АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/488/16 Справа № 200/6730/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який зареєстрований по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 10 березня 2016 року,

на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_10 .

В апеляції адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з умовою перебування за місцем постійного проживання в період з 19.00 до 07.00 години щоденно.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляцій скарзі вимоги, захисник посилається на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не враховано інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, на переконання адвоката, слідчий суддя на надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 має хронічні захворювання, а тому застосування до нього домашнього арешту з умовою цілодобового перебування за місцем проживання може суттєво порушити стан його здоров`я.

Поряд з цим, захисник вказує на те, що ОСОБА_7 має постійне місце роботи та займає посаду головного лікаря КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка № 2» ДОР», від якої на теперішній час він не відсторонений.

Адвокат вважає, що цілодобовий арешт позбавить ОСОБА_7 та його сім`ю єдиного джерела засобів для існування.

Крім того, поліклініка, в якій працює підозрюваний, незабаром має проходити акредитацію, однак на даний час вказана процедура опинилася під загрозою через неможливість участі в її проведенні головного лікаря.

Також, адвокат вказує на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, є зразковим сім`янином, на його утриманні перебуває його дружина похилого віку.

При цьому, на переконання захисника, під час досудового розслідування були зібрані всі можливі докази, а тому ризик їх знищення чи спотворення відсутній.

Крім того, адвокат звертає увагу суду на те, що підозра його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є необґрунтованою.

Так, захисник зазначає, що згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 надати йому неправомірну вигоду за працевлаштування до поліклініки на посаду лікаря стоматолога-терапевта.

Однак, слідчим суддею не надано оцінку тій обставини, що вказана посада у штатному розписі відсутня, грошові кошти не були вилучені безпосередньо у підозрюваного, а копія гарантійного листа від імені останнього не є належним доказом в розумінні ст. 85 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, звільнивши з-під варти в залі суду та поклавши на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри останнього у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також на наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших учасників провадження та знищення чи спотворення ним речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги сторони захисту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження, 10 березня 2016 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

11 квітня 2016 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 12 квітня 2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

13 квітня 2016 року слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобового строком до 10 червня 20016 року, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених слідчим у своєму клопотанні.

Однак, з таким рішенням слідчого судді, колегія суддів погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється підозрюваний та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.
При цьому, слідчим суддею належним чином не було прийнято до уваги ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, родину, має на утриманні дружину похилого віку. Крім того, ОСОБА_7 працює, від посади на даний час не відсторонений, позитивно характеризується за місцем роботи, за своїм станом здоров`я має тяжку хворобу, яка потребує оперативного втручання та відповідно потребує лікування з відвідуванням медичних закладів, а застосування домашнього арешту цілодобово обмежує його в здійсненні цих прав.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту, що на момент вирішення питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Доводи ОСОБА_7 та його захисника щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків,передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження.
Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого у вигляді тримання під вартою та застосувати у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 червня 2016 року включно в період з 18.00 години до 08.00 години.

Колегія суддів вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та виключає можливість застосування щодо підозрюваного менш тяжких запобіжних заходів, на яких наполягала сторона захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити та застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 21 червня 2016 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, не залишати місце постійного проживання розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в, в період доби з 18.00 годин до 08.00 години, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, яких визнано потерпілими або які є свідками у кримінальному провадженні, а також здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в їзд в Україну.

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4