Справа № 363/3083/16-к
Провадження № 1-кп/361/376/16
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
30 листопада 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :
головуючого, судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, та п.2 ч.2 ст. 115 КК України
В С Т А Н О В И В:
11.11.2016 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, та п.2 ч.2 ст. 115 КК України, яке ухвалою суду від 11.11.2016 року призначене до підготовчого судового засідання.
Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою , обраний обвинуваченому в даному кримінальному провадженні , як вбачається з обвинувального акту , закінчився 14.11.2016 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, який підсудний вказаному суду.
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про направлення обвинувального акту прокурору так як той не відповідає вимогам ст. 291 КПК України., оскільки в ньому викладене обвинувачення ОСОБА_7 є неконкретним, не містить викладу точного місця його вчинення.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.
Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрююється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається з повного обсягу в якому зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим, а потім викладається конкретне обвинувачення з вказівкою на кваліфікацію дій згідно КК України, кожному з обвинувачених.
Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за п.2 ч.2 ст. 115КК України , як того вимагає ст.291 ч.2 п.5 КПК України, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретне обвинувачення щодо обвинуваченого, тобто вказати в чому він обвинувачується і вказати кваліфікацію його протиправних дій, згідно з статтею КК України, які діяли на час вчинення інкримінованого їм злочину.
На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) обвинуваченого , а саме, не вказано конкретного місця його вчинення. При цьому обставини кримінального правопорушення викладено неконкретно, поверхово. Зокрема з фактичних обставин справи та з тексту обвинувачення вбачається, що інкриміновані злочинні дії ОСОБА_7 за п.2 ч.2 ст. 115 КК України відбулись поблизу зрошувального каналу на території села Нижня Дубечня Вишгородського району. Однак , точного та конкретного місця вчиненні цього епізоду злочинних дій в обвинувальному акті не зазначено, хоча з відкритих картографічних джерел відомо, що територія села Нижня Дубечня Вишгородського району має площу близько 340 га і з цих же даних неможливо встановити місцезнаходження зрошувального каналу, оскільки в обвинувальному акті відсутня прив`язка даного каналу до стаціонарних об`єктів , будинку чи вулиць цього чи іншого населеного пункту. Крім того не конкретизовано мотив вчинення даного злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України .
Такі недоліки є порушенням вимог, при складанні обвинувального акту, щодо форми та змісту обвинувального акту.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо ОСОБА_7 прокурор порушив вимоги чинного законодавства, оскільки відсутність висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_7 захисту своїх прав.
Таким чином, на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд, -
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Ухвала може бути оскаржена, учасниками процесу, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3