Провадження № 11-кп/792/179/16 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 682/2059/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115; ст. 128 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
операторі ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілих ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №000609, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду від 29 грудня 2015 року, -
В с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новоленськ Волочиського району Хмельницької області, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

За ст.128 КК України ОСОБА_9 виправдано за відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_9 707 грн. 62 коп. судових.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_9 на його користь 25000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 залишено без розгляду.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_9 6 грудня 2014 року о 19 год. 30 хв. вчинив незакінчений замах на вбивство ОСОБА_10 за наступних обставин.

6 грудня 2014 року о 19 год. 30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після суперечки з потерпілим ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив позбавити життя останнього.

Реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті, та бажаючи їх настання, з приміщення кухні взяв в праву руку кухонний ніж, після чого зайшов до кімнати, де на дивані сидів потерпілий ОСОБА_10 , та, наблизившись до останнього, накинувся на нього. Прикладаючи значні фізичні зусилля, ОСОБА_9 наніс два удари ножем в ділянку грудної клітки ОСОБА_10 .

У момент нанесення ударів потерпілий ОСОБА_10 лівою рукою схопив затиснений у руці ОСОБА_9 ніж за лезо, чим обмежив силу нанесення ударів та глибину проникнення ножа у грудну клітину, вчинив опір обвинуваченому, зваливши його на підлогу.

Колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_11 , усвідомлюючи небезпеку, яка загрожувала життю її брата ОСОБА_10 , вагою тіла навалилася на обвинуваченого ОСОБА_9 , одночасно схопивши його за руку, в якій він утримував ніж, обмеживши продовження нападу.

Напад обвинуваченого ОСОБА_9 із затисненим у руці ножем, утримуваного потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підлозі вітальні, був зупинений свідком ОСОБА_13 , який увійшов до квартири на заклики про допомогу та, зайшовши, наказав віддати ножа. Наполягаючи припинити вчинення злочину, свідок ОСОБА_13 відібрав ніж після того, як обвинувачений ОСОБА_9 розжав руку. Завдяки активній протидії потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , втручанню свідка ОСОБА_13 обвинувачений ОСОБА_9 свій злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В результаті нанесення ударів ножем обвинувачений ОСОБА_9 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді:

- різаної та колотої ран по передній поверхні правої половини грудної клітки в проекції 3 міжребір`я по пригрудинній лінії, ран долонної поверхні лівої кисті в проекції 2 п`ясної кістки, медіальної поверхні проксимальної фаланги 1 пальця лівої кисті, передньої поверхні лівої гомілки у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- саден передньо-правої поверхні грудної клітки на рівні 3 ребра, передньої поверхні грудної клітини в середній третині на рівні 4 ребра по пригрудинній лінії, долонної поверхні 1 та 5 пальців лівої кисті; множинні внутрішньо-шкірні плямисті крововиливи по зовнішнім і верхнім поверхням обох надпліч та плечових суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- ран долонної поверхні нігтьових фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті, долонної поверхні лівої кисті в проекції 4-5 п`ясних кісток, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 день та стійку втрату загальної працездатності на 15 %.
Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що 6 грудня 2014 року близько 19 год. 30 хв. в квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , маючи на меті припинити протиправні дії ОСОБА_9 , що проявлялись у замаху на вбивство ОСОБА_10 , намагалась втримати праву руку ОСОБА_9 , в якій останній тримав знаряддя злочину ніж. Наносячи удари ножем ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , однак повинен був і міг передбачити можливість їх нанесення.

Таким чином, на думку обвинувачення ОСОБА_9 вказаним кухонним ножем з необережності спричинив ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани долонної поверхні другого пальця правої кисті, яке за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_9 було кваліфіковано за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, але його виправдано цим вироком і він в цій частині ніким не оскаржується.

В своїх апеляційних скаргах та доповненнях до них обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник ОСОБА_8 стверджують, що вирок суду першої інстанції є незаконним, а висновки, викладені в ньому, не відповідають фактичним обставинам справи. Просять вирок суду в частині засудження ОСОБА_9 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, кваліфікувати його дії за ч.1 ст. 122, ч.2. ст. 125 КК України та призначити покарання в межах санкцій цих статей, не пов`язане з реальним обмеженням чи позбавленням волі, та застосувати положення ст. 75 КК України. Виключити з резолютивної частини вироку стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 25000 грн., оскільки на утриманні обвинуваченого знаходиться двоє неповнолітніх дітей.
Обвинувачений ОСОБА_9 звертає увагу колегії суддів, що не мав наміру вбивати ОСОБА_10 , колотих ударів йому не наносив, а лише розмахував перед потерпілим ножем, маючи на меті принизити його та налякати, а в подальшому добровільно віддав ніж ОСОБА_13 .

