Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8140/15-к
Провадження № 1-кп/490/221/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потер-

пілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув неповну середню освіту, виконує разові роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був засуджений 19 січня 2016 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 2 років позбавлення волі та був звільнений від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням з встановленням іспитового строку в один рік

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
16 липня 2015 року о 09.00 години ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від "Алеї Слави" на території парку "Перемоги", що розташований по проспекту Героїв Сталінграду в місті Миколаєві, відрізав 20 метрів кабелю марки МКСАШП 4х4х1,2 вартістю 5.089 гривень, що був прокладений у траншеї та належить ПАТ "Укртелеком".

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ПАТ "Укртелеком" матеріальну шкоду у розмірі 5.089 грн.

17 липня 2015 року у період часу з 08.30 до 12.00 години ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від "Алеї Слави" на території парку "Перемоги", що розташований по проспекту Героїв Сталінграду в місті Миколаєві, відрізав:

-10 метрів кабелю марки ТПП 100х2х0,4 вартістю 511,49 грн.;

-58 метрів кабелю марки ЗКВ (КСПП) 1х4х1,2 вартістю 365 грн.

що були прокладені у траншеї та належать ПАТ "Укртелеком".

Після цього ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ПАТ "Укртелеком" матеріальну шкоду у розмірі 876 грн. 49 коп.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав.

Він засвідчив, що дійсно 16 липня 2015 року, побачивши розриту траншею, у якій були прокладені кабелі, вирішив заволодіти кабелем, здати його та отримати за це гроші. Реалізуючи задумане, він заліз до траншеї, витягнув з неї 20 метрів кабелю, після чого його опалив та здав ОСОБА_7 , за що отримав гроші, які витратив на власні потреби.

На наступний день він згадав, що в траншеї ще залишились кабелі, та вирішив їх теж викрасти. Для цього він для зручності взяв інструмент та запросив двох товаришів, щоб вони допомогли йому опалити кабелі. Підійшовши до траншеї, він вирубав кабелі, після чого розклав багаття біля траншеї та підготував кабелі для опалення, але був затриманий працівниками охоронної фірми.

Окрім показів самого обвинуваченого його вина у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин підтверджується низькою зібраних та досліджених судом доказів.

Так, з протоколу огляду місця події від 17 липня 2015 року та фототаблиць до його вбачається, що місцем, з якого здійснювалось викрадання, є ділянка місцевості, що розташована в 20 метрах від "Алеї Слави" у парку "Перемоги" по проспекту Героїв Сталінграду у місті Миколаєві, на якому розташована траншея довжиною 9 метрів шириною від 0,8 до 1,2 метрів глибиною від 0,2 до 0,6 метрів, у якій знаходяться фрагменти кабелів.

Далі, з того ж протоколу огляду місця події та фототаблиць до його вбачається, що безпосередньо біля траншеї були виявлені фрагменти кабелів, що були вилучені.

З протоколу огляду вилучених за вказаних обставин фрагментів кабелів вбачається, що це були фрагменти:

-кабелю марки ТПП 100х2х0,4 (довжина вилученого фрагмента становила 8 метрів);

-кабелю марки ЗКВ (КСПП) 1х4х1,2 (довжина вилученого фрагменту становила 58 метрів)

З показів свідка ОСОБА_8 та представників потерпілого вбачається, що вказані кабелі знаходились в описаній вище траншеї, на момент їх викрадення були підключеними до мережі та згідно технічних документів та документів бухгалтерського обліку у траншеї знаходилось 10 метрів кабелю марки ТПП 100х2х0,4.

З показів свідків також вбачається, що ці частини кабелів вилучав саме ОСОБА_4 за допомогою спеціально принесеного приладдя; з згаданого вище протоколу огляду місця події також вбачається, що з місця вчиненні злочину були вилучені сокира, молоток та лопата.

Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що вказане приладдя належить йому.

З довідок, виданих ПАТ "Укртелеком" вбачається, що

-вартість 10 метрів кабелю марки ТПП 100х2х0,4 становить 511,49 грн.;

-вартість 58 метрів кабелю марки ЗКВ (КСПП) 1х4х1,2 становить 365,16 грн.

