Справа №: 630/577/15-к
У Х В А Л А
Іменем України
01 березня 2016 року м. Люботин

Люботинськийміський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , за ч.1,4 ст. 296, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001596,

в с т а н о в и в:
До Люботинського міського суду Харківської області надійшло кримінальне провадження з клопотанням прокурора прокуратури Харківської області про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з вчиненням ним суспільного небезпечного діяння, передбаченого ч.1,4 ст. 296, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 263 КК України, оскільки останній за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , за наступних обставин.

ОСОБА_7 26 квітня 2015 року приблизно о 16.00 год., знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на території якого знаходився його господар ОСОБА_9 , побачивши останнього на території домоволодіння, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані обумовленому психічним захворюванням у формі хронічного бредового розладу, який посилився внаслідок алкогольного сп`яніння, зажадав з`ясувати чи правомірно ОСОБА_8 проживає за вказаною адресою.

Діючи відповідно до виниклої ідеї, ОСОБА_7 ігноруючи загально прийняті в суспільстві норми і правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок пошкодив паркан домоволодіння ОСОБА_8 та проник на територію домоволодіння, ОСОБА_7 вчинив сварку з ОСОБА_8 за мірою розвитку якої, перебуваючи в стані обумовленому психічним захворюванням і не усвідомлюючи свої дії, діючи з особливою зухвалістю, підняв з землі фрагмент цеглини та кинув її в бік металопластикового вікна житлового будинку, пошкодивши його та заподіявши ОСОБА_8 незначну матеріальну шкоду, яка для потерпілого не має значення.

Не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані, обумовленому психічним захворюванням, діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, підняв з землі фрагмент тротуарної плитки, повалив ОСОБА_8 на землю та наніс останньому вказаним фрагментом тротуарної плитки удар по голові, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді забійно- рваної рани, яка відповідно до висновку експерта, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не перевищує трьох тижнів. Після чого з місця пригоди зник.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_7 26 квітня 2015 року приблизно о 16 год. 30 хв., продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи в стані обумовленому психічним захворюванням у формі бредового розладу, який посилився внаслідок алкогольного сп`яніння, не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи змог керувати ними, перебуваючи біля земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , який працював на городі, діючи безпричинно, на очах у його дружин ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, діючи з особливою зухвалістю та з мотивів явної неповаги до суспільства, став лаятися на адресу ОСОБА_10 , після чого безпричинно став виказувати на адресу потерпілого претензії щодо законності його проживання за вказаною адресою. ОСОБА_7 став погрожувати вбивством ОСОБА_10 , на що останній не реагував, оскільки не сприйняв дану погрозу як таку, яка може бути здійснена.

ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_10 не реагує на його погрози, пішов в бік свого будинку, за адресою АДРЕСА_1 та повернувся до ОСОБА_10 , тримаючи в руках двоствольну мисливську рушницю 16 калібру виробництва СРСР моделі «ТОЗ-Б», 1953 року виготовлення, яка згідно з висновком судово- балістичної експертизи № 212 від 05 серпня 2015 року є стандартною вогнепальною зброєю заводського виготовлення та, діючи із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загально прийняті в суспільстві норми і правила поведінки, порушуючи спокій ОСОБА_10 направив рушницю в бік останнього і почав погрожувати вбивством. ОСОБА_10 суб`єктивно розуміючи, що рушниця може бути заряджена, сприйняв погрозу ОСОБА_7 позбавити його життя як таку, що може бути здійснена, втік з огороду до свого будинку, де і викликав працівників міліції, які прибули за місцем мешкання ОСОБА_10 .

Того ж дня, близько 16 год. 40 хв. працівники Люботинського ВМ Харківського РВ ГУВМВС України в Харківській області (з обслуговування м. Люботин та Харківського району), а саме слідчий майор міліції ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший дільничний інспектор майор міліції ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міліціонер водій старшина міліції ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були вдягнені у формений одяг працівника міліції та виконували свої службові обов`язки, перебуваючи у черговому наряді слідчо- оперативної групи Люботинського МВ, знаходячись на огороді, перебуваючи біля земельної ділянки ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , під час розмови з ОСОБА_7 з приводу його протиправних дій, вмовляли останнього припинити протиправні дії, на що останній, продовжуючи свої хуліганські дії, знаходячись на ганку свого домоволодіння за вказаною адресою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до працівників міліції, діючи з особливою зухвалістю, направив у бік вказаних працівників міліції рушницю та не реагував на законні вимоги представників влади свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи безпричинно, доводячи до відома працівників міліції свої наміри позбавити їх життя у випадку, якщо останні не підуть геть, здійснив постріл з рушниці у повітря, тим самим підтверджуючи свої наміри. Після чого працівники міліції залишили місце пригоди та стали чекати прибуття підсилення.

В подальшому 26 квітня 2015 року приблизно о 17 год.55 хв. ОСОБА_7 перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи безпричинно із хуліганських спонукань, на очах у працівників міліції, які намагалися припинити протиправні дії ОСОБА_7 , на вимоги яких останній не реагував, підійшов до службового автомобіля марки «ЗАЗ 110308-44», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , демонструючи працівникам міліції ніж, який він дістав зі своєї кишені, та який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 174 від 06 травня 2015 року є холодною зброєю колючо ріжучої дії і виготовлений саморобним способом за допомогою верстатного обладнання, висловив вимогу працівникам міліції йти геть, після чого, не запускаючи двигун зазначеного автомобілю за допомогою фізичної сили, перекотив вказаний автомобіль на значну відстань, до воріт свого домоволодіння. ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, за допомогою металевого цвяходеру, який виніс зі свого двору, пошкодив службовий автомобіль марки «ЗАЗ 110308-44», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме розбив скло вітрового вікна, заднє скло,опускне скло лівої передньої та лівої задньої дверей, а також зазначеним предметом наніс декілька ударів по капоту автомобіля, чим заподіяв автогосподарству ГУМВС України в Харківській області, відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи № 4877 від 18 травня 2015 року матеріальну шкоду на суму 5114,64 грн.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , діючи безпричинно із хуліганських спонукань, маючи умисел, направлений на знищення майна працівників міліції, із салону службового автомобілю марки «ЗАЗ 110308-44», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 дістав спецзасіб ПР 73 (гумовий кийок ПР-73), вартістю, з урахуванням зносу, згідно з висновком судово товарознавчої експертизи № 4876 від 13 травня 2015 року - 150 гривень, фотоапарат «Canon A 3400IS» (без комплектуючих), вартістю з урахуванням зносу 570 гривень, які належать Люботинському ВМ, чим заподіяв збитків на загальну суму 720 грн., а також шкіряну папку планшет, вартістю з урахуванням зносу, 296,40 грн., яка належить ОСОБА_12 , та папку з дермантину, вартістю з урахуванням зносу 92,4 грн., яка належить ОСОБА_13 .

