акт, ніж як особисте знайомство з нею, суддею в заяві про самовідвід не зазначено.
Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).
З огляду на вищевикладене, враховуючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 , яка повідомила, що з суддею Родіоновим спілкувалась лише 4-5 разів, і лише в присутності інших осіб, суд вважає, що обставини, зазначені суддею ОСОБА_5 в якості підстави для самовідводу, не можуть викликати сумнів у його неупередженості, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість у кримінальному провадженні, певні прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у кримінальному провадженні. А тому, суд вважає заяву судді про самовідвід необґрунтованою і приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 .
За таких обставин у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви про самовідвід судді Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1