Представник потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 в запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 просить залишити їх без задоволення, а вирок місцевого суду без змін. Вважає доводи апеляційних скарг надуманими, необґрунтованими та такими, що на увагу не заслуговують. ОСОБА_9 намагався вбити ОСОБА_10 , оскільки наносив з великою силою цілеспрямовані удари ножем в грудну клітину, де знаходяться життєво важливі органи людини.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, вислухавши в режимі відеоконференції думку потерпілих та їх представника, які проти задоволення апеляційних скарг, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення та замаху на таке за викладених у вироку обставин, за яке його засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав лише в частині нанесення тілесних ушкоджень, цивільні позови визнав частково. Підтвердив факт перебування 6 грудня 2014 року у квартирі колишньої дружини ОСОБА_11 , де він розпивав з свідком ОСОБА_14 спиртні напої. Після 19 години, коли прийшов потерпілий ОСОБА_10 , між ним та колишньою дружиною ОСОБА_11 виникла словесна суперечка з приводу матеріального забезпечення дітей, під час якої він проявив агресію та пошкодив кухонні меблі.
На зауваження потерпілого ОСОБА_10 припинити суперечку, коли потерпілий вийшов з кухні у вітальню, він раптово схопив ножа, вийшов у вітальню, де накинувся на потерпілого ОСОБА_10 , що сидів на дивані. Затисненим у руці ножем він почав наносити удари потерпілому ОСОБА_10 .
Обвинувачений також показав, що потерпілий ОСОБА_10 та ОСОБА_11 чинили опір. Внаслідок боротьби усі впали на диван, потім на підлогу у кімнаті. Він, перебуваючи затисненим потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підлозі вітальні, на вимогу свідка ОСОБА_13 розжав кулак руки та вивільнив утримуваний ніж і припинив напад.
Наполягав, що тілесні ушкодження в потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникли в процесі бійки, внаслідок утримування ножа за лезо. Удари ножем були ненавмисні. Він взяв ніж, щоб налякати потерпілого.
Наміру вбивати потерпілого не мав, конфліктів раніше не було. Визнав заподіяння тілесних ушкоджень та телефонні перемовини після вчинення злочину з свідком ОСОБА_15 , але заперечує свої слова: « ОСОБА_16 , що я не вбив ОСОБА_17 , було б менше проблем».
Потерпілий ОСОБА_10 показав, що 6 грудня 2014 року після роботи пішов зі своєю дівчиною ОСОБА_18 в гості до сестри ОСОБА_11 . Перебуваючи у квартирі, він став свідком того, як обвинувачений ОСОБА_9 кричав на сестру, грюкав по столі. На прохання припинити сварку обвинувачений ОСОБА_9 схопив ножа, почав руйнувати балконні двері ножем. Сестра кричала викликати міліцію. Все відбулося дуже швидко. Коли він із ОСОБА_18 перебували у вітальні, він сидів на дивні. Раптово забіг обвинувачений ОСОБА_9 , відштовхнув ОСОБА_19 та накинувся на нього з ножем. Він схопився рукою за лезо ножа та ухилявся від ударів, відвів руку ОСОБА_9 з ножем, почав захищатися, повалив нападника на диван, відчув сильний біль, намагався відбитися. Коли ОСОБА_9 навалився на нього, втрутилась сестра ОСОБА_11 , стала протидіяти нападнику. Коли обвинувачений розмахував ножем, зачепив дитину. На вмовляння не реагував, ніж не відпускав. Коли вони втрьох повалилися на підлогу, де утримували нападника з ножем у руці, зайшов сусід, через деякий час розжав руку ОСОБА_9 і забрав ніж.
Коли обвинувачений ОСОБА_9 накинувся на нього з ножем, він усвідомлював реальну загрозу життю. Обвинувачений спрямовував удари в грудну клітину, намагався влучити, прикладав значні зусилля. Він отримав кілька ударів у груди.
