Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/212/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1,2 ст. 186 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0001364 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Енергодар Запорізької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 7035 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 8 904 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж) та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за таких обставин.

Так, 28 квітня 2015 року близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_11 та діючи умисно з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий противоправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, шляхом ривку відкрито заволодів майном останньої, а саме: золотим ланцюжком 585 проби вагою 6,61 грама вартістю 5975 грн. 44 коп. та золотим хрестиком 585 проби вагою 1,45 грама вартістю 1310 грн. 80 коп., а всього викрав майна належного ОСОБА_11 на загальну суму 7 286 грн. 24 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 30 квітня 2015 року близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи навпроти під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_3 , зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_9 . Діючи умисно з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий противоправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, шляхом ривку, відкрито заволодів майном останньої, а саме: золотим ланцюжком 585 проби вагою 8,40 грама вартістю 7035 грн. та золотим хрестиком 585 проби вагою 1,85 грама вартістю 1549 грн. 38 коп., а всього викрав майна належного ОСОБА_9 на загальну суму 8 584 грн. 38 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення зник правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 11 травня 2015 року близько 10 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_4 , зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_10 . Діючи умисно з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий противоправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, шляхом ривку, діючи повторно, відкрито заволодів майном останньої, а саме: золотим ланцюжком 585 проби вагою 9 грама вартістю 7 285 грн. 50 коп. та золотим хрестиком 585 проби вагою 2 грама вартістю 1619 грн., а всього викрав майна належного ОСОБА_10 на загальну суму 8904 грн. 50 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини та юридичну кваліфікацію кримінальних правопорушень просив скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок, яким призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Вказав, що суд не дав належної оцінки даним, які його характеризують та того, що він раніше не судимий. Крім того, суд взагалі не врахував та не надав оцінки у вироку тому, що він має низку хронічних захворювань, і зокрема: гепатит С та хронічні серцеві захворювання. Також суд неправильно вирішив заявлені цивільні позови.
В судовому засіданні апеляційної інстанції усно уточнив свої вимоги просив змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити йому покарання, призначити йому покарання із урахуванням пом`якшуючих обставини із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляції та залишити вирок суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Досудове та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 186 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1, ч. 2 ст. 186 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанції вину визнав частково, заперечив, що у потерпілої ОСОБА_11 та у потерпілої ОСОБА_10 викрадав золоті хрестики та показав, що дійсно, шляхом ривка заволодів золотими ланцюжками потерпілих. Визнає, що викрав у потерпілих три золоті ланцюжки та один золотий хрестик, які здав до ломбарду. Цивільні позови визнає частково, оскільки частина золотого ланцюжка залишилась у потерпілої, а хрестиків на ланцюжках не було.

Незважаючи на часткове визнання вини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і, на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

По епізоду відкритого заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_11

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 28 квітня 2015 року (а.к.п.5);

- протоколом огляду місця події від 28 квітня 2015 року, фото таблицею до нього, згідно якого в присутності понятих було оглянуто під`їзд №1 будинку за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 6 Т.1);

- протоколом огляду предмету від 18 травня 2015 року, за яким в присутності понятих було оглянуто 4 бірки на золоті вироби та фрагмент золотого ланцюжка (а. с. 76,77 Т.1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №242 від 22 травня 2015 року щодо вартості золотих виробів (а. с. 82 86 Т.1);

- протоколом слідчого експерименту від 20 травня 2015 року з участю обвинуваченого в присутності понятих та захисника за яким обвинувачений ОСОБА_8 добровільно показав щодо трьох фактів відкритого викрадення майна у потерпілих з відеозаписом слідчого експерименту (а.с.108-113 Т.1);

По епізоду відкритого заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_9

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 квітня 2015 року від ОСОБА_9 (а.с.26 т.1)

- протоколом огляду місця події від 30 квітня 2015 року, фототаблицею до нього, згідно якого в присутності понятих було оглянуто ділянку місцевості за адресою АДРЕСА_3 (а. с. 27-29 Т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15 травня 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_9 в присутності понятих та довідкою до протоколу (а. с. 39,40 Т.1);

- протоколом слідчого експерименту від 19 травня 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_9 в присутності понятих та диском з відеозаписом слідчого експерименту(а. с.43-47 Т.1);

- протоколом огляду предмету від 18 травня 2015 року, за яким в присутності понятих було оглянуто 4 бірки на золоті вироби та фрагмент золотого ланцюжка (а. с.76,77 Т.1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №242 від 22 травня 2015 року щодо вартості золотих виробів (а.с.82 86 Т.1);

