Справа №1- кс/760/1173/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання сторони кримінального провадження адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,-
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло зазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до оригіналів документів реєстрації справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000731 від 12.12.2013 року, за ч.4 ст.190 КК України.

В своєму клопотанні зазначив, що на даному етапі проведення досудового розслідування у сторони обвинувачення виникла необхідність в дослідженні матеріалів реєстраційної справи, встановлення керівників підприємств на момент отримання товарів від датської компанії ІНФОРМАЦІЯ_3 та проведенню почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5, 6 частини 2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Згідно ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п.1 ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що речі або документи, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Тобто вирішення питання щодо тимчасового доступу можливе тільки за умови визначення певних речей і документів, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Згідно п.6 ст.164 КПК України, суд при вирішенні питання про надання тимчасового доступу до речей і документів, має зазначити розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначенні речі і документи, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в клопотанні не зазначено, хто повинен здійснити тимчасовий доступ до речей і документів.

Крім того, як вбачається з матеріалів поданого клопотання адвокатом ОСОБА_4 не надано доказу про те, що він звертався до слідчого з відповідним клопотанням у відповідності до вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 131,132, 159-164, 303- 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1