АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" вересня 2016р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
представник СІЗО №33 ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Ізюм, Харківської області, українця, громадянина України, без постійного місця проживання, с середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого:
- 02.12.2002 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 20.04.2006 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 20.07.2006 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст.ст. 185 ч.3, 395, 70, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;
-05.11.2008 року постановою Бердичівського міського суду Житомирської області звільнений умовно-достроково на 1 рік, 2 місяці, 21 день,
-07.05.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; останній раз засуджений вироком
Провадження №11-кп/794/322/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 81 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч.3, 185 ч. 3 КК України, та призначено покарання за ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2016 року, ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання (подання) про застосування до нього вимог КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На вказану ухвалу районного суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в яких просить суд, ухвалу районного суду скасувати і ухвалити нову, якою застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України.
При цьому, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам судового провадження та матеріалам особової справи.
На вказану апеляційну скаргу від прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 надійшло заперечення в якому вона заперечує, щодо задоволення апеляційної скарги внаслідок не відбуття засудженим ОСОБА_6 2/3 призначеного судом покарання, оскільки до нього були застосовані вимоги ст. 72 ч. 5 КК України.
Також прокурор наголошує на тому, що відповідно до характеристики ОСОБА_6 за час перебування у Чернівецькій установі виконання покарань №33, останній грубих порушень не допускав, однак схильний до дрібних порушень розпорядку дня, також був чотири рази притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму та вимог ізоляції.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника яка підтримала вимоги апеляції та просила скасувати ухвалу районного суду, міркування прокурора яка просила ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги .
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно матеріалів особової справи, наданої УВП № 33 м. Чернівці, ОСОБА_6 був заохочений за сумлінне ставлення до обов`язків чергового по камері, однак 4 рази був притягнений до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму, одне з яких на момент звернення до суду є не погашеним.
Згідно характеристики ОСОБА_6 поводить себе спокійно, добрози-чливий, має адекватну самооцінку, в індивідуальних бесідах розсудливий, на зауваження реагує спокійно, приймає виважені рішення, але схильний до вчинення дрібних порушень.
Таким чином, як і районним так і апеляційним судом не встановлено факту сумлінної поведінки ОСОБА_6 під час відбуття покарання за вироком суду, адже не зважаючи на незначний строк відбуття покарання, мали місце порушення правил встановленого порядку правил тримання, наслідком чого стало накладення чотирьох дисциплінарних стягнень на нього, одне з яких є не погашеним.
Сумлінна поведінка засудженого є умовою є обов`язковою умовою умовно-дострокового звільнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці 13.05.2016 року за ст.185 ч.3., ст.15 ч.2 ст.185 КК України засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 07.05.2015 року, з моменту його затримання, що відповідає вимогам ст.72 ч.5 КК України.
Виходячи із наведеного, на момент звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_10 було відбуто дві третини призначеного судом покарання, тому колегія суддів не погоджується із висновками районного суду про відсутність такого відбутого строку.
Такий висновок районного суду є невірним, суперечить вимогам ст.81, ст.72 КК України, районний суд застосував власне тлумачення кримінального закону, яке суперечить змісту закону, тому його слід виключити із мотивувальної частини ухвали суду.
Доводи ОСОБА_6 про наявність ряду хронічних хвороб не дають підстави застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення, однак при наявності умов, передбачених ст. 84 КК України ОСОБА_6 може клопотати про застосування щодо нього цієї статті, що не є предметом даного кримінального провадження.
Таким чином, вищевикладені обставини дають підстави вважати, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2016 року якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення змінити, виключити із мотивувальної частини ухвали суду вказівку суду про відсутність відбуття двох третин строку покарання ОСОБА_6 .
В решті увалу районного суду залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1