Показання потерпілого ОСОБА_10 повністю підтвердила свідок ОСОБА_19 , яка була у вітальні під час нападу озброєного ножем обвинуваченого ОСОБА_9 на потерпілого.
Показання потерпілого ОСОБА_10 підтвердила свідок ОСОБА_11 , яка також була очевидцем події та чинила активний опір обвинуваченому. Вона показала, що в січні 2014 року розлучилася з обвинуваченим. На прохання ОСОБА_9 прийти до дітей вона дозволила йому увійти до квартири. Після розпивання спиртних напоїв, обвинувачений ОСОБА_9 , завівши розмову про подальші стосунки, став проявляти агресію. З метою припинити суперечку, втрутився брат потерпілий ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_9 різко відреагував, схопив табуретку, почав провокувати та принижувати потерпілого.
Коли потерпілий ОСОБА_10 вийшов до вітальні, обвинувачений ОСОБА_9 схопив ножа. Вона почала кричати, щоб викликали міліцію, виводити дітей. В цей час обвинувачений відштовхнув її, побіг у вітальню. Вона бачила у вітальні, як обвинувачений ОСОБА_9 з ножем напав зверху на потерпілого ОСОБА_10 , який сидів на дивані. Вона намагалася утримати руку обвинуваченого ОСОБА_9 з ножем. Борючись, вони всі троє повалилися на підлогу. Бачила травмовану ножем руку. Обвинувачений ОСОБА_9 продовжував розмахувати ножем, зачепив дитину. Намагаючись обмежити рухи обвинуваченого ОСОБА_9 , вона всім тілом навалилася на його руку, продовжувала вигукувати, щоб відібрали ніж. Бачила, як ОСОБА_13 палець за пальцем розжимав руку ОСОБА_9 і забрав ніж.
Також вона бачила, що під час нападу потерпілий ОСОБА_10 , отримуючи удари ножем, схопив ніж за лезо. Обвинувачений ОСОБА_9 був зверху, постійно намагався вирвати руку з ножем, рухи його були цілеспрямовані. Потерпілий захищався від ножа. Вона усвідомлювала загрозу життю потерпілого ОСОБА_10 як реальну.
Свідок ОСОБА_13 показав, що почувши шум та крики про допомогу, увійшов у квартиру ОСОБА_11 . Вона лежала на підлозі між чоловіками та кричала, щоб забрали ножа. Побачивши ніж у ОСОБА_9 , він підбіг до нього та неодноразово наполегливо просив віддати ніж. Через деякий час ОСОБА_9 випустив ніж, розжавши кулак руки. Під час нападу, ОСОБА_9 однією рукою утримував ОСОБА_10 за одяг, а ОСОБА_11 двома руками утримувала руку ОСОБА_9 з ножем. Він схопив обвинуваченого за руку, почав розтискувати йому пальці, просити віддати ніж. ОСОБА_9 міцно утримував ніж у руці і не хотів його випускати. Потерпілий ОСОБА_10 був весь в крові. Багато крові було на підлозі. Обвинувачений не відразу піддався на вмовляння, намагався притягнути потерпілого до себе, а потерпілий намагався відхилитися.
Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 показали, що прибігли у квартиру ОСОБА_11 на крики про допомогу. У квартирі застали потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 . ОСОБА_11 утримувала нападника ОСОБА_9 за руку, сусід ОСОБА_13 відбирав у нього ніж. Вони бачили багато слідів крові на підлозі, на підставці для ножів, на тулубі та руках ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_15 показала, що під час телефонної розмови з нею ОСОБА_9 висловив невдоволення, відкрито сказавши, що якби вбив потерпілого, то мав би менше проблем.
Свідок ОСОБА_22 показав, що прибігши на крики про допомогу, у квартирі на підлозі бачив плями крові, в потерпілого ОСОБА_10 уже була замотана рука.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вказаних кримінальних правопорушеннях підтверджується даними:
-протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 6 грудня 2014 року, згідно якого потерпілим ОСОБА_10 було повідомлено про нанесення йому ножових поранень ОСОБА_9 6 грудня 2014 року о 19 годині 30 хвилин в квартирі АДРЕСА_2 ;

-протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 6 грудня 2014 року, згідно яких на підлозі в приміщеннях коридору, кухні та вітальні квартири АДРЕСА_2 було виявлено сліди у вигляді крапель червоного кольору, схожих на кров. Окрім цього, в приміщенні кухні на мийці було виявлено ніж з пластиковою ручкою, який було вилучено;

-протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями за участю потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_23 від 22 січня 2015 року, згідно яких потерпілим ОСОБА_10 було зазначено, що події розвивалися в квартирі АДРЕСА_2 . Потерпілим було зазначено, що коли він разом з свідком ОСОБА_18 зайшли до квартири, то попрямували до вітальні, де сіли на диван. Під час першого конфлікту обвинувачений ОСОБА_9 ображав потерпілого словами нецензурної лайки та провокував, після чого здійснив пошкодження дверей, що ведуть на кухню та балкон. Після цього, обвинувачений ОСОБА_9 прибігши з кухні до вітальні, тримаючи в руці кухонний ніж, при цьому штовхаючи ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , почав наносити потерпілому удари кухонним ножем. Перший колотий удар наніс в район грудей потерпілого. Проте ОСОБА_10 встиг відреагувати і схопив долонею руки за лезо ножа і почав відводити його в сторону, але удар дістався до грудей потерпілого. Після цього потерпілий правою рукою повалив обвинуваченого на диван та з метою самозахисту наніс удар долонею в область голови. Проте це не подіяло і обвинувачений скинув потерпілого з себе та повалив на диван, де намагався нанести удари ножем в область грудей потерпілому. В цей момент підбігла потерпіла ОСОБА_11 , схопила обвинуваченого за руку, в якій був ніж. Потерпілий в цей час фалангами пальців відводив лезо ножа від себе в сторону. В ході боротьби всі впали на підлогу та знову намагалися блокувати руку обвинуваченого ОСОБА_9 , в якій був ніж;

-висновку судово-медичної експертизи № 262 від 19 січня 2015 року, відповідно до яких у потерпілого ОСОБА_10 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді різаної поверхневої рани передньої поверхні грудної клітини справа; колотої рани передньої поверхні грудної клітини справа; садна передньої поверхні грудної клітини справа; садна першого пальця лівої кисті; двох колотих ран передньої (долонної) поверхні п`ятого пальця лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої (долонної) поверхні першого пальця лівої кисті, двох різаних ран долонної поверхні лівої кисті, двох різаних ран долонної поверхні третього, четвертого пальців лівої кисті, які за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Виявлені на тілі потерпілого тілесні ушкодження походять від дії гострих травмуючи предметів, крім внутрішньо-підшкірних крововиливів в ділянці правого та лівого надпліччя та плечових суглобів, які походять від механізму здавлювання і могли виникнути від здавлювання частинами одягу на тілі під час боротьби;

-висновку комісійної судово-медичної експертизи № 139 від 16 жовтня 2015 року, відповідно до яких у потерпілого ОСОБА_10 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран долонної поверхні нігтьових фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті, долонної поверхні лівої кисті в проекції 4-5 п`ясних кісток, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день та стійку втрату загальної працездатності на 15 %; ран по передній поверхні правої половини грудної клітки в проекції 3 міжребір`я по пригрудинній лінії, долонної поверхні лівої кисті в проекції 2 п`ясної кістки, медіальної поверхні проксимальної фаланги 1 пальця лівої кисті, передньої поверхні лівої гомілки у верхній третині; які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; саден передньо-правої поверхні грудної клітки на рівні 3 ребра, передньої поверхні грудної клітини в середній третині на рівні 4 ребра по пригрудинній лінії, долонної поверхні 1 та 5 пальців лівої кисті; множинні внутрішньо-шкірні плямисті крововиливи по зовнішнім і верхнім поверхням обох надпліч та плечових суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани по передній поверхні правої половини грудної клітки в проекції 3 міжребір`я по пригрудинній лінії, передньої поверхні лівої гомілки у верхній третині могли утворитися від не менше двох колюче-ріжучих дій гострого краю плаского твердого предмету, що має клинок, один край якого міг бути гострим, а інший «П»-подібним; садна долонної поверхні 5 пальця лівої кисті могли утворитися від не менше двох дій гостро-колючим предметом; рани долонної поверхні нігтьових фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті, долонної поверхні лівої кисті в проекції 4-5 п`ясних кісток, медіальної поверхні проксимальної фаланги 1 пальця лівої кисті, долонної поверхні лівої кисті в проекції 2 п`ясної кістки, садна передньо-правої поверхні грудної клітки на рівні З ребра, передньої поверхні грудної клітини в середній третині на рівні 4 ребра по пригрудинній лінії, долонної поверхні 1 пальця лівої кисті могли утворитися від неодноразової дії гострого краю плаского твердого предмету, що має ріжучі властивості. Внутрішньо-шкірні множинні плямисті крововиливи по зовнішнім і верхнім поверхням обох надпліч та плечових суглобів могли утворитися від неодноразової дії тупих твердих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею, що могли діяти через шар одягу, та могли утворитися при боротьбі. Тілесні ушкодження у вигляді ран долонної поверхні нігтьових фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті, долонної поверхні лівої кисті в проекції 4-5 п`ясних кісток, що загоїлися на 23 добу з моменту спричинення, із залишенням рубців, які супроводжувались ушкодженням нервових гілок, що призвело до невропатії серединного та частково ліктьового нерву з незначною гіпотрофією м`язів лівої кисті між 4 та 5 пальцями, порушенням чутливості в ділянці 4 та 5 пальців, зі зниженням сили кисті, при збереженні активних та пасивних рухів в пальцях лівої кисті, що проявилось незначним порушенням функції кисті, в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день та стійку втрату загальної працездатності на 15 %;

