АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/1162/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/623/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 06 лютого 2016 року за № 0000276, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, маючого загальну середню освіту, студента групи ОМ-15-кр Українського політехнічного технікуму, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 190 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7

обвинувачений - ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене покарання, замінивши його на покарання у вигляді штрафу та визнати обставинами, що пом`якшують його покарання такі як часткове відшкодування ним шкоди потерпілим, навчання та врахувати той факт, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше. Крім того, на думку апелянта подвійна кваліфікація його дій за ч.2 ст. 190 КК України є неправильною.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року, ОСОБА_6 25 жовтня 2015 року, у вечірній час доби, діючи умисно з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення майна на власну користь, перебуваючи в кімнаті № 19 КЗ «Криворізький соціальний гуртожиток» ДОР», розташованого за адресою: вул. Сиволапа, 42 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, переслідуючи корисливу мету, вступив у розмову з ОСОБА_9 та під приводом тимчасового користування, зловживаючи довірою останнього, отримав від нього планшет «Samsung T 116» білого кольору з обіцянкою його подальшого повернення, заздалегідь знаючи, що вказаних дій він здійснювати не збирається, тим самим ввівши в оману ОСОБА_9 , заволодів вище зазначеним планшетом «Samsung T 116» вартістю 2 858 гривень. Привласнивши планшет «Samsung T 116», ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнового збитку на зазначену суму.

Крім того, 30 жовтня 2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення його на власну користь, перебуваючи в кімнаті № 19 КЗ «Криворізький соціальний гуртожиток» ДОР», розташованого за адресою: вул. Сиволапа, 42 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, переслідуючи корисливу мету, вступив у розмову з ОСОБА_9 та під приводом тимчасового користування, зловживаючи довірою останнього отримав від нього мультиварку «Redmond RMS 4503» з обіцянкою її подальшого повернення, заздалегідь знаючи, що вказаних дій він здійснювати не збирається, тим самим ввівши в оману ОСОБА_9 , заволодів вище зазначеною мультиваркою «Redmond RMS 4503» вартістю 1 354 гривень. Привласнивши мультиварку «Redmond RMS 4503», ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнового збитку на зазначену суму.

Разом з тим, 09 грудня 2015, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення його на власну користь, перебуваючи в кімнаті № 33 КЗ «Криворізький соціальний гуртожиток» ДОР», розташованого за адресою: вул. Сиволапа, 42 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, переслідуючи корисливу мету, вступив у розмову з ОСОБА_8 та під приводом тимчасового користування, зловживаючи довірою останньої отримав ноутбук «HP pavilion G6» чорного кольору з обіцянкою його подальшого повернення, заздалегідь знаючи, що вказаних дій він здійснювати не збирається, тим самим ввівши в оману ОСОБА_8 , заволодів вище зазначеним ноутбуком «HP pavilion G6» вартістю 14 728 гривень. Привласнивши ноутбук «HP pavilion G6», ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнового збитку на зазначену суму.

Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками -заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), з чим погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовувальним строком на 2 роки. На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання з речовими доказами не вирішувалось, цивільні позови не заявлялись.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінальних правопорушень вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано двічі кваліфіковано його дії за ч.2 ст. 190 КК України за епізодами 30.10.2015 року та 09.12.2015 року при повній ідентичності кваліфікуючих ознак. Крім того, на думку апелянта, суд у мотивувальній частині вироку дійшов висновку про доведеність його провини за ч.1, ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та шахрайство , вчинене повторно, але вказані кваліфікуючи ознаки у такому вигляді, на думку апелянта, відсутні у диспозиції як у ч.1 так і у ч.2 ст. 190 КК України. Також апелянт звертає увагу, що призначаючи йому покарання суд першої інстанції належним чином не дослідив дані про його особу, та не врахував ряд обставин. які пом`якшують його покарання, такі як часткове відшкодування шкоди потерпілим, навчання у технікумі та наявність легального джерела доходу - стипендії, а також той факт, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, у зв`язку із чим вважає, що судом першої інстанції йому було призначено занадто суворе покарання, яке на думку апелянта, є занадто суворим і просить його змінити, призначивши йому покарання у вигляді штрафу.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та наполягав на пом`якшенні покарання; прокурор не заперечував проти апеляційної скарги та просив знизити покарання; потерпілий просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу і доповнення до неї учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин. які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 проводився в порядку ч.3 ст. 349 КПК України (а.к.п. 30-31).

Як вбачається з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове засідання в суді першої інстанції від 13.05.2016 року, обвинувачений свою вину у вчинених злочинах визнав в повному обсязі, заявив письмове клопотання про розгляд провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України ( а.к.п.21) та в судовому засіданні йому було роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити визнані ним обставини в апеляційному порядку. Прокурор та потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні також не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 були правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ч.2 ст. 190 КК України, а доводи обвинуваченого щодо подвійної кваліфікації його дій за ч.2 ст. 190 КК України, на думку колегії суддів є необґрунтованими ,оскільки суд дав правову оцінку як кожному з епізодів скоєного ОСОБА_6 шахрайства, так і кваліфікацію його дій в цілому у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частини не підлягають задоволенню.

Також, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного йому покарання вимогам ст. 65 КК України з огляду на наступне.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України, а саме те, що ним були вчинені кримінальні правопорушення - злочини, що згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; характеристику особи ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ( а.к.п. 44-45), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.к.п. 46-47), є студентом Українського політехнічного технікуму, негативно характеризується за місцем проживання( а.к.п. 48), майнову шкоду потерпілим відшкодував частково. Крім того судом при визначенні виду та розміру покарання була врахована думка потерпілої, яка вважає, що покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, а також враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого у скоєних злочинах, відсутність обставин, які обтяжують покарання суд призначив покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 75 КК України із звільненням його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків відповідно до п.п.2-4 ч.2 ст. 76 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів погоджується з тим, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, а саме покарання у вигляді штрафу.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого цього висновку не спростовують, оскільки обставини, на які останній посилається, - часткове відшкодування шкоди потерпілим, навчання в Українському політехнічному технікумі та те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_11 .

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 06 лютого 2016 року за № 0000276 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4