Вказані речі ОСОБА_7 заніс до будинку, за місцем свого мешкання, де, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, шкіряну папку планшет та папку з дерматину спалив у печі, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 296,40 грн., а ОСОБА_13 на суму 92,4 грн. В подальшому, на тривалі вимоги працівників міліції припинити свої протиправні дії ОСОБА_7 не реагував та у грубій формі вимагав, щоб останні пішли геть.

Того ж дня, приблизно о 21 год. 15 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у стані обумовленому психічним захворюванням у формі хронічного бредового розладу, який посилився внаслідок алкогольного сп`яніння, не усвідомлюючи своїх дій та не маючи змоги керувати ними, знаходячись на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи хуліганські дії та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, здійснив опір представнику влади під час виконання ним службового обов`язку, пов`язаного з припиненням хуліганських дій ОСОБА_7 .

Так, останній маючи намір на здійснення опору працівникам правоохоронного органу, з метою уникнення затримання, ножем, який, згідно з висновком судово криміналістичної експертизи № 174 від 06 травня 2015року є холодною зброєю колюче ріжучої дії і виготовлений саморобним способом за допомогою верстатного обладнання, наніс один удар в область лівого передпліччя інспектору - снайперу штурмового взводу батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_15 , чим заподіяв останньому колото - різану рану лівого передпліччя, яка, згідно з висновком судово медичної експертизи № 1838-ая/15 від 20 травня 2015 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Хуліганські дії ОСОБА_7 були припинені 26 квітня 2015 року о 21 год. 15 хв., коли він був затриманий працівниками штурмового взводу батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС України в Харківській області.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільств, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї та холодної зброї, пов`язані з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку та який припинив хуліганські дії.

Крім того, 26 квітня 2015 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у формі хронічного бредового розладу, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, знаходячись біля земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_10 , який працював на огороді, діючи безпричинно, виказував на адресу останнього претензії щодо законності його проживання за місцем свого мешкання. ОСОБА_7 став погрожувати вбивством ОСОБА_10 , на що останній не реагував, оскільки не сприйняв дану погрозу як таку,яка може бути здійснена. ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_10 не реагує на його погрози, пішов в бік свого будинку, за адресою АДРЕСА_1 та повернувся до ОСОБА_10 , тримаючи в руках двоствольну мисливську рушницю16 калібру виробництва СРСР моделі «ТОЗ-Б», 1953 року виготовлення, яка згідно з висновком судово- балістичної експертизи № 212 від 05 серпня 2015 рокує стандартною вогнепальною зброєю заводського виготовлення та, діючи із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загально прийняті в суспільстві норми і правила поведінки, порушуючи спокій ОСОБА_10 направив рушницю в бік останнього і почав погрожувати вбивством. ОСОБА_10 суб`єктивно розуміючи, що рушниця може бути заряджена, сприйняв погрозу ОСОБА_7 позбавити його життя як таку, що може бути здійснена, втік з огороду до свого будинку, де і викликав працівників міліції.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України, тобто погроза вбивством.

Також, ОСОБА_7 , у невстановлений у ході досудового слідства час, більш точну адресу встановити не виявилось можливим, у раніше не знайомого чоловіка у м. Харкові, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у сфері незаконного поводження з холодною зброєю, придбав ніж, який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 174 від 06 травня 2015 року є холодною зброєю колючо ріжучої дії і виготовлений саморобним способом за допомогою верстатного обладнання.

ОСОБА_7 розуміючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, приніс ніж за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , чим саме вчинив кримінальне правопорушення, яке полягало у незаконному носінні холодної зброї, яку він став зберігати за вищевказаною адресою.

Крім того, 26 квітня 2015 року у невстановлений в ході досудого слідства час ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 взяв зазначений ніж та став носити його з собою. Близько 17 год. 55 хв. під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 перебуваючи поблизу свого домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 , демонстрував даний ніж працівникам міліції. ОСОБА_7 цього ж дня о 21 год. 15 хв. було працівниками штурмового взводу батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС України в Харківській області. В подальшому ніж було вилучено працівниками міліції.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України, тобто незаконне поводження зі зброєю, що полягало у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, зазначив, що воно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в клопотанні. Крім того, прокурор зазначив, що вина ОСОБА_7 доведена і в ході судового розгляду, під час допиту потерпілих, свідків.

Захисник та законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали за доцільне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Потерпілі клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали за необхідне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру, оскільки він несе загрозу для суспільства.

ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, лише в частині пошкодження службового автомобіля працівників міліції, в іншій частині заперечував обвинувачення. ОСОБА_7 пояснював, що він не вчиняв злочинів, у яких його звинувачують, не має рушниці, того дня не погрожував вбивством ОСОБА_10 , не чинив опору працівникам міліції та не погрожував їм рушницею, не здійснював пострілів у їх бік та не наносив тілесні ушкодження ножем працівнику спецбатальйону міліції ОСОБА_15 .

Поряд з тим, суд не може прийняти до уваги такі пояснення ОСОБА_7 , враховуючи висновки експерта щодо його психічного стану та показання самого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні визнав, що він 26 квітня 2015 року вживав алкогольні напої, а саме горілку та був у стані алкогольного сп`яніння.

Крім часткового визнання вини ОСОБА_7 в судовому засіданні, його вина в скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами, які судом визнано належними та допустимими.

Із витягів з кримінального провадження № 0001596 вбачається, що від працівників правоохоронних органів надійшло повідомлення, що 26 квітня 2015 року близько 16 год. 40 хв. надійшло повідомлення про те, що поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, попереджаючи працівників міліції про небажання припиняти свої хуліганські дії, здійснив постріл з мисливської рушниці в бік останніх.

Так, ОСОБА_8 повідомив, що 26 квітня 2015 року близько 16.00 год. за адресою м. Люботин, пров. Караванський,18, ОСОБА_7 діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, пошкодив його майно та продовжуючи свої хуліганські дії, фрагментом тротуарної плитки наніс один удар по голові останньому, чим заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження.

Допитати в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 з об`єктивних, незалежних від суду причин, не вдалося, оскільки останній вже близько року перебуває в зоні АТО та не може прибути до суду та особисто приймати участь в судових засіданнях, проте засобами телефонного зв`язку повідомляв, що підтримує пояснення надані в ході досудового слідства.

З повідомлення ОСОБА_10 вбачається, що 26 квітня 2015 року близько 16 год. 20 хв. за адресою м. Люботин, вул. Ревчанська,87, ОСОБА_7 погрожував йому вбивством.

Відповідно до витягу № 4, 26 квітня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , здійснюючи опір працівникові влади, під час вчинення хуліганських дій, ножем спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я інспектора - снайпера штурмового взводу БМГБОП ОСОБА_15 , внаслідок чого ОСОБА_15 госпіталізовано з діагнозом ножове поранення нижньої третини лівого передпліччя.

З витягу №5 вбачається, що 26 квітня 2015 року о 21 год.45 хв. за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 у останнього було вилучено ніж, який він носив із собою без передбаченого законом дозволу. Вилучений ніж, відповідно до висновку експертизи №174 від 06 травня 2015 року є холодною зброєю колото ріжучої дії та виготовлений саморобним способом за допомогою верстатного обладнання (Т.2 а.с.1-6)

Відповідно до рапорту чергового Люботинського ВМ, від ДІМ ОСОБА_13 26 квітня 2015 року о 22 год. 10 хв. надійшов рапорт проте, що ним спільно зі слідчим СВ Люботинського ВМ майором міліції ОСОБА_12 було здійснено виїзд за викликом ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_2 щодо конфлікту з сусідом. Під час виїзду встановлено,що конфлікт мав місце з сусідом ОСОБА_7 , 1957 р.н., який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , який на вимогу працівників міліції надати пояснення з приводу конфлікту, відмовився надавати пояснення, висловлювався в адресу працівників міліції нецензурною лайкою, здійснив постріл вгору з мисливської рушниці та почав погрожувати вбивством працівникам міліції. Крім того, ломом пошкодив службовий автомобіль Люботинського ВМ «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_1 (на синьому фоні), а саме розбив лобове, заднє бокове скло, порізав заднє ліве колесо. Працівниками БМГБОП ОСОБА_7 був затриманий та доставлений до Люботинського ВМ.

Під час огляду місця події вилучено мисливську рушницю «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_2 , 1963 року випуску, калібру 16 мм, зареєстровану Дзержинським РВ ХМУ, дозвіл № НОМЕР_3 від 01 січня 2006 року на ОСОБА_16 ,1974 р.н., який мешкає за адресою АДРЕСА_3 (Т.2. а.с.36-37).

Змістом протоколу огляду місця події та фототаблицями (Т.2 а.с.39-44,46-60).

З протоколу затримання ОСОБА_7 вбачається, що його затримано 27 квітня 2015 року. Під час затримання в домоволодінні ОСОБА_7 вилучено патрони до мисливської рушниці, гільзи (Т.2 а.с.177-178).

Відповідно до довідки КП «Люботинська цетральна міська лікарня» від 27 квітня 2015 року, ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (Т.2 а.с.179)

З висновку судово балістичної експертизи № 212 від 05 серпня 2015 року двоствольна мисливська рушниця 16 калібру виробництва СРСР моделі «ТОЗ-Б», 1953 року випуску є стандартною вогнепальною зброєю заводського виготовлення, придатна для проведення пострілів мисливськими патронами 16-го калібру, відстріляні патрони є придатними (Т.2 а.с. 271-274)

Потерпілий ОСОБА_8 знаходився на амбулаторному лікуванні в КП «Люботинська міська центральна лікарня» з діагнозом забійно- рвана рана потиличної ділянки голови в період з 27 квітня по 12 травня 2015 року, що підтверджується довідкою з лікарні від 19 травня 2015 року № 01-01/63 (т.5 а.с.41)

Як вбачається з довідки лікаря, потерпілий ОСОБА_15 26 квітня 2015 року о 22.00 год. був доставлений ШМД № 1400 до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» з діагнозом колота різана рана н/3 лівого передпліччя (т.3 а.с.77).

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 1838-ая/15, №3113-ая/15 у ОСОБА_17 мала місце колото - різана рана лівого передпліччя. Це пошкодження утворилося від травматичної колюче-ріжучої дії острого предмета та могло бути отримане в строк, вказаний освідуваним. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкодження, а також стадією загоєння. Зазначене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень (Т.3 а.с.92).

Крім того, з висновку експерта вбачається, що показання потерпілого ОСОБА_15 , дані ним слідчому в ході допиту в якості потерпілого 13 травня та 06 липня 2015 року, а також дані ним під час проведення слідчого експерименту 08 липня 2015 року, в частині способу (механізму) та часу заподіяння йому тілесних ушкоджень не суперечать об`єктивним судово- медичним даним (т.3 а.с.92,102-103).

З висновків судово- цитологічних експертиз № 698-Ц/2015, № 697 Ц/15,№696-Ц/15, № 695-Ц/15 на ножі фрагментах клейонки, гумового коврика, двох каменях, вилучених з місця події, виявлені сліди крові потерпілого ОСОБА_15 (Т.3 а.с. 120-132).