Виходячи з цього, суд вважає обставини викрадення частин кабелів 17 липня 2015 року доведеними.
З показів представника потерпілого вбачається також, що з вказаної траншеї було викрадено ще 20 метрів кабелю марки МКСАШП 4х4х1,2

З залученої до матеріалів кримінального провадження заяви ОСОБА_7 вбачається, що 16 липня 2015 року він придбав кабель без обмотки в ОСОБА_4 .

З залученої до матеріалів справи довідки ВАТ "Укртелеком" вбачається, що вартість 20 метрів вказаного кабелю становить 5.089,60 грн.

Виходячи з цього, суд вважає обставини викрадення частин кабелю 16 липня 2015 року доведеними.
Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходе з такого.

В цьому випадку обвинуваченим вчинені дві крадіжки тотожного майна з одного місця шляхом вчинення тотожних дій.

В той же час, під час судового розгляду кримінального провадження він чітко зазначив, що 16 липня 2015 року вчиняти крадіжку іншого майна, ніж ним було викрадене у той день, не збирався, 17 липня 2015 року дійшов до можливості вдруге вчинити крадіжку кабелів з відомого йому місця.

Такі покази обвинуваченого матеріалами справи не спростовуються; підтверджуються тією обставиною, що викрадену 16 липня 2015 року частину кабелю він продав вже 16 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 20 Постанови № 10 від 6 листопада 2009 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" за таких обставин крадіжку, вчинену 16 липня 2015 року, слід кваліфікувати за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України, а другу крадіжку - за частиною 2 цієї ж статті за ознакою повторності.

Отже, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати:

-по епізоду від 16 липня 2015 року - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-по епізоду від 17 липня 2015 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

-
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд враховує данні про його особу, зокрема те, що за місцем проживання він негативної характеристики не має, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває, раніше злочинів не вчиняв.

Суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема - обсяг та характер викраденого ним майна та обставини його викрадення.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, суд не вбачає.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за кожен з вчинених ним злочинів у межах санкції відповідних частини статті 185 Кримінального Кодексу України.

За сукупністю ж злочинів суд, керуючись приписами частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України та виходячи з обставин вчинення злочину, зокрема - з того, що злочин був вчинений з одного місця, предметом злочину слугували тотожні предмети та кожен послідуючий злочин збільшував шкоду, завдану одному й тому ж потерпілому та одному й тому ж об`єкту - вважає за необхідне призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

До того ж враховуючи, що 19 січня 2016 року - після вчинення вказаних у цьому вироку злочинів - ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва за злочини, вчинені пізніше, на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України до призначеного таким чином покарання слід частково приєднати покарання, призначене вироком Заводського районного суду міста Миколаєва.

При цьому ставлення обвинуваченого до вчиненого та данні про особу винного дозволяють суду дійти переконання, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування до його покарання за умови належного контролю за його поведінкою. Виходячи з цього, суд вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та встановленням обмежень, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Потерпілим у справі заявлений цивільний позов про відшкодування 5.966,22 грн. вартості викраденого майна та вартості відновлювальних робіт у сумі 6.649,14 грн.

Під час вирішення цього позову суд виходе з такого.

Відповідно до частини 1 статті 61 Кримінально-процесуального Кодексу України цивільним позивачем може бути особа, якій кримінальним правопорушенням завдана, зокрема, майнова шкода.

При цьому відповідно до пункту 5 частини 1 статті 287 цього Кодексу розмір шкоди має бути встановленим під час досудового розслідування та зазначеним в обвинувальному акті.

Суд же, відповідно до частини 1 статті 337 КПК України розглядає кримінальну справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту та вийти за ці межі під час розгляду справи не може.

За такого, та з урахуванням поданого під час цього кримінального провадження цивільного позову, суд вважає, що вирішенню під час ухвалення вироку підлягають лише вимоги про відшкодування вартості викраденого майна.

Вимоги ж про відшкодування вартості відновлювальних робіт не можуть бути розглянуті в межах цієї справи, адже не випливають з пред`явленого згідно обвинувального акту обвинувачення

При цьому суд вважає хибними посилання потерпілого, ніби Постанова Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року передбачає, що: "При визначенні розміру збитків при розкраданні враховуються фактичні витрати підприємства на відновлення пошкодження або придбання нових матеріальних цінностей та вартості робіт з відновлення".

