Справа №: 272/817/16-к
Провадження № 1-кп/272/81/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 4 м.Андрушівка матеріали кримінального провадження № 0000328 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Волиця Андрушівського району Житомирської області,українця,громадянина України, з середньо - технічною освітою, не працюючого, не одруженого,маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого : АДРЕСА_1 ,не судимого,РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 185 ч.3 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 проходячи по АДРЕСА_1 , на території домоволодіння ОСОБА_6 ,розташованого в АДРЕСА_1 помітив купу силікатної цегли, яка знаходилась на території без нагляду,оскільки господарка була відсутня за місцем проживанням в зв`язку з перебуванням на роботі в м. Києві та вирішив її викрасти.Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна ,обвинувачений 20.07.2016 року, біля 11 години взявши належний йому гужовий транспорт під`їхав до домоволодіння ОСОБА_6 ,де через вхідні ворота проник на загороджену територію та умисно,з корисливих спонукань, таємно викрав будівельний матеріал : силікатну цеглу в кількості 300 штук, вартістю однієї штуки 5 грн.00 коп., чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 1500 грн. 00 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд, привласнивши його собі, шляхом перевезення до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений,підтвердивши вищевказані обставини, свою вину визнав в повному обсязі та пояснив,що дійсно він 20.07.2016 року, біля 11 години взявши належний йому гужовий транспорт під`їхав до домоволодіння ОСОБА_6 ,де через вхідні ворота проник на загороджену територію та таємно викрав силікатну цеглу в кількості 300 штук, яку перевіз до себе додому.В скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

В судове засідання потерпіла,не з`явилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник потерпілої підтвердив вищевказані обставини,додав що матеріальний збиток відшкодований обвинуваченим повністю,не наполягав на його суворому покаранні.

Суд,враховуючи те,що у відсутність потерпілої можливо з`ясувати всі обставини,вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та вважає правильним кваліфікацію його навмисних дії за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжцу),поєднану з проникненням в житло.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України - не має.

При обранні покарання обвинуваченому суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень,особу обвинуваченого,який повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання,вперше притягується до кримінальної відповідальності,тому вважає за можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, тому обирає покарання у вигляді мінімальної санкції ст. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі з випробування з застосуванням ст. 75 КК України з обранням іспитового строку 1 рік,з покладенням обов`язків,передбачених п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази : 231 силікатна цеглину,які зберігаються у ОСОБА_6 ,суд вважає необхідним повернути ОСОБА_6 .

Цивільний позов не заявлений,арешт на майно обвинуваченого не накладався,процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік.

Зобов?язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,періодично з`являтися на відмітку до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно засудженого до набрання вироком чинності не обирати.
Речові докази : 231 силікатна цеглину,які зберігаються у ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку,з врахуванням обмежень,встановлених ч.3 ст.349 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому,потерпілій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1