Справа № 152/45/14-к
УХВАЛА

20 травня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК України,
У Шаргородському районному суді Вінницької області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у тому, що він 1 вересня 2013 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , під час сварки з тещею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс останній декілька ударів кулаками в ділянку тулуба та один удар ногою в область тазу, після чого схопив її обома руками за плечі та штовхнув до стіни господарчої будівлі, від чого остання втратила свідомість та впала. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які в сукупності належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Окрім того, 14 листопада 2013 року, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень підійшов до своєї тещі ОСОБА_4 та наніс їй декілька ударів кулаком в голову та тулуб останньої, в наслідок чого ОСОБА_4 упала на землю. Після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , яка лежала на землі та неодноразово наносив удари кулаком в область голови та тулуба в кількості не менше восьми ударів, від чого остання втратила свідомість. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в тім`яній ділянці на правій щоці, на чолі справа, в центрі чола; синці в ділянці правого ока, на нижній повіці лівого ока, на правій половині грудної клітки; закритий перелом 5-го ребра зліва без зміщення відламків, які утворились від дії твердого тупого предмета та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я, терміном понад три тижні.
Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 3.03.2015 за клопотанням прокурора було призначено амбулаторну судово-психолого-психіатричну експертизу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5
29 квітня 2015 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 91, згідно з яким судово-психіатрична експертна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_5 , у зв`язку з даними анамнезу про виникнення у нього з 14-річного віку станів з втратою свідомості, посмикуванням кінцівок, виділенням піни з рота, його заявами під час огляду експертною комісією про те, що під час сварок з колишньою дружиною виникали думки про небажання жити, а також виявленими при теперішньому психіатричному обстеженні емоційною нестійкістю, дратівливістю, запальністю, зниженням пам`яті на колишні події, для об`єктивного визначення його психічного стану, притаманних йому індивідуально-психологічних особливостей, потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психіатричної експертизи (т. І а.с. 142-146).
20 травня 2015 року прокурором було заявлено усне клопотання про проведення стаціонарної психіатричної експертизи стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання прокурор обґрунтував тим, що є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину або на час його вчинення захворів на психічну хворобу, яка може позбавити його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, проте визначити психічний стан ОСОБА_5 , шляхом проведення амбулаторної психіатричної експертизи не можливо.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти заявленого клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про проведення стаціонарної психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_5 , з огляду на таке.
Відповідно до довідки Жмеринської центральної лікарні № 126 від 25.02.2014, ОСОБА_5 перебуває на психіатричному обліку в Жмеринській ЦРЛ з діагнозом «розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії». 19 листопада 2013 року вказаним медичним закладом його було направлено на добровільну госпіталізацію, згідно направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню № 287 з діагнозом: «розлади особистості та поведінки в наслідок епілепсії» (т. І а.с. 30, 31).
З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що від дійсно перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 91, для визначення психічного стану ОСОБА_5 необхідно тривале спостереження за ним в умовах психіатричного стаціонару.
Відповідно до ч. 1 та пункту 2 ч. 2 ст. 332 КПК України, суд під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.
Статтею 509 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Отже, з огляду на усе вище викладене, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, а обвинуваченого належить направити до медичного закладу для тривалого спостереження та дослідження особи, з метою проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Тому, керуючись статтями 332, 369-372, 376, 509 КПК України, суд
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про направлення особи для проведення стаціонарної психіатричної експертизи задовольнити.
Провести у кримінальному провадженні № 152/45/14-к по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК України стаціонарну психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:
1. Чи страждав обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованих йому злочинів на будь-яке психічне захворювання? Якщо так, то на яке? Чи міг він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?
2. Чи страждає на теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 на будь-яке психічне захворювання? Якщо так, то на яке?
3. Чи здатний він правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження і давати про них правильні пояснення?
4. Чи може обвинувачений ОСОБА_5 за своїм психічним станом приймати участь у судовому засіданні?
5. Чи потребує на теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то які заходи медичного характеру необхідно до нього застосувати?
6. Чи не має обвинувачений ОСОБА_5 психічних вад, через які він не здатний правильно сприймати факти, які мають значення для справи і давати по них правильні показання?
7. Чи здатний обвинувачений ОСОБА_5 розуміти дії інших осіб, у тому числі учасників судового провадження?
8. Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 на алкоголізм, наркоманію, вживання психотропних речовин? Якщо так, то чи потребує примусового лікування від цього?
У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження № 152/45/14-к у двох томах та медичну документацію.
Зобов`язати експертів указаної установи провести стаціонарну психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_5 у якомога коротші терміни, проте не більше двох місяців з дня прибуття ОСОБА_5 на експертизу.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти до одержання висновку експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає. Згідно із ч. 5 ст. 532 КПК України, ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
Суддя ОСОБА_1