Справа № 526/2002/16-к
Провадження № 1-кп/526/162/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження на підстави угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000750 від 28 серпня 2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, громадянина України, освіта середня, розлучений, не працює, проживає АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

27 серпня 2016 року близько 16 години на околиці с. Новоселівка Гадяцького району ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки кукурудзи в качанах, прибув до орендованого у ОСОБА_6 поля СТОВ «Дружба Нова» № 9016.6208.2619 (кадастровий номер :00:005:0084), де таємно, протиправно, шляхом вільного доступу виламав та склав в два мішки 52,91 кг кукурудзи в качанах, які намагався перевезти до господарства, в якому проживає. Однак з причин, які не залежали від його волі не вчинив всіх дій, які вважав за необхідне для доведення свого протиправного умислу до кінця, оскільки при виході з поля був помічений та затриманий працівниками охорони вказаного підприємства. Вказаними протиправними діями, спрямованими на незакінчений замах на крадіжку 52, 91 кг кукурудзи, ОСОБА_4 міг спричинити СТОВ «Дружба Нова» матеріальні збитки на суму 211 грн. 64 коп..

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України і кваліфікує його дії як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

9 вересня 2016 року між обвинуваченим та представником потерпілого була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт строком 100 годин. Майнова шкода, завдана потерпілій стороні, відшкодована добровільно. Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_5 і переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до злочинів середньої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений, речові докази відсутні, процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.373,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
- Угоду про примирення від 9 вересня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000750 від 28 серпня 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.477 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання вимог ч.6, 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1