Дата документу Справа № 333/728/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/728/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/115/16 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 24 лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2016 р., якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Комишуваха, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_9 в режимі відео конференції з СІЗО- 10 УДПтСУ в Запорізькій області.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, за наступних обставин.

Так, 13 лютого 2016 р. приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Малиновського у м. Запоріжжя, вступив у змову з ОСОБА_10 і для подальшої реалізації свого злочинного наміру, сіли до автомобілю ВАЗ 2109 та направились до ринку «Олександрівський» по вул. Чумаченко в м. Запоріжжя.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 , діючи з невстановлених в ході проведення досудового слідства мотивів, знаходячись навпроти ринку «Олександрівський», дочекавшись того моменту, коли потерпілий сів до автомобілю ВАЗ 2101, який належить останньому, підійшли до нього. Далі, ОСОБА_10 , відкривши водійські двері автомобілю потерпілого, за допомогою фізичної сили, витягнув ОСОБА_11 з автомобілю, після чого разом з ОСОБА_7 надягнули на руки потерпілого наручники, тим самим позбавили його можливості здійснювати опір. Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_12 , проти волі потерпілого, за допомогою фізичної сили, погрожуючи застосуванням фізичної сили, помістили останнього до автомобілю ВАЗ 2109 та направились у бік вул. Космічної у м. Запоріжжя, тим самим вчинили активні дії, спрямовані на викрадення людини. По шляху прямування потерпілого перемістили до іншого автомобілю, а саме до ВАЗ 2106, який, приблизно о 15 годині 10 хвилин був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту служби № 1 «Запоріжжя - Південь» по вул. Оріхівське Шосе в м. Запоріжжя.

13 лютого 2016 року до ЄРДР внесено відомості за №0000711 за ознаками ч.2 ст. 146 КК України.

13 лютого 2016 року ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

14 лютого 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

15 лютого 2016 року слідчий Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого послався на докази висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється та тяжкість можливого покарання у випадку визнання його винуватим, наявність ризиків: переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання встановленню істини по справі, залишення місця проживання на території України з метою ухилення від покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, яким не можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, пославшись на відповідність клопотання вимогам закону, доведення наявності ризиків переховування ОСОБА_7 від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на потерпілого, свідків, осіб з якими він можливо вчиняв дане кримінальне правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням відсутності в підозрюваного офіційного місця роботи, сім`ї, фактичного місця проживання та реєстрації на території Запорізької області, тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється та можливого покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, невстановлення всіх осіб, причетних до вчинення злочину свідчить про відсутність можливості запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відсутність в ухвалі посилання на обставини, що свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, і недоведення слідчим в судовому засіданні неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неналежне дослідження слідчим суддею обставин провадження та порушення ст. 183 КПК України, просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити і обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та адвоката ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглянувши відповідне клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення щодо якого висунута останньому підозра, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції і що підтверджується наявними у провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколами пред`явлення свідкам та потерпілому особи для впізнання.
З урахуванням очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, наявності відомостей стосовно притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, не працевлаштованості останнього, судова колегія ризики переховування та вчинення іншого злочину знаходить доведеними.
Отже, з метою запобігання встановленим ризикам негативної поведінкиОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним застосувати до вказаного підозрюваного запобіжний захід.

Разом з тим, слідчим суддею проігноровані обставини, які могли істотно вплинути на рішення щодо виду запобіжного заходу.
Застосувавши стосовно ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд не дотримався положень п.3 ч.2 ст. 183 КПК України щодо виключних обставин, за якими відносно особи, яка є раніше не судимою та підозрюється у вчиненні злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років може бути застосований даний вид запобіжного заходу.
Так, відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_7 , згідно ст. 89 КК України, є особою раніше не судимою.

ОСОБА_7 висунута підозра за ч. 2 ст. 146 КК України, а саме у вчиненні, відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінального правопорушення середнього ступеня тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

За вимогами п. 3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Матеріали провадження за відповідним клопотанням не містять відомостей про переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування чи суду або підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню, що, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України повинно було мати місце як здійснені факти, натомість з урахуванням затримання останнього через нетривалий час після скоєного злочину, і не могли відбуватися.

В суді апеляційної інстанції прокурором також зазначено про відсутність висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні іншого злочину.

Отже, встановлені законом виключні обставини для тримання ОСОБА_7 під вартою на теперішній час відсутні, на що слідчий суддя, ухвалюючи оскаржуване рішення, уваги не звернув. Тому неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу є недоведеним.

Вирішуючи питання щодо альтернативного виду запобіжного заходу, який слід застосувати відносно ОСОБА_7 , що відповідатиме положенням ч. 4 ст. 194 КПК України, колегія приходить до висновку, з огляду на обставини провадження, встановлені ризики, відсутність постійного місця роботи, про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації останнього з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Саме такий вид запобіжного заходу, зокрема, з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю є адекватним превентивним заходом відносноОСОБА_7 .

Виконання зазначеної ухвали, у відповідності до вимог ч.3 ст. 181 КПК України слід доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2016 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на 48 днів, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_7 обов`язкі, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликами, утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_7 що, відповідно до ч. 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Встановити строк дії даної ухвали до 12 квітня 2016 року включно.

Виконання зазначеної ухвали доручити СВ Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області.

Звільнити з-під варти ОСОБА_7 негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4