Справа № 303/507/13-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нижнєудинська Іркутської області Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , не судимий в порядку ст. 89 КК України,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на сім років і шість місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу постановлено залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з дня затримання 8 листопада 2012 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення судових експертиз на користь: НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області в сумі 235 гривень 20 копійок; НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області - 589 гривень 60 копійок.
Вирішено питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 8 листопада 2012 року, о 1 й годині, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з батьком ОСОБА_10 , з метою демонстрації фізичної переваги кинув два ножі у двері шафи, після чого з метою вбивства підійшов до ОСОБА_10 і наніс йому удар клинком ножа в ділянку грудної клітини зліва, заподіявши проникаюче колото - різане поранення грудної клітини зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені, що супроводжувалось гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею з розвитком гіповолемічного та травматичного шоку, від чого настала смерть потерпілого ОСОБА_10 ..
В апеляційних скаргах :
Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вважає вирок незаконним через неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що судом безпідставно відхилено клопотання про допит додаткових свідків та проведення дактилоскопічної експертизи кухонного ножа. Зазначає, що протоколи огляду місця події, висновки судово - медичної експертизи трупа і протоколи відтворення обстановки і обставин події його винуватість у пред`явленому обвинуваченні не доводять. Вважає, що акт судово - психіатричної експертизи в частині висновку про наявність у нього діагнозу - тимчасового психічного розладу не відповідає дійсності. Вказує, що судом безпідставно не прийнято до уваги висновок експертизи № 76 від 6 грудня 2013 року і показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 і ОСОБА_18 , які мають суттєве значення.
Захисник ОСОБА_6 просить вирок через істотні порушення кримінального процесуального закону і неправильне застосування кримінального закону скасувати та постановити виправдувальний вирок. Вважає, що суд, не дав оцінки всім обставинам справи в сукупності, не прийняв до уваги показання понятих щодо порушень кримінального процесуального закону під час проведення огляду місця події, речових доказів, проігнорував клопотання захисту та обвинуваченого про дослідження доказів, виклик експертів, повторний допит експерта ОСОБА_19 , який не виключив можливість заподіяння тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує ОСОБА_7 і не перевірив версію обвинуваченого щодо ненавмисного заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .. Просить допитати експертів, які проводили комісійну судово - медичну експертизу та експерта ОСОБА_19 ..
Потерпілий ОСОБА_8 зазначає, що батько вбив діда ненавмисно і висновок СМЕ № 76 від 6 грудня2013 року не виключає цього. Судом не було перевірено версію про заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому за обставин, вказаних у протоколі відтворення обстановки та обставин події від 9 листопада 2012 року. Просить прийняти до уваги, що його батько ОСОБА_7 є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи й що він за останній рік втратив діда, бабу і не хоче залишитись без батька. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст.115 на ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати через допущені судом порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 115 КК України з призначенням покарання у виді 9 років позбавлення волі та стягнути процесуальні витрати на користь держави. Вказує, що судом не враховано, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку і рідного батька, якому ОСОБА_7 не надав допомоги і намагався приховати злочин.
В доповненні до апеляції прокурор просить в мотивувальній частині нового вироку зазначити формулювання обвинувачення з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, тобто із детальним, конкретизованим описом послідовності всіх вчинених ОСОБА_7 дій, що передували нанесенню удару ножем із чітким зазначенням обставин та причини смерті потерпілого.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 вказує, що твердження обвинувача про те, що він вчинив умисний злочин та не надав допомогу батькові, приховуючи сліди злочину, не відповідають дійсності, оскільки він сам викликав швидку допомогу і дав пояснення оперативно - слідчій групі, визнавши одразу свою винуватість. ОСОБА_7 також просить внести в ЄРДР відомості про злочин, вчинений слідчим ОСОБА_20 і прокурором ОСОБА_21 згідно з його заявами № 61, 62, та дати оцінку перевірки його заяв від 25 березня 2014 року.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційних скарг, доповнення і заперечення; доводи ОСОБА_7 , який підтримав свої та потерпілого і захисника апеляційні вимоги і не визнав апеляцію прокурора та доповнення до неї; міркування захисника ОСОБА_6 про підтримання своєї апеляції, часткове визнання апеляцій обвинуваченого і потерпілого та невизнання апеляції прокурора і часткове визнання доповнення до апеляції; доводи прокурора про підтримання апеляційних вимог прокурора, зазначених в апеляції та доповненні до неї; виступи учасників судового провадження в судових дебатах; останнє слово ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляцій, доповнення і заперечення, колегія суддів вважає, що апеляції учасників кримінального провадження підлягають частковому задоволенню.
