Справа № 592/6181/16-к
Провадження № 1-кп/592/387/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0002024, відомості за яким 05.05.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який утримується в Сумському слідчому ізоляторі, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який офіційно ніде не працевлаштований та офіційно ніде не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, який має незакінчену вищу освіту, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, інваліда 2 групи за загальним захворюванням (туберкульоз) , раніше неодноразово засудженого:

- 14.03.2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 16.07.2002 року;

- 16.02.2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців, вирок набрав законної сили 29.04.2004 року;

- 10.03.2006 року умовно-достроково звільненого з Первомайської виправної колонії Харківської області (№ 117) за постановою Первомайського міського суду Харківської області від 03.03.2006 року на підставі ст. 81 КК України (в редакції 2001 року) на невідбутий строк 30 днів;

- 01.12.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 395, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 місяців, вирок набрав законної сили 16.03.2010 року, відомості про звільнення відсутні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 05.05.2016 року ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки чужого майна із приміщення кв. АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , вступив у злочинну змову з невстановленою особою. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, переконавшись, що їхні дії є непомітними для оточуючих, попередньо розподіливши ролі між собою: невстановлена особа залишилася на ґанку вищевказаного будинку та почала спостерігати за обстановкою навколо для того, щоб в разі небезпеки повідомити ОСОБА_8 про появу сторонніх осіб, в тому числі й господарів квартири. В цей час, 05.05.2016 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_8 , шляхом підбору ключа, проник до вищезазначеної квартири, звідки викрав майно ОСОБА_5 , а саме: - грошові кошти в сумі 4700 гривень; - два золотих ланцюжка 585 проби, вагою 18,5 г, плетіння бісмарк , залишковою вартістю 11023 гривні 97 копійок кожен, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2278 від 14.06.2016 року; - золотий ланцюжок 585 проби, вагою 6 г, плетіння поле , залишковою вартістю 3575 гривень 34 копійки, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2278 від 14.06.2016 року, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 30323 гривні 28 копійок. Викраденим майном ОСОБА_8 та невстановлена особа розпорядились на власний розсуд.

Умисні протиправні дії ОСОБА_8 , які виразилися в таємному, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторному, з корисливою метою, викраденні чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 30323 грн. 28 коп. , були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючими ознаками якої є крадіжка, вчинена повторно , за попередньою змовою групою осіб та поєднана із проникненням у житло .

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду про те, що 05.05.2016 року він дійсно вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: - грошових коштів в сумі 4700 грн. та трьох золотих ланцюжків за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати та призначити йому покарання у виді обмеження волі, враховуючи його вкрай незадовільний стан здоров`я.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , допитаного у відкритому судовому засіданні, який пояснив суду про те, що про вчинений злочин йому відомо зі слів сина. Цивільний позов до ОСОБА_8 він не пред`являв. З видом та мірою покарання при призначенні покарання ОСОБА_8 він згодний з думкою прокурора.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , допитаної у відкритому судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що про вчинений злочин їй відомо зі слів сина.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаного у відкритому судовому засіданні, який пояснив суду про те, що вказаний злочин вчинили дві особи.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаного у відкритому судовому засіданні, який пояснив суду про те, що йому відомо, що вказаний злочин вчинили дві особи.

Висновком експерта (трасологічної експертизи) № 907 від 24.06.2016 року, згідно висновкам якого: 1. Слід матеріалу розміром 10 х 25 мм, виявлений на поверхні шафи, відкопійований на відрізок липкої стрічки, вилучений 05.05.2016 року в ході огляду місця події за фактом крадіжки майна та грошових коштів у ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3 придатний для встановлення групової належності матеріалу, що його залишив для ідентифікації слід непридатний. 2. Слід матеріалу, залишений виробом з такими ж виступаючими елементами малюнку, що й на рукавичках, вилучених у ході огляду місця події від 05.05.2016 року території на розі будинку, що по АДРЕСА_4 у ОСОБА_8 , 1978 р. н. .

Ілюстративною таблицею додатком 1 до висновку експерта № 907 від 24.06.2016 року, в якій: - на малюнку 1.1. зображена лицьова сторона конверту, в якому об`єкт надійшов на дослідження; - на малюнку 1.2. зображена зворотна сторона конверту, в якому об`єкт надійшов на дослідження; - на малюнку 1.3. зображений аркуш паперу, на який наклеєно відрізок липкої стрічки зі слідом матеріалу, наданим на дослідження (вигляд аркуша з лицьової сторони) ; - на малюнку 1.4. зображений аркуш паперу, на який наклеєно відрізок липкої стрічки зі слідом матеріалу, наданим на дослідження (вигляд аркуша зі зворотної сторони) ; - на малюнку 1.5. зображена лицьова сторона конверту, в якому рукавички надійшли на дослідження; - на малюнку 1.6. зображена зворотна сторона конверту, в якому рукавички надійшли на дослідження; - на малюнку 1.7. зображена пара рукавичок вилучена у ОСОБА_8 , 1978 р. н. (вигляд зі сторони долонь) ; - на малюнку 1.8. зображена пара рукавичок вилучена у ОСОБА_8 , 1978 р. н. (вигляд з протилежної сторони долонь) ; - на малюнку 1.9. зображений слід матеріалу, відкопійований на відрізок липкої стрічки; - на малюнку 1.10. зображені експериментальні відтиски рукавичок на праву та ліву руки, вилучені у ОСОБА_8 , 1978 р. н. ; - на малюнку 1.11. зображений слід матеріалу, відкопійований на відрізок липкої стрічки; - на малюнку 1.12. зображений фрагмент відтиску рукавички, що вилучена у ОСОБА_8 , 1978 р. н. ; - на малюнку 1.13. зображене упакування об`єктів дослідження після його завершення (вигляд з однієї сторони) ; - на малюнку 1.14. зображене упакування об`єктів дослідження після його завершення (вигляд з іншої сторони) ; - на малюнку 1.15. зображений номер пакету з упакованим слідом матеріалу після завершення дослідження; - на малюнку 1.16. зображений номер пакету з упакованим слідом матеріалу після завершення дослідження.

Висновком експерта (судової товарознавчої експертизи) № 2278 від 14.06.2016 року, згідно висновкам якого: 1. Загальна вартість викраденого майна, станом на момент вчинення злочину, могла становити 25623 (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять три) гривні 28 копійок. Докладніше по кожному найменуванню окремо зазначено в таблиці 1 дослідницької частини висновку.

Що стосується частини показань свідка ОСОБА_12 , то оскільки вона є рідною матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 , відтак суд вважає її показання неповністю об`єктивним, не відвертими та такими, що не повністю відповідають дійсності, бо вона є особою заінтересованою в результатах кримінального провадження.

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у повному обсязі.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_8 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_8 характеризується наступним чином.

Являється інвалідом другої групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2017 року, дата чергового переогляду 25.04.2017 року, висновок про умови та характер праці: непрацездатний на період лікування, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: лікування у фтизіатра.

Згідно довідці в. о. начальника медичної частини Сумського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Сумській області ОСОБА_13 ув`язнений ОСОБА_8 , 1978 року народження, перебуває на диспансерному обліку в медичній частині Сумського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Сумській області. Діагноз: РРТБ (01.08.2015 року) верхньої долі правої легені (інфільтративний) , Дестр + , МБТ + М + , К + , Рез. І (Н, Е, Z, S) , Рез. ІІ (Кn, Pas, Ofl) кат. 4 паліативне лікування) , ког. 3 (2015 рік) . Знаходиться на паліативному лікуванні з 06.05.2016 року до теперішнього часу. Згідно рішенню МСЕК від 24.05.2015 року йому встановлено II групу інвалідності за загальним захворюванням (туберкульоз) . Група інвалідності дійсна до 01.06.2017 року.

Мати обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться на обліку в Сумському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області з 17.10.2001 року довічно, як одержувач пенсії за віком. Розмір пенсії станом на 01.01.2016 року становить 999 грн. 00 коп. . Підстава: пенсійна справа № 802138.

Згідно довідці в. о. начальника медичної частини Сумського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Сумській області ОСОБА_13 ув`язнений ОСОБА_8 , 1978 року народження, перебуває на диспансерному обліку в медичній частині Сумського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Сумській області. Діагноз: РРТБ (01.08.2015 року) верхньої долі правої легені (інфільтративний) , Дестр + , МБТ + М + , К + , Рез. І (Н, Е, Z, S) , Рез. ІІ (Кn, Pas, Ofl) кат. 4 паліативне лікування) , ког. 3 (2015 рік) . Згідно рішенню МСЕК від 24.05.2015 року йому встановлено II групу інвалідності за загальним захворюванням (туберкульоз) . Група інвалідності дійсна до 01.06.2017 року. У зв`язку з визначеною поширеною стійкістю до дії протитуберкульозних препаратів І та ІІ рядів, на теперішній час ув`язнений ОСОБА_8 рішенням МСЕК переведений на паліативне лікування (отримує препарат ізоніазід) . Знаходиться на паліативному лікуванні з 06.05.2016 року до теперішнього часу.

Має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання.

Згідно консультативного висновку спеціаліста № 179 Сумського обласного лікувально-профілактичного закладу Сумський обласний протитуберкульозний диспансер хворому ОСОБА_8 , 1978 року народження, встановлений діагноз: РРТБ (01.08.2015 року) верхньої долі правої легені (інфільтративний) , Дестр + , МБТ + М + , К + , Рез. І (Н, Е, Z, S) , Рез. ІІ (Кn, Pas, Ofl) кат. 4 паліативне лікування) , ког. 3 (2015 рік) . Згідно рішенню МСЕК від 24.05.2015 року йому встановлено II групу інвалідності за загальним захворюванням (туберкульоз) .

Згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № 621 від 17.05.2016 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на диспансерному обліку з 1998 року з діагнозом: опійна наркоманія.

Згідно довідці обласного комунального закладу Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер від 24.05.2016 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , на диспансерному обліку не перебуває; знаходився під наглядом з 2002 року з діагнозом шизотиповий розлад; у 2003 році знятий з обліку у зв`язку з переїздом в Білопільський район село Віри; у 2009 році проходив СПЕК (судово-психіатричну експертну комісію) , діагноз: шизотиповий розлад.

Задовільно характеризується за місце проживання.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта (амбулаторної судово-психіатричної експертизи) № 252 від 16.06.2016 року ОСОБА_8 , 1978 р. н. , народився та проживає у м. Суми. Народився єдиною дитиною в родині. Батько рано покинув сім`ю, виховувся матір`ю. Спадковість, зі слів, психічними захворюваннями обтяжена бабуся по лінії матері лікувалася в психіатричній лікарні. Відвідував дитячий садок. До школи пішов з 7 років, закінчив 11 класів загальноосвітньої школи, навчався задовільно. Потім навчався в аграрному університеті, але навчання не закінчив, оскільки на 3-му курсі був засуджений. Перебував на обліку в СКМСД за хуліганство. Зі слів та за даними попередньої судово-психіатричної експертизи в армії не служив як раніше засуджений (в матеріалах кримінального провадження відомості відсутні) . Не одружений, дітей немає. Проживає з матір`ю. Протягом 5 років працював на ставку рибалкою, потім вантажником на Фрунзе-Сервіс , на даний час не працює. Характеристика інспектора Сумського ВП за місцем проживання посередня (а. с. 161) . Раніше неодноразово судимий (а. с. 147; вирок суду а. с. 149 151) . На диспансерному обліку у лікаря-психіатра СОКПНД не перебуває, знаходився під наглядом з 2002 року з діагнозом: шизотиповий розлад, у 2003 році знятий з обліку у зв`язку з переїздом в Білопільский район; у 2009 році проходив СПЕК, діагноз: шизотиповий розлад (а. с. 157) . За даними медичної карти амбулаторного хворого (архівна) ОКЗ СОКПНД № 5178 відомо: у 19-річному віці після конфлікту з матір`ю наніс собі порізи на лівому передпліччі. 26.03.2002 року вперше оглянутий психіатром на амбулаторному прийомі, куди був приведений матір`ю зі скаргами на подавлений настрій, безсоння. Встановлено діагноз: реактивний депресивний синдром. В той же вечір, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагався суїцидувати через повішання. Лікувався стаціонарно в гострому психіатричному відділенні СОКПНД з 27.03.2002 року до 04.04.2002, діагноз: гіпоманія гнівлива. F30.0 (епікриз історії хвороби) . Після виписки зі стаціонару був взятий на диспансерний облік. Регулярно оглядався амбулаторно, призначалося лікування. З 12.08.200 року до 20.08.2002 року повторно лікувався в СОКПНД у зв`язку з порушенням сну, тривогою, зниженням настрою, діагноз: шизотиповий розлад особистості. F21. 16.08.2002 року оглянутий патопсихологом, виявлено: нерівномірність розумової діяльності у вигляді зісковзувань на латентні та псевдоконкретні ознаки, аморфності, подвійності та різноплановості відповідей, викривлення процесу узагальнення, зниження критики. Для подальшого лікування переведений в денний стаціонар (епікриз історії хвороби) . Для продовження лікування в денний стаціонар не з`явився. 28.02.2003 року знятий з обліку в зв`язку з переїздом. Подальші звернення відсутні. Перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога СОНД з 1998 року, діагноз: опійна наркоманія (а. с. 159) . Зі слів, з 19-ти років вживає опіати внутрішньовенно до 6,0 мл на добу. Вживання наркотичних речовин з лютого 2016 року заперечує. Зі слів, спиртні напої вживає з 14 років, 2 3 рази на тиждень, більш детально алкогольний анамнез не повідомляє. Із перенесених захворювань відмічає хворобу Боткіна у 2000 році. Соматично страждає на туберкульоз легенів (консультативний висновок спеціаліста № 179) (а. с. 153) . З 25.04.2016 року є інвалідом II групи за соматичним захворюванням (копія довідки до акту огляду МСЕК серія 12ААА № 155574) (а. с. 155) . Тричі проходив амбулаторну судово-психіатричну експертизу при ОКЗ СОКПНД: 17.11.2003 року, акт № 488, діагноз: шизотиповий розлад; рекомендовано визнати таким, який міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; 24.03.2008 року, акт № 105, діагноз: шизотиповий розлад в анамнезі; рекомендовано визнати таким, який міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; 13.04.2009 року, акт № 101, діагноз: шизотиповий розлад в анамнезі; рекомендовано визнати таким, який міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Дані клінічного дослідження особи, виявлені під час проведення експертизи. Скарги: скарг не висловлює. Психічний стан: свідомість не порушена. Орієнтований всебічно, вірно. Доступний мовному контакту, на питання відповідає по суті. Повідомляє про себе анамнестичні дані в хронологічній послідовності. Мислення в звичайному темпі, послідовне, асоціативної торпідності не має. Пам`ять збережена. Інтелект відповідає отриманій освіті та життєвому досвіду. Фон настрою рівний. Емоційно дещо знижений. Продуктивної психотичної симптоматики (маячних ідей, галюцинацій) не виявляє. Мету експертизи розуміє вірно. Свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнає. Критичні здібності цілком збережені. Неврологічний стан: черепно-мозкові нерви без патології. Чутливість не порушена. Сухожильні, періостальні рефлекси рівні з обох сторін, середньої живості, патологічних не виявлено. Менінгіальних, патологічних знаків не виявлено. Сила в кінцівках не знижена. Координаторні проби виконує задовільно. Соматичний стан: правильної статури, помірного харчування. В області лівого передпліччя шрами від самопорізів. Шкіра та видимі слизові чисті, на обличчі нездоровий рум`янець. Частота дихання дихальних рухів 25 на хвилину, дихання поверхневе, в акті дихання беруть участь допоміжні м`язи. По всій поверхні легень розсіяні вологі хрипи. Перкуторно коробочний звук. Серце тони посилені, ритмічні. Живіт м`який, безболісний при пальпації. Печінка не збільшена. Симптом Пастернацького негативний з обох сторін. Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об`єктів експертизи: на підставі вищенаведеного комісія доходить висновку про те, що досліджуваний ОСОБА_8 виявляє ознаки шизотипового розладу в анамнезі. F21. Вказаний діагноз підтверджується анамнестичними даними про стаціонарне обстеження та лікування, даними попередніх судово-психіатричних експертиз, а також даними цього клінічного дослідження, при якому у досліджуваного виявлено: незначне зниження в емоційній сфері, відсутність психотичної симптоматики, збереженість критичних процесів. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, підекспертний не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. Про це свідчать дані про послідовний і цілеспрямований характер його дій на фоні правильного орієнтування, здатність відтворення своїх дій та поведінки оточуючих, при відсутності будь-якої психотичної симптоматики, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповіді на кожне поставлене питання (зазначені в п. 17) : 1. На даний час ОСОБА_8 виявляє ознаки шизотипового розладу в анамнезі, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. На час вчинення злочину ОСОБА_8 виявляв ознаки шизотипового розладу в анамнезі, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_8 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. 4. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_8 може давати покази та приймати участь в судовому засіданні.

Раніше неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності:

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.1997 року ОСОБА_8 був засуджений за ч. 1 ст. 222, ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, умовно з іспитовим строком 1 (один) рік, вирок набрав законної сили 18.02.1997 року;

- вироком Сумського районного суду Сумської області від 17.08.1998 року ОСОБА_8 був засуджений за ч. 1 ст. 229-6, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з відстрочкою виконання вироку на строк 1 (один) рік зі сплатою штрафу 250 грн. , вирок набрав законної сили 24.08.1998 року.

Раніше неодноразово був засуджений:

- 14.03.2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 16.07.2002 року;

- 16.02.2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців, вирок набрав законної сили 29.04.2004 року;

- 10.03.2006 року умовно-достроково звільненого з Первомайської виправної колонії Харківської області (№ 117) за постановою Первомайського міського суду Харківської області від 03.03.2006 року на підставі ст. 81 КК України (в редакції 2001 року) на невідбутий строк 30 днів;

- 01.12.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 395, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 місяців, вирок набрав законної сили 16.03.2010 року, відомості про звільнення відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (складні взаємовідносини в сім`ї, пережита душевна травма, відсутність заробітку, негативні життєві умови, складне матеріальне становище, безробіття, несприятливі житлові умови) ; - хворобливий стан винного у вчиненні злочину у зв`язку із встановленим йому діагнозом: РРТБ (01.08.2015 року) верхньої долі правої легені (інфільтративний) , Дестр + , МБТ + М + , К + , Рез. І (Н, Е, Z, S) , Рез. ІІ (Кn, Pas, Ofl) кат. 4 паліативне лікування) , ког. 3 (2015 рік) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває змісту цієї обставини, яка пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і вона вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - рецидив злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту якого вбачається, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання інвалідам і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наявність п`яти обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ч. 1 ст. 69 КК України, призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, думку прокурора, думку потерпілого ОСОБА_5 , думку обвинуваченого ОСОБА_8 , думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_14 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 69 КК України. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням стану здоров`я винного та з урахуванням інших обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України.

Крім того, що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або на інший запобіжний захід, не пов`язаний з перебуванням в СІЗО, оскільки у нього вкрай погіршився стан здоров`я. Необхідних препаратів для його лікування в умовах СІЗО немає, а він потребує спеціалізованого лікування. Він зобов`язується являтися на всі судові засідання за першим викликом. Свою вину він визнав повністю та нічим перешкоджати не збирається. Проживати він буде у своєї мами ОСОБА_12 та буде знаходитися на лікуванні в тубдиспасері, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 69 КК України, з реальним його відбуттям, відтак у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або на інший запобіжний захід, не пов`язаний з перебуванням в СІЗО, оскільки у нього вкрай погіршився стан здоров`я, слід відмовити.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 слід обчислювати з дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 05.05.2016 року з 11 години 20 хвилин.

Цивільний позов у справі потерпілим ОСОБА_5 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_8 пред`явлений не був.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 907 від 24.06.2016 року, пов`язані з проведенням трасологічної експертизи в сумі 703 (сімсот три) гривні 68 копійок, згідно довідці № 2278 від 14.06.2016 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований 06.05.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, застосований 18.05.2016 року апеляційним судом Сумської області, продовжений 24.06.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 04.07.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 19.08.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 12.10.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , слід залишити колишнім тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В строк відбування обвинуваченим ОСОБА_8 покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 05.05.2016 року до дати ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При ухваленні даного вироку судом були враховані рішення Європейського суду з прав людини, а саме:

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України (Заява № 72286/01) від 28.03.2006 року (http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/974_049) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Логвиненко проти України (Заява № 13448/07) від 14.10.2010 року, яке набуло статусу остаточного 14.01.2011 року (http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/974_651) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Кондратьєв проти України (Заява № 5203/09) від 15.12.2011 року, яке набуло статусу остаточного 15.12.2012 року (http://library.khpg.org/files/docs/.pdf) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Кушнір проти України (Заява № 42184/09) від 11.12.2014 року, яке набуло статус остаточного 11.03.2014 року (http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/974_a64) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Сергій Антонов проти України (Заява № 40512/13) від 22.10.2015 року, яке набуло статусу остаточного 22.01.2016 року (http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/974_b08) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Сокіл проти України (Заява № 9414/13) від 22.10.2015 року, яке набуло статусу остаточного 22.01.2016 року (http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/974_b20) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Луньов проти України (Заява № 4725/13) від 22.10.2015 року, яке набуло статусу остаточного 22.01.2016 року (http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/974_b09) ;

- рішення Європейського суду з прав людини у справі Яровенко проти України (Заява № 13448/07) від 06.10.2016 року (http://khpg.org/index.php?id=) ,

з метою запобігання можливого порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з можливим ненаданням заявнику адекватної медичної допомоги щодо його захворювання на туберкульоз, оскільки протягом тримання його під вартою він хоча і отримує певну медичну допомогу, вона можливо не є регулярною і систематичною та можливо не забезпечує всебічної терапевтичної стратегії лікування його захворювання на туберкульоз або попередження його погіршення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 65 67, 69, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 05.05.2016 року з 11 години 20 хвилин.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки Nокіа, модель 1280, серійний номер НОМЕР_2 із сім-картою синьо-жовтого кольору № НОМЕР_3 , запальничку білого кольору з написом на ній Фест , лезо у кількості однієї штуки, з написом на ньому London Dridge , дві зв`язки ключів з`єднані між собою: зв`язка № 1, що складається з чотирьох ключів з написами на них ЗМ made Italy та чотирьох ключів з написами ALEWU JIM , зв`язка № 2, що складається з ключа з написом на ньому КАLЕ , ключа № 2 з написом FZB , ключ з написом AVERS , ключ з написом JМА , два ключа з написом Turan , ключ з написом Universal , один металевий предмет неправильної форми, одна булавка, мобільний телефон марки Nokia , серійний номер НОМЕР_4 із сім-картою оператору мобільного зв`язку ПрАТ МТС-Україна № НОМЕР_5 , частина сім-карти, у якої витягнута міні сім-карта червоного кольору із зазначеним на ній номером: НОМЕР_6 , одна грошова сувенірна купюра номіналом 100 доларів США № В 1857692 N, одна монета номіналом в п`ять копійок, 2007 року випуску, рукавиці (2 шт. ) , слід матеріалу, які зберігаються у камері схову речових доказів СВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області, повернути власнику (законному володільцю) , оскільки це можливо без шкоди для кримінального провадження;

- грошова купюра, номіналом в 200 гривень № ПИ 3416194 та грошова купюра, номіналом 200 гривень № ЄЯ 2925599, які були передані на зберігання до банківської установи, зберігати в банківській установі;

- паспорт громадянина України НОМЕР_7 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, зареєстрований 17.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , довідка з Сумського МВК м. Суми, видана на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аркуш паперу з рукописним написом на ньому виконаним чорнилом чорного кольору, наступного змісту окулист, военный билет, копия свідотства, индификационный код , консультативний висновок спеціаліста з Сумського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру, виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були передані під охоронну розписку матері підозрюваного ОСОБА_12 ( АДРЕСА_6 ) , вважати повернутими матері ОСОБА_8 ОСОБА_12 .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 907 від 24.06.2016 року, пов`язані з проведенням трасологічної експертизи в сумі 703 (сімсот три) гривні 68 копійок, згідно довідці № 2278 від 14.06.2016 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок, відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований 06.05.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, застосований 18.05.2016 року апеляційним судом Сумської області, продовжений 24.06.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 04.07.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 19.08.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, продовжений 12.10.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, щодо ОСОБА_8 , залишити колишнім тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В строк відбування обвинуваченим ОСОБА_8 покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 05.05.2016 року до дати ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області.

Апеляційна скарга подається на вирок, ухвалений судом першої інстанції, через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (вирок) .

Апеляційна скарга може бути подана на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1