У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 1/83/11-к

№ 1-в/336/113/2016

24 березня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

подання заступника начальника СВ Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо речових доказів

у кримінальному провадженню по обвинуваченню

ОСОБА_5

У вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ч. 3 ст. 144 КК України в редакції 1960 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду із поданням, яким просить суд у вищевказаному кримінальному провадженню вирішити питання щодо речових доказів персня, вагою 13,85 г, 583 проби, вказуючи на те, що вказаний речовий доказ неможливо повернути ОСОБА_5 , бо місцезнаходження останнього не встановлено.

У судовому засіданні заявник наполіг на поданні за вищевказаними підставами, а прокурор його підтримав та просив передати речовий доказ у власність держави.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 26 грудня 2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по вищевказаній кримінальній справі була винесена постанова, відповідно до якої суд провадження по справі закрив, а ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності звільнив.

Відповідно до ст. 81 КПК України в редакції 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому:

1) знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються;

2) речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються;

3) речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм;

4) гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави;

5) гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Згідно до вказаних вимог суд своєю ухвалою від 26 грудня 2013 року вирішив питання про речові докази, зокрема:

«Вещественные доказательства: золотое кольцо с камнями весом 13,85 г. … находящиеся на хранении в учетно - расчетном отделе ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области, возвратить ОСОБА_6 …»

Проте, як вбачається з подання та матеріалів кримінального провадження, ухвала суду від 26 грудня 2013 року направлялася ОСОБА_5 ще 09.01.2014 року, вона ним оскаржена не була та набрала законної сили, натомість, ОСОБА_5 не виявив бажання отримати золоте кільце відповідно до судового рішення, з якого достовірно вбачається, де саме воно зберігається, більш того ОСОБА_5 постійно проживає у Німеччині, приїздити на Україну не планує, про що слідує із його власної заяви (а.с. 420), спір про належність речей ніхто не ініціював, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що законного володільця вищеназваного речового доказу натепер не встановлено, а тому золоте кільце має перейти у власність держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КПК України в редакції 1960 року, ст. ст. 318-380, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Передати у власність держави речовий доказ: золоте кільце з каменями (перстень), вагою 13,85 г, що перебуває на зберіганні в УФЗБО ГУНП в Запорізькій області.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1
24.03.16