Справа № 444/419/16-к
Провадження № 1-кп/444/48/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 15.02.2016 року, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаївка Донецької області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України,-
ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 будучи раніше судимий, востаннє 11.02.2011 року Жовківським районним судом Львівської області за ст. 307 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, і знову вчинив злочин.

22 жовтня 2015 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, і застосовано наступні обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) з 22 години до 06 години; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в ОВС по місцю проживання три рази на місяць; заборона перебування у місцях району (міста), де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив, незалежно від мети відвідування, з якими ОСОБА_4 був письмово ознайомлений, та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду.

Так, 09 лютого 2016 року приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин, без дозволу органів внутрішніх справ, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутнім по місцю проживання до 15.02.2016, тобто вчинив порушення правил адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що він знав, що порушує обмеження накладені на нього судом, однак змушений був поїхати на роботу у м. Львів, так як проживає з мамою та іншого способу заробити грошей він не мав. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, так як він вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому його дії суд кваліфікує за ст. 395 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

Як помякшуючі покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він у скоєному щиро розкаявся.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді арешту в межах санкції статі за якою він судиться.

Враховуючи в сукупності тяжкість злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд прийшов до переконання, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 , визнати винним та засудити за ст. 395 КК України до 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , рахувати з часу фактичного затримання

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1