Ніж, вилучений 26 квітня 2015 року при огляді місця події за фактом пострілу гр. ОСОБА_7 в працівників міліції за адресою м.Люботин, вул. Ревчанська,87, виготовлений саморобним способом за допомогою верстатного обладнання. Представлений ніж є холодною зброєю колюче- ріжучої дії, що підтверджується висновком судово- криміналістичної експертизи №174 від 06 травня 2015 року (Т.3 а.с. 141-143).

З висновків судово медичної експертизи № 1863-АЯ/15 від 15 травня 2015 року вбачається, що у гр. ОСОБА_8 має місце рубець волосистої частини голови, який з`явився слідом загоєння і рубцювання забійно рваної рани, яка утворилася в результаті прямої ударної дії тупим предметом (або в співударі об тверду поверхню), що, ймовірно, мав ребро, та не відобразив у цьому ушкодженні своїх індивідуальних ознак.

Ця рана утворилася незадовго до первинного звернення за медичною допомогою 27 квітня 2015 року, можливо й під час подій, що вказані в постанові про призначення експертизи, про що свідчать морфологічні ознаки ушкодження та його клінічний перебіг, описані в медичній документації (Т.3- а.с.43-44).

Крім того, в судовому засіданні потерпілі та свідки злочину, які попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, та які надали присягу, наддали пояснення щодо обставин вчинення злочинів ОСОБА_18 .

Потерпілий ОСОБА_10 , попереджений про кримінальну відповідальність, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 26 квітня 2015 року зранку він разом з дружиною ОСОБА_11 працював на земельній ділянці, за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 . Через деякий час вони почули крики та нецензурну лайку, але не зрозуміли звідки вони лунають та від кого, бо поряд на огородах працювали сусіди і продовжили займатися своїми справами. Потерпілий зазначив, що коли шум почав посилюватися вони з дружиною, яка була в іншому боці огороду, переглянулися, бо начебто крики лунали до них, але потім вони стали доносились в іншу сторону, тому вони не могли зрозуміти, що коїться. Потім потерпілий почув питання : «хто ви, що ви тут садите, стріляти чи ні?», обернувся, але нікого не було. Лук`янов з дружиною продовжували працювати, знову почули крик, потерпілий обернувся і побачив ОСОБА_7 з рушницею, направленою на нього і запитання стріляти чи ні. ОСОБА_19 подав дружині знак, щоб вона тікала з огороду, крім того на подвір`ї знаходилася і їхня маленька дитина. Потерпілий бачив ОСОБА_7 з рушницею, направленою на нього, тому мав всі підстави сприймати для себе дії ОСОБА_7 як реальну загрозу вбивством. ОСОБА_10 відчув загрозу своєму життю та життю та здоров`ю своєї родини, у нього виникло почуття тривоги та неспокою, тому він побоювався, що ОСОБА_7 міг реалізувати свої наміри та здійснити постріл. В зв`язку з чим, ОСОБА_10 попросив ОСОБА_7 щоб той заспокоївся і побіг до будинку викликати міліцію.

Як пояснив сам потерпілий він з ОСОБА_7 раніше особисто знайомий не був, знав, що він мешкає поряд, неприязних стосунків у них не було, але така поведінка озброєного сусіда змусила його побоюватися її здійснення.

Через деякий час приїхала за викликом слідчо оперативна група у складі слідчого ОСОБА_12 та ДІМ ОСОБА_13 , водія ОСОБА_14 , які зайшли до будинку ОСОБА_10 , запитали що трапилося, а потім всі разом вирушили до ОСОБА_7 , щоб з`ясувати у нього обставини конфлікту.

ОСОБА_10 разом з працівниками міліції пішов огородами до ОСОБА_7 , один міліціонер пішов вперед, потерпілий з двома іншими залишився на межі. Потім міліціонер розвернувся і почав відходити, на запитання ОСОБА_19 , що трапилося він показав на ОСОБА_7 , який стояв на веранді свого будинку з рушницею, направленою в бік працівника міліції. ОСОБА_7 почав голосно кричати до міліціонерів, чого вони до нього приїхали, що їм треба, кричав, що вони не мають права. ОСОБА_10 ще деякий час знаходився там, потім став йти додому. В цей час ОСОБА_7 навів рушницю на одного з працівників міліції потім перевів її на ОСОБА_10 , потерпілий побіг і пролунав постріл, потім потерпілий бачив як бігли працівники міліції.

Потерпілий пояснив, що того дня ОСОБА_7 бачив двічі з рушницею, раз на огороді і раз на веранді його будинку.

Більше потерпілий ОСОБА_7 того дня не бачив, за рекомендаціями працівників міліції з будинку не виходив.

Допитаний в судовому засіданні, в якості потерпілого, ОСОБА_12 , пояснив, що 26 квітня 2015 року зранку заступив на добове чергування в ОСОБА_20 . Після обіду, близько 17.00 год. надійшло повідомлення від чергового, що надійшов дзвінок від гр. ОСОБА_19 , вулицю де мешкає заявник свідок не пам`ятає, що у нього відбувається конфлікт із сусідом, останній погрожує йому зброєю. Слідчо оперативна група їхала з минулого виклику. Поїхали на виклик слідчий ОСОБА_12 , ДІМ ОСОБА_13 , водій ОСОБА_14 , які були у форменному одязі.

ОСОБА_21 пояснив, що коли слідчо- оперативна група приїхали до ОСОБА_10 за викликом, він відчинив двері та пояснив, що вдень вони з дружиною поралися на городі, до них підійшов сусід, який погрожував зброєю, погрожував застрелити його .

Щоб розібратись група вирішили йти до ОСОБА_22 . Працівники міліції пішли через огород ОСОБА_19 , він пішов з ними. Перший йшов ОСОБА_13 , потім ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , за ними ОСОБА_10 .

Коли вже приблизилися до будинку ОСОБА_7 то побачили, що двері на веранду були відчинені, із за дверей виглядав ОСОБА_7 з рушницею в руках.

ОСОБА_12 пояснив, що він чітко бачив, що рушниця направлена на нього, в той момент коли він розвертався, пролунав хлопок, схожий на постріл, працівники міліції тихо відійшли до будинку заявника ОСОБА_10 .

Слідчо- оперативна група оббігла за будинком, зателефонували черговому, повідомили про обстановку, попросили підкріплення. Суприкін на службовому автомобілі поїхав до відділку за відповідальною особою.

Потерпілий пояснив, що коли вони з ОСОБА_13 перебували в будинку ОСОБА_10 , то побачили, що до будинку сусіда ОСОБА_7 під`їхала швидка медична допомога. Потім ОСОБА_12 разом з ОСОБА_23 поїхали до будинку, де стояла швидка, машину залишили на вулиці, трохи не доїжджаючи двору ОСОБА_7 . Коли працівники міліції пройшли на подвір`я, то там знаходився чоловік, якому вже надавали медичну допомогу, у нього була перебинтована голова.

Чоловік пояснив, що сьогодні вдень у нього відбувся конфлікт з ОСОБА_7 , який пошкодив йому паркан та вдарив його по голові плиткою. Чоловіка забрала швидка.

Потім приїхав ОСОБА_24 , який разом з ОСОБА_23 вів переговори з ОСОБА_7 , намагався його заспокоїти, просив віддати зброю.

ОСОБА_12 пояснив, що він в цей час разом з іншими міліціонерами стояв на вулиці поряд зі службовим автомобілем, задля того, щоб не допустити до двору сторонніх осіб. Потім з двору вийшов ОСОБА_22 з рушницею, працівники міліції стали відходити, поряд з автомобілем залишився лише ОСОБА_24 . ОСОБА_7 став наближатися до автомобіля, дістав ніж. Ближче всіх до ОСОБА_7 стояв ОСОБА_24 , якому ОСОБА_22 став говорити: «чи ти самий сміливий, тобі більше всіх треба чи тобі набридло жити». ОСОБА_24 : «відповів, що він не самий сміливий і що він зараз піде». ОСОБА_14 сказав ОСОБА_7 , що він зараз забере автомобіль і всі відійдуть, але ОСОБА_22 кричав, щоб автомобіль ніхто не чіпав.

ОСОБА_7 розбив скло автомобіля, відтовкав автомобіль до свого двору та почав по ньому бити якимось предметом, схожим на трубу.

Потім ОСОБА_7 заходив до свого двору, виходив, продовжував бити автомобіль, витягнув з нього особисті речі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім працівників міліції за цим всім спостерігав і сусід ОСОБА_7 ОСОБА_25 .

Будинок ОСОБА_7 був оточений, сусідів попередили, щоб ті не виходили з будинків.

Близько 21.00 год. приїхали бійці спецбатальйону, які згодом і затримали ОСОБА_7 .

Більше потерпілий ОСОБА_12 щодо обставин справи ніяких пояснень надати не міг, очевидцем затримання ОСОБА_7 він не був.

Так потерпілий ОСОБА_13 , допитаний в судовому засіданні, підтримав раніше надані ним пояснення та повідомив наступне.

Він 26 квітня 2015 року, це була неділя, знаходився в складі слідчо-оперативної групи на добовому чергуванні. В другій половині дня надійшло повідомлення до чергової частини про сварку між сусідами по вул. Ревчанській, номера будинку потерпілий не пам`ятає. ОСОБА_13 разом з слідчим ОСОБА_12 , міліціонером - водієм ОСОБА_14 , в форменому одязі, приїхали на вул. Ревчанську. Зайшли в двір вийшов господар, також вдома були дружина з малою дитиною і поскаржилися на сусіда, який живе в огороді напроти по пров. Караванському. Сказали, що сусід без причин погрожував мисливською рушницею.

Слідчо оперативна група через огород, так як вони суміжні, пішли на територію, до будинку на який вказав ОСОБА_10 , ОСОБА_26 йшов перший за ним ОСОБА_21 чи ОСОБА_27 , потерпілий не пам`ятає. ОСОБА_13 побачив навпроти чоловіка, який стоїть на порозі кричить «стой, буду стрілять!», побачив в його руках мисливську рушницю, яка була направлена на них, вони зупинилися, ОСОБА_26 хотів повернутися, почув вистріл, тоді показав іншим, щоб тихо відходили. Спокійно розвернулися і пішли. Одійшли метрів 20, там на сусідніх огородах були сусіди, які садили картоплю, тоді міліціонери вернулися до будинку потерпілого, доповіли черговому начальнику, ОСОБА_13 і ОСОБА_12 залишилися охороняти, спостерігали за ОСОБА_7 зі сторони огороду, щоб він не втік.

Після того, доповіли керівництву відділу, підтягнулися працівники міліції, через деякий час по пров. Караванському оточили будинок, де мешкає ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_13 почув крики, шум як б`ється машина, стук, скло б`ється, і побачив ОСОБА_7 з монтіровкою. ОСОБА_7 бив службову ОСОБА_28 , яка стояла біля двору, біля будинку ОСОБА_22 , вона була з розпізнавальними знаками, з стрічкою, з синіми номерами, написано міліція. Це було тривалий час, після цього ОСОБА_13 вернувся до свого місця де повинен був стояти, де й стояв до темноти, поки не приїхав спецпідрозділ, який зайшов у двір, затримав ОСОБА_22 , вилучили у нього ніж, мисливську рушницю, боєприпаси. Безпосередньо при затриманні присутній не був.

Потерпілий ОСОБА_14 допитаний в якості потерпілого, пояснив, що він перебуває на посаді міліціонера - водія ОСОБА_29 , 26 квітня 2015 року знаходився на добовому чергуванні. Від чергового отримали повідомлення, що надійшов сигнал від громадянина, про те, що сусід погрожував йому зброєю, виїхали на виклик він, ОСОБА_26 , ОСОБА_21 .

Спочатку пішли до двору заявника, щоб з`ясувати обставини, потім через огороди пішли до сусіда, потерпілий йшов останнім. Метрів за 5-10 побачили чоловіка, у нього щось було в руках, кричали: «стояти міліція», потім ОСОБА_26 сказав усім відходити, потім почули постріл. Відійшли через огороди, прибуло підкріплення. Службовий автомобіль стояв по пров. Караванському, там вже стояла швидка, яка забирала сусіда ОСОБА_7 з пробитою головою.

Потім ОСОБА_14 стояв в оточенні на вулиці, його завдання не підпускати сторонніх осіб. Ключі від автомобіля весь час знаходилися у ОСОБА_14 тому він не знає яким чином автомобіль опинився поблизу двору ОСОБА_22 . Про те, що автомобіль розбитий він дізнався пізніше від керівництва.

ОСОБА_15 , допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого, пояснив, що він працює в БМ ГБОП на посаді інспектора - снайпера штурмового взводу, 26 квітня 2015 року йому надійшло повідомлення від чергового про терміновий вихід на роботу по тривозі.

Прибувши на роботу, йому та групі провели інструктаж, повідомили, що надійшло повідомлення про те, що в м. Люботин озброєна особа погрожує здоров`ю і життю людей, здійснила напад на працівників міліції.

Озброївшись група виїхала на місце. Точної адреси потерпілий не пам`ятає, зазначав, що вони швидко приїхали до м. Люботин, будинок знаходився у приватному секторі. ОСОБА_15 пояснював, що за місцем виклику на вулиці він бачив розбитий службовий автомобіль працівників міліції. На місці командир провів інструктаж, повідомив, що у дворі знаходиться озброєна особа. Зайшовши до двору обійшли будинок зі сторони огороду, на вулиці було темно, погано видно, всі були з радіостанціями, озброєні, в форменому одязі, підійшли до будинку. Спочатку з ОСОБА_7 вели переговори командир та його заступник. Потім командир по радіостанції повідомив, що ОСОБА_7 знаходиться в центрі двору, описав його, двір, розташування будинку.

Потерпілий пояснив, що почали заходити з рогу будинку, бачили ОСОБА_22 зі спини, він стояв в центрі двору, спиною до працівників спецбатальйону, які почали повільно просуватися до нього з метою затримання. ОСОБА_7 повернувся, йому була дана команда «руки вверх, не рухатись, міліція», при цьому він міг бачити, що до нього наближаються саме працівники міліції, оскільки вони голосно попереджали про це, були у форменому одязі, до того ж з ним вели переговори працівники міліції.

ОСОБА_7 став кричати у відповідь працівникам міліції, щоб ті не рухалися, поліз рукою за пазуху. ОСОБА_15 прискорився, потягнувся лівою рукою до ОСОБА_7 , щоб зупинити його руку, в цей момент ОСОБА_22 наніс йому короткий удар ножем зверху вниз правою рукою.

Як пояснював потерпілий все відбулося дуже швидко, він відразу не відчув удару, лише коли ОСОБА_22 завели руки за спину при затриманні, ОСОБА_15 побачив, що у нього з руки текла кров. Удар прийшовся в ліве передпліччя. Потерпілому надали медичну допомогу, після чого його на місці події вже не було.

З пояснень потерпілого вбачається, що відповідно до його посади, функціональних обов`язків, він виконує обов`язки з охорони громадського порядку та припиняв хуліганські дії ОСОБА_7 , тобто виконував правоохоронні функції. З матеріалів справи вбачається, що потерпілий дійсно перебуває на посаді інспектора - снайпера БМГБОП та 26 квітня 2015 року здійснював виїзд для затримання ОСОБА_7 , який погрожував працівникам міліції вбивством з мисливської рушниці.

Таким чином, встановлено, що потерплий ОСОБА_15 , виконуючи функції по охороні громадського порядку, отримав тілесні ушкодження ножем від ОСОБА_7 , який чинив йому опір при затриманні.

Пояснення потерпілого ОСОБА_15 узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та висновками експерта, а також знайшли своє підтвердження в ході допиту свідків.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_30 , попереджений про кримінальну відповідальність, надав наступні пояснення.

ОСОБА_30 працює інспектором снайпером штурмового взводу БМГБОП, 26 квітня 2015 року отримав повідомлення від чергового про терміновий вихід на роботу по тривозі. В підрозділі всім провели інструктаж, група озброїлися, екіпірувалася, повідомили, що в м. Люботин озброєна особа, в стані алкогольного сп`яніння, погрожувала здоров`ю і життю інших людей, стріляла в працівників міліції.

На місці було проведено ще інструктаж, розбилися на дві групи. Командир повідомив, що він іде на переговори, інші мали обійти будинок і зайти з заднього входу. ОСОБА_31 пояснював, що було чути, що велися переговори. Група направилася обходити будинок. Попереду йшов ОСОБА_32 , потім ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_31 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що коли вони дійшли до місця розташування, то почули, що хтось із перших працівників сказав: «стояти, руки вверх, міліція», побачили ще один будинок, зрозумівши, що їх допомога тут не потрібна, три працівники пішли оглядати будинок, оскільки була інформація, що в будинку є ще особа та зброя.

В ході огляду будинку, знайшли жінку в нетверезому стані, яку вивели на вулицю, де вже побачили, що ОСОБА_7 затримали, а також кров у дворі, ніж на землі та травмованого в руку ОСОБА_15 .

ОСОБА_31 також пояснював, що він бачив, що ОСОБА_7 поліз рукою за пазуху, а працівники пішли на його затримання, йому стало зрозуміло, що 3 бійців для затримання ОСОБА_22 достатньо, тому він з іншими міліціонерами направився оглядати будинок. Затримання ОСОБА_22 проходили без його участі.

Після завершення огляду він на вулиці вже побачив затриманого ОСОБА_22 , ніж на землі та пораненого ОСОБА_15 .

Зі слів свідка ОСОБА_38 йому було очевидно, що поранив ОСОБА_15 . ОСОБА_7 ножем, який лежав у дворі.