-висновку судово-біологічної експертизи № 1224 від 25 грудня 2014 року про належність крові потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до групи 0(І) ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВО, яка відповідає крові людини з антигеном Н, вилученої з поверхні ножа;

-протоколу огляду речей з фототаблицями до нього від 30 січня 2015 року, відповідно до яких було оглянуто кухонний ніж довжиною 33 сантиметра, з довжиною леза 20 сантиметрів, рукояткою чорного кольору, на якій знаходиться три сірі заклепки, що утримують в ній лезо, який постановою слідчого визнано речовим доказом.

Вище вказаним доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у незакінченому замаху на вбивство, його дії кваліфікував правильно за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Фактично обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував, що наносив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження ножем в область грудної клітки, але зазначав, що його дії не були направлені на позбавлення життя потерпілого, а були направлені на його залякування, тому що останній втручався в його сімейні стосунки з колишньою дружиною.
При вирішенні питання щодо направленості умислу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд виходив з встановлених у суді фактичних обставин події, конкретних діянь обвинуваченого, які свідчать про раптовий прояв агресії щодо потерпілого ОСОБА_10 , які підтверджені показаннями самого потерпілого ОСОБА_10 , показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_23 . Агресія обвинуваченого ОСОБА_9 раптово переросла у здійснення нападу з використанням кухонного ножа для нанесення ударів у грудну клітину, де розташовані життєво важливі органи людини.
Характер та локалізація виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, механізм їх нанесення свідчать про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_9 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , оскільки обвинувачений застосував ніж, наносив ним сильні удари в область грудної клітини, де знаходяться життєво важливі органи людини. Про умисел ОСОБА_9 на позбавлення життя потерпілого також свідчить і те, що під час боротьби з потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачений намагався продовжити нанесення ударів ножем, під час боротьби не викидав ножа, а лише був зупинений свідком ОСОБА_13 , який палець за пальцем розтиснув долоню руки і забрав ножа у ОСОБА_9 , про що ОСОБА_13 підтвердив в судовому засіданні. Ненастання невиправних наслідків смерті потерпілого стало можливим лише через фактичне обмеження рукою потерпілого ОСОБА_10 проникаючої дії леза ножа, за яке схопив потерпілий під час нападу з наступною активною протидією нападнику як самим потерпілим, так і свідком ОСОБА_11 .
За таких обставин не було добровільної відмови ОСОБА_9 від вчинення вище зазначеного злочину.
Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не мав наміру позбавити життя ОСОБА_10 , а лише хотів його налякати, суд вірно не взяв до уваги, оскільки вони спростовуються вище вказаними доказами по справі його винуватості.
Показання потерпілих та свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_13 об`єктивно співпадають з наведеними доказами, узгоджуються з ними та між собою, а тому суд вірно визнав їх правдивими.
Показання обвинуваченого ОСОБА_9 , часткове визнання ним вини місцевий суд обґрунтовано оцінив як засіб захисту з метою пом`якшення своєї відповідальності.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, фактичних обставин кримінального провадження, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також із врахуванням тих обставин, на які обвинувачений та його захисник посилаються у своїх апеляційних скаргах.

Обвинувачений ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, частково визнав свою вину, частково відшкодував потерпілому моральну шкоду, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та невропатолога не перебуває, однак вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, а тому місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Доводи апеляційних скарг та доповнень до них обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_8 про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_9 з ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 122, ч.2. ст. 125 КК України та призначення йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються вище наведеними доказами його винуватості за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Цивільний позов по справі вирішено правильно з врахуванням тих моральних страждань, які переніс потерпілий ОСОБА_10 у зв`язку з вчиненням стосовно нього злочину.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Вирок Славутського міськрайонного суду від 29 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .