Єдиний унікальний номер справи 185/542/15-к
Провадження № 1-кс/185/72/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2, ст.186 ч.3 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

В С Т А Н О В И В :

Подане до суду клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, останній раз 30.05.2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, відбував покарання в місцях позбавлення волі, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно скоїв тяжкі злочини проти власності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, а також ч.3 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.
На думку слідчого, що погоджена з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 знаходячись на свободі може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні, в якому він підозрюється, переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 не має місця роботи як постійного джерела прибутку, дає підставами вважати про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень та продовження злочинної діяльності, обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків так як зібрані на нього характеризуючи дані вказують на його схильність до вчинення нових злочинів, на схильність переховуватись від досудового розслідування, що дає підстави відповідно до п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, , експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вищевказані обставини в їх сукупності дають підстави вважати, що, перебуваючи під загрозою суворого покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового слідства та суду.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти можливості застосування у відношенні його запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_6 не оспорював обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_5 висловила позицію, узгоджену зі своїм підзахисним та просила обрати відносно ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, який зареєстровано за № 0000029 від 04 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2, 186 ч.3 КК України, і йому 21 січня 2015 року об 18:20 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2, 186 ч.3 КК України.

21 січня 2015 року о 17:00 годині ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 січня 2015 року о 19:10 годині підозрюваному ОСОБА_6 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має місця роботи, сім`ї не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого додатки є вагомими і достатньо обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_6 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2, 186 ч.3 КК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушень.

У рішенні за скаргою «Ферарі Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2, ст.186 ч.3 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2, ст.186 ч.3 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - 21 січня 2015 року.

Строк дії ухвали до 21 березня 2015 року до 17:00 годин.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1