Справа № 185/4588/16-к
Провадження № 1-кп/185/283/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

уродженця с.Усть-Нера, Якутія, РФ, громадянина

України, не одруженого, не працюючого,

проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні на території України в період 2015 року, в складі незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «ДНР» та розвідувального управління Республіканської гвардії «ДНР» з використанням позивного «Якут» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

Зазначений обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 17 травня 2016р., укладеною на стадії досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим.

Вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, зіставивши зміст угоди з обвинувальним актом, даними щодо особи обвинуваченого та вимогами КПК та КК України, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно відмовити в зв`язку з такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам КПК України, в тому числі була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

З обвинувального акту відносно ОСОБА_4 вбачається, що останній обвинувачується за ч.2 ст.260 КК України та притягається до кримінальної відповідальності за участь у діяльності незаконного збройного формування.

Отже, суд бере до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено у тому числі і тяжкий злочин проти громадської безпеки, суспільна небезпечність якого полягає в тому, що створення, існування та участь у неконтрольованих суспільством і державною владою воєнізованих та збройних формувань є джерелами підвищеної небезпеки для суспільства, створює можливість їх використання для вчинення злочинів, протистояння з органами влади, веде до необхідності приборкання їх силою з усіма випливаючими з цього наслідками й т.і.

Відтак, з огляду на проведення в теперішній час на території Донецької та Луганської областей України анти - терористичної операції, наявних та загальновідомих чисельних фактів загибелі та поранення громадян України в зоні проведення анти-терористичної операції, затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 буде істотним чином суперечити інтересам суспільства.

Наведене є беззаперечними обставинами за для відмови у затверджені угоди про визнання винуватості.

На підставі наведеного, керуючись ст.474, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим за ч.2 ст.260 КК України ОСОБА_4 .

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на строк до 26 червня 2016 року залишити не змінним.

Суддя ОСОБА_1