Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/357/16-к
Провадження № 1-кп/499/42/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2016 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в стадії підготовчого судового засідання кримінальне провадження № 0000488 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Іванівки, Іванівського району Одеської області, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, з базовою середньою освітою, не одруженої, маючої на утримані одну малолітню дитину, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 (далі - обвинувачена) обвинувачується у кримінальному правопорушенні за таких фактичних обставин.

27 грудня 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин обвинувачена проходячи біля будинку АДРЕСА_2 помітила біля вказаного будинку на шворці жіночу сукню, в цей час в обвинуваченої виник умисел на крадіжку жіночої сукні, яка належала ОСОБА_6 , яка являється дружиною потерпілого ОСОБА_4 .. Надалі ОСОБА_5 умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення здійснила крадіжку жіночої сукні, вартість якої складає 238 гривень, однак довести свій злочинний намір до кінця не зуміла з причин, які не залежали від її волі, таким чином обвинувачена своїми діями заподіяла матеріальний збиток ОСОБА_4 на суму 238 гривень

В порядку встановленому ч.1 ст.474 КПК України до суду за цим кримінальним провадженням надійшла угода про примирення між потерпілим та підозрюваною від 01квітня 2016 року (далі угода).

Враховуючи, що сторони під час досудового розслідування досягли угоди, підписали її, причому обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння за вказаних обставин, щиро розкаялася, тому суд розглянув справу відповідно до положень статей 314, 474 КПК України.

За угодою між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнивши обвинувачену від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном строком на 1 (один) рік.

Заслухавши думку сторін, розглянувши угоду, з`ясувавши обставини справи, суд при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону виходив з таких мотивів.

Сторони заявили, що вони цілком розуміють зміст, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Слід вважати правильною кваліфікацію вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведене до кінця.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Таким чином, зміст угоди не суперечать вимогам ст. 471 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а обвинувачену визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України із призначенням їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, та застосуванням положень статей 75, 76 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Оскільки згідно зі ст. 124 КПК України, судові витрати стягуються виключно з засуджених осіб, що до яких постановлено обвинувальний вирок, а передбачені в Законі з цього правила винятки не поширюються на обставини цієї справи, судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1057 грн. 20 коп., слід прийняти на рахунок держави. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжні заходи не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення, укладену 01 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік.

У відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Судові витрати на залучення експерта у розмірі 1057 грн. 20 коп. стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на рахунок держави.

Речові докази по справі залишити за належністю у власності ОСОБА_4 .

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Вирок з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1