Так в дійсності вказаною Постановою передбачено лише, що: "Із сум, стягнутих відповідно до [затвердженого цією постановою Порядку], здійснюється відшкодування збитків, завданих підприємству, установі і організації з урахуванням фактичних витрат підприємства на відновлення пошкоджених або придбання нових матеріальних цінностей та вартості робіт з їх відновлення. Залишок коштів

перераховується до державного бюджету" /пункт 10/.

Отже, згідно вказаної постанови вартість робіт з відновлення цінностей не є предметом стягнення /про що посилається потерпілий/; насправді ця постанова лише дозволяє витрачати стягнуті з винного кошти у визначеної у передбачений законом спосіб сумі витрачати самим підприємством для цієї мети.

Порядок дій суду у разі надходження позовних заяв із вимогами, що не можуть бути розглянутими в межах кримінального судочинства, діючим Кримінально-процесуальним Кодексом України не врегульований, через що суд, відповідно до частини 6 статті 9 КПК України виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу та вважає за можливе діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного закону.

Порядок дій суду у разі. якщо в його на розгляді перебуває заява, що не підлягає розгляду в межах певного судочинства, є врегульований пунктом 1 частини 1 статті 205 Цивільного Процесуального Кодексу України, який передбачає, що у такому разі суд закриває провадження у справі та роз`яснює заявникові належний порядок звернення за захистом його порушеного або оспорюваного права.

За такого суд вважає за необхідне в цій частині провадження за цивільним позовом закрити та роз`яснити заявникам їх право звернутись із цими вимогами в порядку цивільного судочинства.
Розглядаючи вимоги про відшкодування вартості викраденого майна, суд доходе такого.

Відповідно до статті 127 КПК України, 1177 ЦК України в цьому випадку підлягає відшкодуванню шкода, завдана злочином.

При цьому відповідно до статті 22 ЦК України в цьому випадку під шкодою слід розуміти збитки, які потерпілий зазнав в зв`язку із пошкодженням або знищенням його майна.

В цьому ж випадку

-8 метрів кабелю марки ТПП 100х2х0,4

-58 метрів кабелю марки ЗКВ (КСПП) 1х4х1,2

що визначені самим потерпілим, як окремий предмет розкрадання з окремою вартістю, не були ані пошкоджені, ані знищені.

Отже, вимоги про відшкодування їх вартості задоволенню не підлягають.
Що ж стосується ще 2 метрів кабелю марки ТПП 100х2х0,4, то матеріали справи не містять доказів щодо їх вартості, що не дозволяє суду визначити таку вартість та стягнути її на користь потерпілого.

Отже, у задоволенні вимог в цій частині також слід відмовити за недоведеністю, що не позбавляє позивача права звернутись за захистом цих прав в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ж про відшкодування вартості 20 метрів кабелю марки МКСАШП 4х4х1,2 у сумі 5.089, 60 грн. підлягають задоволенню.
Отже, заявлений позов підлягає задоволенню.
Речові докази у справі - два мотка кабелю довжиною 58 та 8 метрів - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути власнику - ВАТ "Укртелеком".

Речові докази у справі - штикову лопату, рюкзак, молоток та сокиру, як використані, як засоби та знаряддя вчинення злочину - на підставі пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України слід конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ у справі - фрагмент азбестової труби - як майно, що не має цінності, на підставі пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України слід знищити.

Речовий доказ у справі - мідний чотвірочний провід з міді без обмотки довжиною 20 метрів, як предмети злочину - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід конфіскувати в дохід держави

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України та частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання покарань, призначених за вказані злочину та за злочин, за який ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2016 року остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Укртелеком" 5.089 грн. 60 коп. /п`ять тисяч вісімдесят дев`ять грн. 60 коп./ на відшкодування вартості викраденого майна.

У задоволенні решти вимог ПАТ "Укртелеком" про відшкодування вартості викраденого майна - відмовити.

Провадження у справі по вимогах ПАТ "Укртелеком" АТ " про відшкодування вартості відновлювальних робіт - закрити.

Пояснити позивачеві його право за наявності до того підстав звернутись із цими вимогами в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у справі - два мотка кабелю довжиною 58 та 8 метрів - повернути ВАТ "Укртелеком".

Речові докази у справі - штикову лопату, рюкзак, молоток, сокиру та мідний чотвірочний провід з міді без обмотки довжиною 20 метрів - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ у справі - фрагмент азбестової труби - знищити.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =

16.06.2016