У разі, якщо судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду схвалити законне і обґрунтоване судове рішення суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України скасовує вирок і призначає новий розгляд.
Законним та обґрунтованим згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення вважається лише тоді, коли ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України.
Судовий розгляд згідно з вимогами ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 згідно з вимогами ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувачення пред`явлено не було, йому було повідомлено про підозру, але статусу обвинуваченого на момент направлення справи до суду він не мав. ( т. 3 а. с. 1 3 ).
Цей недолік на стадії підготовчого засідання шляхом повернення обвинувального акту прокурору усунутий не був, а невиконання цих вимог кримінального процесуального закону унеможливило здійснення судового розгляду у відповідності до засад кримінального судочинства, зокрема: законності, рівності усіх перед законом і судом, доступу до правосуддя, змагальності та забезпечення права особи на захист від пред`явленого обвинувачення.
Судовий розгляд відбувся поза його межами, тобто у відсутності конкретного обвинувачення і стосовно особи, якій не висунуто обвинувачення, що свідчить про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. ( Рішення ЄСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року, у справі «Абрамян проти Росії» від 9.10.2008 року, у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року ).
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, що як наслідок є беззаперечною підставою для скасування вироку.
Ухвалене судове рішення є необґрунтованим, оскільки вважати, що суд міг за таких обставин об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставин в їх сукупності та перевірити докази відповідно до ст. 94 КПК України неможна.
Посилання прокурора в доповненні до апеляції на те, що сформульоване судом у вироку обвинувачення не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України щодо детального, конкретизованого опису послідовності всіх вчинених ОСОБА_7 дій, що передували нанесенню удару ножем із чітким зазначенням обставин та причини смерті потерпілого, є фактичним визнанням неналежного виконання слідчим та процесуальним прокурором своїх обов`язків, оскільки суд у вироку при формулюванні обвинувачення зазначив саме ті обставини, що слідчий в обвинувальному акті.
Прокурор не врахував, що тягар обвинувачення покладено на сторону обвинувачення, яка зобов`язана вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, особи, яка його вчинила, доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України та винуватості особи поза розумним сумнівом згідно з вимогами ст. ст. 17, ч. 1 ст. 25, 92 КПК України. Висунення обвинувачення є виключно компетенцією органу досудового розслідування. Перекладання цього обов`язку на суд суперечить Конституції України, іншим діючим на території України законам та нормам міжнародного права. Це процесуальне рішення приймається у формі обвинувального акта відповідно до вимог ст. ст. 110, 291 КПК України.
Суд самостійно вийти за межі судового розгляду і усунути допущені органом досудового розслідування недоліки не може ні на жодній із стадій судового розгляду та апеляційного провадження. ( т. 5 а. с. 136 148 ).
Отже, вимоги прокурора про постановлення нового вироку є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Що стосується призначення більш суворого покарання, то прокурором не наведено передбачених законом доводів, які б свідчили про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості вчиненого злочину та особі винного. Зазначені в апеляції обставини та дані про особу ОСОБА_7 були судом враховані повністю. Жодних аргументів на предмет їх недостатнього врахування ні в апеляції, ні при апеляційному розгляді прокурором не наведено.
Доводи апеляцій учасників судового провадження стосовно скасування оскаржуваного судового рішення підлягають задоволенню з вищенаведених обставин. Зазначені в апеляційних скаргах доводи з приводу неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неналежної перевірки версії обвинуваченого, оцінки доказів на предмет достатності, належності та допустимості, у тому числі з врахуванням доводів, викладених у заявах та скаргах ОСОБА_7 підлягають ретельній перевірці при новому розгляді справи в суді першої інстанції, після чого, в залежності від встановленого, суду необхідно прийняти рішення, яке б відповідало вимогам ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.
Крім того, при новому розгляді справи суду необхідно звернути увагу на те, що в матеріалах справи міститься ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2014 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду від 11 листопада 2013 року на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році». ( т. 5 а. с. 149 155, т. 6 а. с. 99 100 ).
Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 та прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: