Провадження по справі № 1-кп/521/612/16

У Х В А Л А
03 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у підготовчому судовому засіданні у спеціальному судовому провадженні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.06.2014 року за № 0000120,

В С Т А Н О В И В :
У кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відповідно до ухвали суду здійснюється спеціальне судове провадження за відсутності обвинувачених, які перебувають на тимчасово окупованій території України і оголошені у розшук, здійснення якого доручено Головному відділу розвідки Управління Служби безпеки України.

Обвинувальний акт надійшов до суду від прокуратури Одеської області після усунення недоліків відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2015 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник ОСОБА_6 вважали можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду. При цьому захисник зауважив, що обвинувальний акт має суттєві недоліки, однак в подальшому, під час судового розгляду, ці недоліки утворять сприятливі обставини для здійснення захисту обвинувачених.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його недоліками.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Законом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейській суд з прав людини (пункт 34 Рішення у справі Абрамян проти Росії від 09.10.2008 року) наголошує на необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, який надійшов на розгляд до суду, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише обставини, які прокурор вважає встановленими за результатами досудового розслідування та зазначено, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обвинувачуються у злочині, передбаченому ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, однак в ньому відсутнє формулювання обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення кожному з обвинувачених, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та визначенні правової кваліфікації кримінального правопорушення стороною обвинувачення не була визначені обов`язкові ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а саме, не визначена жодна з таких ознак, як: 1) застосування зброї, 2) вчинення вибуху, 3) вчинення підпалу, 4) вчинення інших дій, які створювали небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, 5) погроза вчинення зазначених дій, якщо такі дії чи погроза були вчинені з метою: 1) порушення громадської безпеки, 2) залякування населення, 3) провокації воєнного конфлікту, 3) провокації міжнародного ускладнення, 4) впливу на прийняття рішень чи вчинення або не вчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян, юридичними особами, 5) привернення уваги громадськості до певних політичних, релігійних чи інших поглядів винного (терориста).

Взагалі, в обвинувальному акті відсутнє зазначення того, що обвинуваченими було вчинене готування до якої-небудь з дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 258 КК України, з метою, визначеною цією ж нормою Закону.

Та обставина, що обвинуваченим інкримінується готування до злочину, не позбавляє сторону обвинувачення обов`язку посилання в обвинувальному акті на диспозицію статті особливої частини КК України, як то передбачено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Законодавчо визначено (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України), що обвинувачення має бути індивідуалізоване і містити передбачені законом відомості щодо конкретних злочинних діянь конкретної особи, тобто кожного з обвинувачених.

Однак, обвинувачення щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не містить детального опису діянь, скоєних кожним з них і направлених на виконання об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України. В обвинувальному акті не вказано конкретного об`єкту (із зазначенням назви і адреси), до посягання на який готувалися обвинувачені. Крім того, не зазначено час вчинення злочину, у якому обвинувачуються ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Зазначені недоліки обвинувального акту позбавляють сторону захисту права бути поінформованим про характер і причини обвинувачення, можливості підготуватися до захисту від обвинувачення.

Суд вважає, що порушення кримінального процесуального закону, допущені стороною обвинувачення при складенні обвинувального акту, є істотними і такими, що тягнуть порушення права ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд. Зазначені недоліки перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та унеможливлюють постановлення законного і обґрунтованого рішення за результатами розгляду.

Таким чином, встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що є підставою для його повернення прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2