Також ОСОБА_30 пояснював, що по приїзду в м. Люботин він побачив розбитий службовий автомобіль, було багато працівників міліції, говорили, що в будинку озброєний чоловік. На вимоги працівників спецбатальйону ОСОБА_7 не реагував, навпаки поліз за пазуху, тому з його боку була небезпека.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_39 пояснював, що він працює інспектором снайпером БМГБОП, 26 квітня 2015 року йому від чергового надійшло повідомлення про терміновий вихід на роботу по тривозі.

В підрозділі провели інструктаж, повідомили, що в м. Люботин озброєна особа з рушницею погрожує життю і здоров`ю людей, стріляв в працівників міліції.

На місці командир провів ще інструктаж, командир із заступником пішли на переговори, а інші обходили будинок з тильного боку, вперед пішли ОСОБА_32 і ОСОБА_34 , він йшов позаду із щитом. Перші двоє пішли до ОСОБА_22 , а інші пішли оглядати будинок, бо була інформація, що там може бути ще хтось та зброя. В будинку знайшли жінку, яку вивели на подвір`я, де і побачили затриманого ОСОБА_22 в наручниках, кров і ніж на землі, хтось кричав, щоб дали аптечку, сказали, що поранили ОСОБА_15 .

Крім того, свідок ОСОБА_39 пояснив, що коли по рації пройшла команда, що ОСОБА_7 стоїть в центрі двору, в руках у нього нічого не було, то ОСОБА_34 і ОСОБА_32 пішли вперед, обійшли будинок і прийняли рішення йти на затримання ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що 26 квітня 2015 року він за повідомленням чергового прибув на виклик до підрозділу, де провели інструктаж, повідомили, що в м. Люботин озброєна особа з рушницею погрожує життю і здоров`ю інших людей, стріляв в працівників міліції.

В м. Люботин, коли ми приїхали за викликом нам командир провів інструктаж, командир із заступником пішли на переговори, а інші обходили будинок з тильного боку. ОСОБА_40 пояснив, що він був щитовим, перед ним йшли ОСОБА_32 і ОСОБА_34 , по рації надійшла інформація, що ОСОБА_7 знаходиться в центрі двору, в руках у нього зброї немає. На затримання ОСОБА_7 направилися ОСОБА_32 і ОСОБА_34 , інші пішли перевіряти будинок, оскільки була інформація, що там може бути зброя, інші особи. В будинку була жінка, більше в будинку нікого не було, зброю не знайшли. Після цього вийшли на подвір`я почули шум, чоловіка у наручниках, кров та ніж на землі, ОСОБА_41 накладали турникет на руку.

Свідок ОСОБА_42 , попереджений про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді міліціонера - підривника БМГБОП, 26 квітня 2015 року отримав повідомлення від чергового про те, що необхідно терміново прибути до підрозділу. Командир в підрозділі провів інструктаж, повідомив, що озброєний чоловік чинить опір працівникам міліції, озброївшись виїхали на місце пригоди в м. Люботин, для забезпечення громадського порядку, на місці ще раз провели інструктаж.

Два працівники першими пішли на переговори з ОСОБА_22 , інші сформувавши групу чекали вказівок. ОСОБА_42 пояснив, що підійшли до будинку у складі ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_35 і він, отримали команду на затримання. ОСОБА_42 був замикаючим, він мав бути на підтримці у колег.

Почувши команду «підтримка» ОСОБА_42 виконав її, але враховуючи значний проміжок часу від дня пригоди до допиту він не пам`ятає у кого був на підтримці.

Свідок ОСОБА_42 не був безпосереднім учасником затримання ОСОБА_7 , оскільки він оглядав будинок, в якому знайшли жінку. Після огляду будинку ОСОБА_42 побачив, що ОСОБА_7 вже затримали, пораненого ОСОБА_15 , ніж.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснив, що 26 квітня 2015 року взвод було піднято по тривозі, були вихідні дні, він не пам`ятав яке число було, приїхали на базу, переодяглися, отримали все що потрібно, отримали інструктаж від командира, попрямували в місто Люботин. Приїхали до м.Люботин, командир батальйону був уже на місці, було багато міліції. Отримали інформацію, що в будинку знаходитися людина зі зброєю, яка загрожує співробітникам міліції і людям. Прийняли рішення увійти в будинок з городу, там була хвіртка. Але заходити з хвіртки потрібно було тоді, коли закінчаться переговори. Він був в домі. Зайшли в хвіртку, підійшли з -за рогу, почули голос, ясно, що людина була на вулиці. Визначили, що він вже був без зброї. ОСОБА_34 і ОСОБА_32 пішли на ОСОБА_7 , сказали «стояти міліція!» ОСОБА_44 розвернулася до них, сказав їм стояти і в якийсь момент, ОСОБА_7 поліз рукою в кишеню і вдарив ОСОБА_45 ножем. Відразу його скрутили і в бік відійшли, одягли наручники.

Як встановлено в судовому засіданні, свідки, враховуючи їх посади та обов`язки, виконували правоохоронні функції з охорони громадського порядку.

Свідок ОСОБА_46 пояснила, що вона 26 квітня 2015 року знаходилася вдома, за адресою АДРЕСА_1 . Зранку вона бачила, що сусіди ОСОБА_22 працювали на огороді, потім близько 14.00 год. почула шум, сварку, але не зрозуміла де і між ким вона відбувається.

Потім, знаходячись в будинку, ОСОБА_46 почула вистріл, глухий шум, але вона подумала, що то петарда. Вийшовши з будинку ОСОБА_46 побачила на вулиці міліцейський автомобіль. Через деякий час свідок побачила, що машина стоїть побита ближче до двору ОСОБА_7 . Згодом хтось із сусідів розповів їй, що один сусід пробив іншому сусіду голову, потім сказали, що то ОСОБА_22 розбив голову ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_46 не була безпосереднім очевидцем подій.

Свідок ОСОБА_47 повідомила, що вона очевидцем подій не була, того дня

прийшла додому, коли вже біля двору ОСОБА_7 перебували працівники міліції.

Зі слів чоловіка їй стало відомо, що ОСОБА_7 посварився з сусідом ОСОБА_48 , більше нічого їй особисто не відомо.

