ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянув 25 жовтня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою останнього на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 5 січня 2016 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2015 року засуджено
ОСОБА_6 , 1959 р. н., не судимого, громадянина України, уродженця та мешканця м. Запоріжжя,

- за ч. 2 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 449,06 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн - моральної шкоди та 4800 грн - витрат на юридичну допомогу.

Згідно вироку ОСОБА_6 29.03.2015 біля будинку № 53 на вулиці Тельмана в м. Запоріжжі на грунті неприязних стосунків, що виникли раптово, тричі ударив кулаком в обличчя ОСОБА_7 , умисно заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Апеляційний суд Запорізької області 05.01.2016 скасував цей вирок в частині призначення покарання та вирішення питання про відшкодування моральної шкоди й ухвалив новий, яким призначив ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України 150 годин громадських робіт й стягнув з нього на користь потерпілого 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить змінити вирок апеляційного суду, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди й витрат на правову допомогу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність й обґрунтованість оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилається засуджений у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставами для скасування апеляційним судом вироку місцевого суду, згідно до вимог статей 409, 410 КПК України.
Твердження засудженого про недоведеність його вини є безпідставними, оскільки протилежні висновки місцевого суду в цій частині ґрунтуються, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені відповідними доказами.
Такі висновки відповідають показанням потерпілого ОСОБА_7 про обставини нанесення йому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень; показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про обставини побиття ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_7 ; висновку експерта № 1199 від 27.04.2015 про виявлення у потерпілого ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; висновку експерта № 1201Д від 27.04.2015 про те, що ОСОБА_7 було завдано не менш, ніж 3 «травмуючи» впливів, виходячи з локалізації встановлених тілесних ушкоджень; даним протоколу слідчого експерименту від 05.05.2015 в ході якого потерпілий ОСОБА_7 пояснив за яких обставин йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а свідок ОСОБА_8 детально пояснив про обставини конфлікту, що виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Доводи засудженого про те, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 незаконно відкинуті судом не заслуговують на увагу, оскільки у вироку, згідно до вимог ст. 374 КПК України, зазначені підстави таких дій суду. Зокрема суд обґрунтовано визнав, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спростовані іншими належними та допустимими доказами.

Доводи засудженого про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди й витрат на правову допомогу не переконливі та не достатні для задоволення його скарги.
Так, відповідно до положень ст. ст. 118, 120, 124 КПК України, витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого, якщо вказані витрати документально підтверджені.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокату з яким потерпілий уклав договір про надання правової допомоги він сплатив 4800 грн за надані послуги.
Крім того, апеляційний суд обґрунтовано збільшив розмір відшкодування моральної шкоди, врахувавши обсяг моральних страждань, настання негативних змін в стані здоров`я потерпілого тощо.
Отже, вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 374, 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 5 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_12 ОСОБА_13