Провадження №1-кп/761/413/2016
В И Р О К
іменем України
25 березня 2016 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0009907 від 23 серпня 2015 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пелинівка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, судимої 20 листопада 2009 року Брусиловським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 1 червня 2012 року умовно достроково на 1 рік 3 місяці, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж),за попередньою змовою групою осіб,повторно, за наступних обставинах :

Так, 23 серпня 2015 року, приблизно о 00 годині 25 хвилин, перебуваючи на автостанції «Київ» за адресою: м. Київ, вул. Семена Петлюри, 32, невстановлена особа разом з ОСОБА_4 помітили ОСОБА_5 та вступили між собою у злочинну змову, направлену на відкрите викрадення його сумки, що перебувала при ньому, розподіливши між собою ролі, які полягали в тому, що невстановлена особа повинна була створити конфліктну ситуацію з потерпілим ОСОБА_5 під час якої відкрито викрасти вказану сумку та передати її ОСОБА_4 . ОСОБА_4 ,діючи повторно, в свою чергу мала перебувати неподалік невстановленої особи та стежити за обстановкою, щоб у разі виникнення загрози бути затриманими на місці злочину, попередити про це останню, після викрадення сумки отримати її від невстановленої особи. В подальшому вони повинні були з місця вчинення злочину зникнути.

23 серпня 2015 року, приблизно о 00 годині 25 хвилин ,діючи за раніше досягнутою домовленістю ,а ОСОБА_4 також діючи повторно,та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна , невстановлена особа за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи на автостанції «Київ» за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 32 ,підійшла до ОСОБА_5 та створила конфліктну ситуацію, яка виразилась у криках із звинуваченнями та нанесенням ударів долонею обох рук по обличчю останнього, що привело до втрати ним уваги. Після чого, невстановлена особа, діючи спільно з ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 втратив увагу відкрито викрала сумку синього кольору, вартістю 100 гривень, в якій перебувало особисте майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: переносний жорсткий диск, марки «Буффало», ємкістю 1,8 терабайт, вартістю 1500 гривень; дві книги, одяг та атестат із додатком про повну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_5 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять,а всього на загальну суму 1600 гривень .

У цей час, ОСОБА_4 стояла поряд з невстановленою особою та спостерігала за обстановкою довкола, будучи готовою в разі виникнення загрози бути затриманими на місці вчинення злочину, попередити про це останню. Після викрадення вищезазначеної сумки отримала її від невстановленої особи. Заволодівши за таких обставин майном потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та невстановлена особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд,спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 гривень .

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнала повністю та пояснила, що вона 22 серпня 2016 року разом з дівчиною, з якою зустрічався її син та яку вона знала як ОСОБА_6 та що вона з м. Одеси, поїхала з с.м.т. Брусилів,де вона проживала, до м. Києва, де домовилася зустрітися на залізничному вокзалі ст. Київ зі знайомою ОСОБА_7 , яка повинна бути передати їй паспорт сестри,однак та на зустріч не прийшла. Близько 00 годин 30 хвилин 23 серпня 2016 року вона та ОСОБА_6 вирішили йти до знайомої ОСОБА_6 , проходили по вул. С. Петлюри, поряд з автостанцією «Київ» у м. Києві. На території автостанції ОСОБА_8 підбігла до хлопця, який в руках тримав сумку з речами та стала його ображати, кричати на його адресу з обвинуваченнями, нанесла хлопцю удари долонею по обличчю. В цей час вона знаходилася поряд з ОСОБА_6 та хлопцем. Після того, як хлопець втратив увагу від таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_8 вихватила у нього сумку з речами та передала їй. Вона, розуміючи,що вчиняє разом з ОСОБА_8 , відкрите викрадення чужого майна, взяла з рук ОСОБА_8 викрадену сумку з речами та побігла з нею з місця вчинення злочину, однак неподалік від місця вчинення злочину її затримав незнайомий чоловік, якій знаходилися на автостанції та який відібрав у неї сумку з викраденими речами. Через деякий час їх з ОСОБА_8 неподалік від місця вчинення злочину затримали працівники правоохоронних органів, яких викликали чоловіки на автостанції. В скоєному щиросердечно кається.

Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, а саме :

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 23 серпня 2015 року ;

- протоколом огляду місця події від 23 серпня 2015 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що місцем огляду є частина території автостанції «Київ» за адресою: м. Києв, вул. С.Петлюри, 32, огляд місця події проводився за участю потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який показав місце, де він відібрав у невідомої жінки сумку з речами потерпілого ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду місця події від 23 серпня 2015 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого вбачається, що в ході огляду місця події ОСОБА_9 , за адресою : м. Київ, вул. Старовокзальна 12 каб. №3 надав для огляду сумку синього кольору, переносний жорсткий диск марки «Буффало», ємністю 1,8 терабайт, дві книги, одяг, атестат із додатком про повну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_5 , які він відібрав у невідомої жінки за адресою: АДРЕСА_3 , які були вилучені та постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23 серпня 2015 року визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0009907 та передані на зберігання їх власнику-потерпілому ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 серпня 2015 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_4 , яка була розміщена під №3, як одну з двох жінок, які перебуваючи на автостанції «Київ», за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 32, 23 серпня 2015 року, близько 00 годин 25 хвилин, вчинили відносно нього відкрите викрадення належної йому сумки із документами та особистими речами, та ОСОБА_4 є тією особою, якій перша особа-дівчина, зростом близько 180 см, на вигляд 23-25 років, передала викрадену у нього сумку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 23 серпня 2016 року, в нічний час, він знаходився на автостанції «Київ», розташованої по вул. С. Петлюри, в м. Києві. Він побачив, як незнайома йому дівчина свариться, кричить на хлопця, вимагає віддати їй сумку, наносить удари хлопцю долонями в область обличчя. В цей час поряд з хлопцем на дівчиною стояла раніше незнайома йому ОСОБА_4 . Хлопець втратив увагу від дій дівчини. В цей час дівчина вихопила з рук хлопця сумку з речами та передала її ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 разом з викраденою сумкою стала втікати з місця вчинення злочину, однак вона була зупинена чоловіком, який знаходився неподалік, який відібрав сумку з речами потерпілого у ОСОБА_4 .

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж ), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, повторно, а тому ці її дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше судима, задовільно характеризується за місцем проживання.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства, з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні : сумку синього кольору, переносний жорсткий диск марки «Буффало», ємкістю 1,8 терабайт, дві книги, одяг, атестат з додатком про повну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , слід передати за належністю їх власнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання за даною статтею у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази у кримінальному провадженні: сумку синього кольору, переносний жорсткий диск марки «Буффало», ємкістю 1,8 терабайт, дві книги, одяг, атестат з додатком про повну загальну середню освіту на ім`я ОСОБА_5 , що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - передати за належністю їх власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_4 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1