- протоколом слідчого експерименту від 20 травня 2015 року з участю обвинуваченого в присутності понятих та захисника за яким обвинувачений ОСОБА_8 добровільно показав щодо трьох фактів відкритого викрадення майна у потерпілих з відеозаписом слідчого експерименту (а.с.108-113 Т.1);

По епізоду відкритого заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_10

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що того дня вона та її мама зайшли в під`їзд, обвинувачений обігнав її біля квартири АДРЕСА_5 на першому поверсі та зірвав ланцюжок та хрестик, яких їй не повернули. З того часу вона боїться заходити до під`їзду. В заяві до суду просить суд задовольнити її цивільний позов;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 травня 2015 року від ОСОБА_10 (а.с.53 т.1);

- протоколом огляду місця події від 11 травня 2015 року, згідно якого в присутності понятих було оглянуто ділянку біля будинку АДРЕСА_4 (а.с. 54 Т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15 травня 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_10 в присутності понятих та довідкою до протоколу, за яким потерпіла за рисами обличчя, формою носа, розрізом очей упізнала особу на фото (а. с. 64,65 Т.1);

- протоколом слідчого експерименту від 19 травня 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_10 в присутності понятих щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та диском з відеозаписом слідчого експерименту (а. с. 66-70 Т.1);

- протоколом огляду предмету від 18 травня 2015 року, за яким в присутності понятих було оглянуто 4 бірки на золоті вироби та фрагмент золотого ланцюжка (а.с.76, 77 Т.1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №242 від 22 травня 2015 року щодо вартості золотих виробів (а.с.82 86 Т.1);

- протоколом слідчого експерименту від 20 травня 2015 року з участю обвинуваченого в присутності понятих та захисника за яким обвинувачений ОСОБА_8 добровільно показав щодо трьох фактів відкритого викрадення майна у потерпілих з відеозаписом слідчого експерименту (а.с.108-113 Т.1);

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.186 КК України за що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по кримінальному провадженню доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі, є належними і допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.1, 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений. Врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та обтяжуючу обставину - вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку та на переконання колегії суддів правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі за вчинені кримінальні правопорушення в межах санкцій ч.1 та ч. 2 ст. 186 КК України. На переконання колегії суддів, оскільки ОСОБА_8 вчинив кілька злочинів, суд першої інстанції при призначенні покарання за їх сукупністю правильно застосував ст. 70 КК України принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст.75 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні розміру покарання у виді позбавлення волі не врахував наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 тяжких хронічних захворювань - вродженого пороку серця та вірусу гепатиту С, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого в цій частині є обґрунтованими, а тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру призначеного покарання, яке слід із врахуванням вказаних хронічних захворювань пом`якшити призначивши йому остаточне покарання у виді позбавлення волі у меншому розмірі - 4 роки 6 місяців.
Проте, на переконання колегії суддів, враховуючи що обвинувачений вчинив кілька кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, оскільки завдану шкоду він потерпілим не відшкодував, колегія суддів вважає, що за спрямованістю поведінки, як особа, обвинувачений представляє суспільну небезпеку, а тому вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання. Підстави для призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком відсутні.

Доводи обвинуваченого щодо безпідставного задоволення судом першої інстанції без підтверджуючих документів цивільних позовів на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки у судовому засіданні суду першої інстанції знайшло своє підтвердження завдання потерпілим матеріальної та моральної шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях в результаті вчинених кримінальних правопорушень. Завдана матеріальна шкода потерпілим підтверджена висновком судово-товарознавчої експертизи №242 від 22.05.2015 року, якою визначена вартість викраденого у потерпілих майна, проведеною під час досудового розслідування та дослідженою в судовому засіданні судом першої інстанції (а. с. 82-86 Т.1). Крім того, потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Разом із тим, на підставі ч.2 ст.404 КК України апеляційний суд вправі вийти за межі апеляційних скарг, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення та змінити вирок в цій частині.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з дня обрання йому запобіжного заходу тримання під вартою - 16.05.2015 року по день набрання вироком законної сили - 12.04.2016 року, оскільки вказаний термін він перебував під вартою в місцях попереднього ув`язнення.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що вирок суду слід змінити в частині призначеного покарання та в частині застосування положень ч.5 ст.72 КПК України та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ОСОБА_8 , із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в іншій частині вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині призначення покарання та зарахування строку відбуття покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання:

-за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його тримання під вартою з 16.05.2015 року по 12 квітня 2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4