Свідок ОСОБА_25 , який є товаришем ОСОБА_7 і підтримує з ним дружні стосунки близько 20 років, пояснив, що він мешкає за адресою АДРЕСА_4 . Близько 16.00 год. ОСОБА_25 вийшов з двору і побачив на вулиці працівників міліції, від яких дізнався, що ОСОБА_7 «буяне» та запропоновував підти його заспокоїти.

ОСОБА_25 пройшов до двору ОСОБА_7 почав вмовляти останнього заспокоїтися і сказав, що працівники міліції хочуть з ним поговорити, але той відповів, що йому все набридло, але направився на вихід з двору.

ОСОБА_25 виходив з двору першим, за ним ОСОБА_7 , а на дворі стояли працівники міліції, які почали відходити назад і кричати, що у ОСОБА_7 в руках ніж. Як пояснював сам ОСОБА_25 , коли він обернувся, то в руках у ОСОБА_7 щось блищало, але він не може точно визначити, що це був ніж.

Потім ОСОБА_7 з працівниками міліції пішов до двору, де вони спілкувались, а ОСОБА_25 пішов до магазину.

Після того, ОСОБА_25 ще кілька разів підходив до ОСОБА_7 ,

але заспокоїти його не вдалося.

Як пояснив сам свідок, 26 квітня 2015 року він вживав алкогольні напої, ОСОБА_7 також перебував у стані алкогольного сп`яніння, був схвильований.

Таким чином, дослідивши всі матеріали кримінального провадження, допитавши учасників провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю.

Поряд з цим, суд не може залишити без увагу й висновки судово- психіатричної експертизи щодо психічного стану ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану в психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Предмет доказування під час досудового розслідування щодо примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, що випливають зі ст. 91 КПК, яка визначає коло обставин, що підлягають доказування у кримінальному проваджені. По-перше, в цій статті не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального провадження, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння. По-друге, найважливіше значення має питання про наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування.

Слід мати на увазі, що небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою має важливе значення для обґрунтованого експертного висновку про психічний стан особи, який є підставою для визнання судом цієї особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, неосудною або обмежено осудною. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 2 ст. 20 КК України).

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до норм КПК України застосування примусових заходів медичного характеру, встановлених статтею 94 Кримінального кодексу України, до осіб, які визначені у статті 93 Кримінального кодексу України, проводиться за ухвалою суду або постановою судді. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ч.1 ст. 25 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, яким надається психіатрична допомога, мають права і свободи громадян, передбачені Конституцією України та законами України. Обмеження їх прав і свобод допускається лише у випадках, передбачених Конституцією України, відповідно до законів України.

Можливість примусової госпіталізації особи передбачена і "Принципами захисту психічно хворих осіб та поліпшення психіатричної допомоги", затверджених Генеральною Асамблеєю ООН (резолюція 46/119 від 17 грудня 1991 року).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 25 травня 2015 року, ОСОБА_7 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі хронічного бредового розладу. За своїм психічним станом на даний час не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_7 перебував в стані зазначеного вище психічного захворювання, при якому не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом (т. 2 а.с. 252-255).

Оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що мали місце кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.129, ч.1 ст. 263, ч.1,4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 вчинив ці суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання і згідно висновку стаціонарної психіатричної експертизи ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_7 вчинив злочини невеликої, середньої тяжкості та тяжкий злочин. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічного бредового розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо або неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Також суд не може залишити без уваги й той факт, що ОСОБА_7 вчинено умисні злочини із застосуванням зброї, при цьому двом особам нанесено тілесні ушкодження та існувала загроза життю і здоров`ю значної кількості людей.

Таким чином, враховуючи акт стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 37 від 25 травня 2015 року, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати - віднести на рахунок держави.

Цивільний позов необхідно залишити без розгляду, що не перешкоджає зверненню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 17, 177, 178, 242,332,503,508,509, 512, 513 КПК України, ст.ст. 18, 19, 91-94 КК України, ст.ст. 3,19, 25 Закону України «Про психіатричну допомогу», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом

Копію ухвали скерувати для виконання в Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та Комунальний заклад охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» для відома.

Цивільний позов автогосподарства ГУМВС України в Харківській області - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу та його представнику, що вони що не позбавлені можливості звернутись до суду в порядку цивільного судочинства після набрання ухвалою законної сили.

Судові витрати за проведення судово- балістичної експертизи № 212 від 05 серпня 2015 року в сумі 1841,40 грн., судово дактилоскопічної експертизи № 172 від 06 травня 2015 року в сумі 613, 80 грн., судово дактилоскопічної експертизи № 171 від 06 травня 2015 року в сумі 613, 80 грн., судово криміналістичної експертизи № 174 від 03 травня 2015 року в сумі 613, 80 грн., судово трасо логічної експертизи № 173 від 06 травня 2015 року в сумі 613, 80 грн судово товарознавчої експертизи № 4976 від 13 травня 2015 року в сумі 307,50 грн., судової авто технічної експертизи № 4977 від 18 травня 2015 року в сумі 1230,00 грн., а всього в розмірі 5834,10 (п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 10 копійок) віднести на рахунок держави.

Речові докази, вказані на а.с. 134-141 т.2:

- двоствольну мисливську рушницю моделі «ТОЗ-Б», 1953 року випуску, 1 некоплектний патрон та 5 гільз, ніж, упаковані та опечатані біркою, які зберігаються в камері схову Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знищити;

- фрагмент гумового килимка зі слідами РБК, два камені зі слідами РБК, металевий притиск від папки планшетки, осип скла, цвяходір, фрагмент тротуарної плитки, які знаходяться в камері схову СУ ГУМВС України в Харківській області знищити;

- чотири відрізки липкої стрічки зі слідами рук, фрагмент плівки зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- спецзасіб ПР -73 (гумовий кийок), фотоапарат марки «Сanon A 3400 IS» - повернути власнику Люботинському ВМ Харківського ВМ ГУМВС України в Харківській області.

Ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру можуть подати: законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Апеляція на ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суддя(підпис) ОСОБА_1