Справа №760/7785/16-к
Провадження №1-кс/760/8612/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2016 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні, заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова Львівської області, який мешкає по АДРЕСА_1 , громадянину України, у кримінальному провадженні №№0000200, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України-

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання обґрунтовано тим, що слідчою групою Національного антикорупційного бюро України розслідується кримінальне провадження №0000200 від 26.05.2015 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України.

ОСОБА_5 , у період з грудня 2014 року по лютий 2015 року (точного періоду розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні ВАТ «Запоріжжяобленерго», розташованому по вул. Сталеварів, 14 у м. Запоріжжя, обіймаючи посаду директора з енергозбуту згаданого товариства, будучи службовою особою, у порушення положень ч. 2 ст. 15-1, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, п. 1 Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2000 № 1136 та п. 2.7 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної діяльності за регульованим тарифом, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 51/1, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди ПрАТ «ХК «Енергомережа», використав службове становища як директора з енергозбуту ВАТ «Запоріжжяобленерго» всупереч інтересам служби шляхом укладення п`яти договорів про відступлення права вимоги заборгованості за поставлену електричну енергію до ДП «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі ДП «ЗТМК»), ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі ТОВ «ЗТМК») та ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.Н. Кузьміна» (далі ПАТ «Дніпроспецсталь»), які суперечили законодавству у сфері електроенергетики та змінювали порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії, внаслідок чого ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ДП «Енергоринок» недоотримали доходи у вигляді грошових коштів на загальну суму 346 220 522,10 грн., у тому числі 196 823 482,14 грн., які боржниками ДП «ЗТМК», ПАТ «Дніпроспецсталь» та ТОВ «ЗТМК» сплачено на рахунки ПрАТ «ХК «Енергомережа» на виконання відповідних договорів про відступлення права вимоги, та 149 397 039,96 грн., які також підлягали сплаті боржниками ДП «ЗТМК», ПАТ «Дніпроспецсталь» та ТОВ «ЗТМК», але щодо яких ПрАТ «ХК «Енергомережа» прийнято рішення про припинення зобов`язань шляхом прощення та застосування дисконту.

Зазначено, що за цих же обставин ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , як представниками ВАТ «Запоріжжяобленерго», ДП «ЗТМК», ПАТ «Дніпроспецсталь», ТОВ «ЗТМК» заволодів чужим майном грошовими коштами на загальну суму 196 823 482,14 грн., які були сплачені боржниками на рахунки ПрАТ «ХК «Енергомережа» на виконання згаданих договорів про відступлення права вимоги.

Детектив вказав, що умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, а саме вчинення службовою особою зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Детективом у клопотанні зазначено, що докази для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, який згідно примітки до ст. 45 КК України вважається корупційними злочинами.

Детектив посилається на дані, що містяться у матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 та дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, зокрема у:

договорах про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №№ 641214/41, 651214/42, від 05.01.2015 № 01/05150023, від 12.02.2015 №№ 23, 24 та договорах про порядок проведення розрахунків по договорах про відступлення права вимоги від 23.12.2014 №№ 43, 44, від 06.01.2015 № 02/05150022, від 12.02.2015 №№ 25, 26, які підписані ОСОБА_5 як головою правління ПрАТ «ХК «Енергомережа» та які не відповідали положенням ч. 2 ст. 15-1, ч. 8 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», п. 6.3 ПКЕЕ, п. 1 Положення та п. 2.7 Умов та Правил, оскільки змінювали порядок проведення розрахунків за поставлену електричну енергію;
рішеннях господарського суду м. Києва від 09.03.2016 у справі № 910/1421/16, від 29.03.2016 у справа № 910/1424/16, від 05.04.2016 у справі № 910/1417/16, від 21.04.2016 у справі № 910/1416/16 та від 21.04.2016 у справі №9 10/2694/16 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №№ 641214/41, 651214/42, від 05.01.2015 № 01/05150023, від 12.02.2015 №№ 23, 24;

акті планової перевірки дотримання ВАТ «Запоріжжяобленрего» Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом від 20.03.2015 № 13, проведеної НКРЕКП, якою встановлено незаконні умисні дії посадових осіб енергопостачальної компанії, які призвели до погіршення фінансового становища та накопичення заборгованості перед ДП «Енергоринок» на суму 346 290 552,1 грн.;

показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які під час згаданої планової перевірки ВАТ «Запоріжжяобленерго» досліджували питання щодо розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії за куповану електричну енергію на Оптовому ринку електричної енергії та які підтвердили порушення вимог законодавства у сфері електроенергетики при укладенні ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ПрАТ «ХК «Енергомережа» договорів про відступлення права вимоги;

акті позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ВАТ «Запоріжжяобленерго» за період з 01.12.2014 по 27.01.2016, якою виявлені порушення вимог законодавства у сфері електроенергетики в діяльності товариства, зокрема положень ст.ст. 15-1, 26 ЗУ «Про електроенергетику», п. 6.3 ПКЕЕ, п. 1 Положення та п. 2.7 Умов та Правил, що призвело до нанесення збитків на загальну суму 344 520 522,1 грн.;

довідці спеціаліста головного державного фінансового інспектора Державної фінансової інспекції України ОСОБА_13 , якою підтверджено факт завдання збитків ДП «Енергоринок» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» у розмірі відповідно 152 907 088,84 грн. та 4 261 242,11 грн. внаслідок укладення та подальшого виконання договорів про відступлення права вимоги між ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПрАТ «ХК «Енергомережа», ДП «ЗТМК», ТОВ «ЗТМК» та ПАТ «Дніпроспецсталь»;

висновку судово-економічної експертизи від 17.05.2016 № 6335/6768/16-45, яким підтверджено висновки ревізії, з урахуванням довідки спеціаліста, про недоотримання ДП «Енергоринок» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» у розмірі відповідно 152 907 088,84 грн. та 4 261 242,11 грн., а також недоотримання доходів Державним бюджетом України у розмірі 196 823 482, 14 грн.;

інформації Фонду державного майна України від 13.05.2016 № 10-17-8894 про порушення визначеного ч. 5 ст. 70 ЗУ «Про акціонерні товариства» порядку прийняття ВАТ «Запоріжжяобленерго» рішення про укладення договору про відступлення права вимоги заборгованості до ДП «ЗТМК», що свідчить про ділення предмету правочину;

показаннях свідка ОСОБА_14 щодо впливу ОСОБА_5 як голови правління ПрАТ «ХК «Енергомережа» на господарську діяльність ВАТ «Запоріжжяобленерго»;

документах бухгалтерського обліку ПрАТ «ХК «Енергомережа», вилучених під час обшуку зазначеного товариства, щодо його фінансового стану та значної кредиторської заборгованості, у тому числі перед ВАТ «Запоріжжяобленерго»;

дослідженні фінансових операцій за участю ПрАТ «ХК «Енергомережа» від 18.04.2016 № 99/16-20/32113410, проведеним ГУ ДФС у м. Києві, яким встановлено факт проведення ПрАТ «ХК «Енергомережа» транзитних фінансових потоків, спрямованих на конвертування коштів у готівку на загальну суму 119 058 610,29 грн.

Детектив вказує, що з 17.05.2016 ОСОБА_5 змінив своє місце проживання та абонентські номери, обмежив коло свого спілкування.

Також зазначено, що оглядом комп`ютерної техніки, вилученої під час обшуку ПрАТ «ХК «Енергомережа» встановлено факт видалення інформації за незначний проміжок часу перед проведенням вказаної слідчої (розшукової) дії, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 як голова правління ПрАТ «ХК «Енергомережа» може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів щодо господарської діяльності ПрАТ «ХК «Енергомережа», які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Було також зазначено, ОСОБА_5 на даний час обіймає посаду голови правління ПрАТ «ХК «Енергомережа» та не відсторонений від займаної посади, а тому згідно пп. пп. 12.6.2 12.6.5 статуту вказаного товариства здійснює керівництво поточними справами товариства, організовує його господарську діяльність; видає накази, розпорядження, надає вказівки, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства, що свідчить про можливість використання ним службового становища для вчинення тиску на працівників ПрАТ «ХК «Енергомережа» для надання ними неправдивих показань під час розслідування та подальшого судового розгляду.

Також розслідуванням здобуто дані про спроби ОСОБА_5 вплинути на результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ВАТ «Запоріжжяобленерго», що проводилася у межах розслідування кримінального провадження № 0000200.

Детектив, посилаючись на вищевказані обставини, вважає, що ОСОБА_5 може здійснити спроби незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перебувають у володінні дирекції з енергозбуту ВАТ «Запоріжжяобленерго».

А тому, встановлені розслідуванням обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 та його поведінка після цього, на думку детектива, свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання вказаним підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантують можливості запобігти ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищезазначеного, детектив звернувся до слідчого судді та просить стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрати виключно найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Детектив у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши детектива, дослідивши клопотання, приходить до наступного .
Встановлено, що слідчою групою Національного антикорупційного бюро України розслідується кримінальне провадження №0000200 від 26.05.2015 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Детектив звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в клопотанні зазначає, що 21.06.2016 у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 42 КПК України, органом досудового розслідуванння вжито передбачених заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, а саме складене щодо нього повідомлення про підозру, яке йому не вдалось вручити внаслідок невстановлення його місцезнаходження, 21.06.2016 рекомендованим листом за вихідним № 0411-188/20062 надіслано поштою за адресою його місця проживання у АДРЕСА_1 .

Крім того, постановою детектива від 21.06.2016 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

23.06.2016 одночасно із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, детективом було подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2016 було відмовлено детективу у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з наступних підстав.

Дозвіл на затримання з метою приводу може бути наданий лише на особу, яка є підозрюваною.

Так, згідно ст.42 ч. 1 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 ст. 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Як вбачається з клопотання, складене щодо ОСОБА_5 повідомлення про підозру, яке йому не вдалось вручити внаслідок невстановлення його місцезнаходження, 21.06.2016 рекомендованим листом за вихідним № 0411-188/20062 надіслано поштою за адресою його місця проживання у АДРЕСА_1 .

Одночасно встановлено, що згідно копії опису Ф.107 об`єкту поштового зв`язку 884 та копії квитанції №6851 КМД УДППЗ «УКРПОШТА» ( Київ-31, Привокзальна площа,1), цінний лист ОСОБА_5 , в якому знаходився супровідний лист разом із повідомленням про підозру, надійшло до поштового відділення 22.06.2016 та було направлено на адресу АДРЕСА_1 22.06.2016 лише о 22:39:24.
Нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;
c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;
d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;
e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Главою 11 КПК України, а саме ст. 133-143 КПК України регламентовано виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід підозрюваного.
Відповідно до ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Доказів, що ОСОБА_5 отримав підозру, в порядку визначеному КПК України, та що вона йому направлялася, згідно вимог чинного законодавства, 21.06.2016 детектив суду не надав.

Крім того, слід звернути увагу на наступне, що постановою детектива від 21.06.2016 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , підозра якому була направлена лише 22.06.2016.

Детективом, під час розгляду вказаного клопотання, як на підставу задоволення клопотання, наголошувалося на ту обставину, що ОСОБА_5 скоїв злочин, має закордонний паспорт, на виклики не з`являвся та з його точки зору, та обставина, що підозра має вихідний номер канцелярії НАБУ від 21.06.2016, а йому поштою направлено лише 22.06.2016 не перешкоджає розгляду вказаного клопотання. Вказане не приймається слідчим суддею до уваги, оскільки слідчий суддя вважає, що дотримання закону, прав особи, навіть, за умови скоєння особою кримінального правопорушення, є першочерговим завданням кримінального судочинства.
Нормами глави 18 КПК України регламентуються запобіжні заходи та затримання особи.
Згідно положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Мета і підстави обрання запобіжного заходу передбачені положеннями статті 177 КПК України, згідно яких метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Системний аналіз норм КПК України та вищевикладене, дає підстави вважати, що на 23.06.2016 на 11 год. 16 хв., час реєстрації даного клопотання Солом`янським районним судом м. Києва, ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, т.я. він не був повідомлений про підозру, в порядку передбаченому КПК України, та в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з цих підстав слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133-134, 176-178, 183-184, 188-189, 276-279 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1