Справа № 308/2939/15
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
11.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури міста Ужгорода на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, з вищою освітою, одруженого, не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 199, ч.1 ст.204 КК України і призначено йому покарання :
- за ч.1 ст.199 КК України у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
- за ч.1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією незаконно виготовленої продукції, а саме 40 пляшок горілки марки «Пшенична», ємкістю 0,5 літра кожна з наклеєними марками акцизного збору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області .
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з конфіскацією незаконно виготовленої продукції, а саме: 40 пляшок горілки марки «Пшенична», ємкістю 0,5 літра кожна з наклеєними марками акцизного збору .
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням, відповідно до ст.76 КК України, на останнього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено попередній у вигляді домашнього арешту.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальнівитрати по справі на проведення судових експертиз в розмірі 2803,50 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні,
Продовжуючи злочинну діяльність , ОСОБА_6 08.05.2014 року близько 17-ої години, знаходячись на АЗС «ОККО», по вул. Шумній в м.Ужгороді, діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, збув громадянину ОСОБА_7 20 (двадцять) пляшок горілки «Пшенична», ємкістю 0,5 літра, із загальної кількості зберігаємої ним алкогольної продукції, з приклеєними до них підробленими марками акцизного податку із серійними номерами : 25 АААЩ 914920, 25 АААЩ 914960, 25 АААЩ 914960, 25 АААЩ 914982, 25 АААЩ 914960, 25 АААЩ 914925, 25 АААЩ 914959, 25 АААЩ 914925, 25 АААЩ 914959, 25 АААЩ 914959, 25 АААЩ 914959, 25 АААЩ 914959, 25 АААЩ 914982, 25 АААЩ 914925, 25 АААЩ 914959, 25 АААЩ 914925, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 914984, 25 АААЩ 914920, 25 АААЩ 914982, за що отримав гроші в сумі 400 (чотириста) гривень.
Продовжуючи злочинну діяльність , ОСОБА_6 , 29.05.2014 року близько 16-ої години, знаходячись поряд із гуртожитком АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, збув громадянину ОСОБА_7 20 (двадцять) пляшок горілки «Пшенична», ємкістю 0,5 літра, з приклеєними до них підробленими марками акцизного податку із серійними номерами : 25 АААЩ 915916, 25 АААЩ 914964, 25 АААЩ 915916, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 914963, 25 АААЩ 914982, 25 АААЩ 914962, 25 АААЩ 915926, 25 АААЩ 914963, 25 АААЩ 914957, 25 АААЩ 914962, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 914961, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 914961, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 914985, 25 АААЩ 915926, 25 АААЩ 914985, за що отримав гроші в сумі 400 (чотириста) гривень.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, доведеність його вини та призначене судом покарання, послався на неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність щодо вирішення долі речових доказів. На думку апелянта, враховуючи, що 40 пляшок горілки, містять акцизні марки, які не відповідають акцизним маркам на алкогольну продукцію, а сама виготовлена продукція не відповідає вимогам державного стандарту та виготовлена з порушенням такого, суд першої інстанції безпідставно застосував конфіскацію у вигляді вилучення виготовленої продукції. Вважає це порушенням, оскільки з наведених вище міркувань, дана продукція підлягає знищенню через неможливість перебування в подальшому обігу. Тому, в зв`язку з застосуванням судом першої інстанції закону, який не підлягав застосуванню, просить вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку вказівку щодо конфіскації незаконно виготовленої продукції, а саме сорока пляшок горілки «Пшеничної». На підставі ст.100 КПК України 40 пляшок горілки «Пшеничної» - знищити. В решті вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та змінити вирок суду першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважав апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.
Оскаржене судове рішення цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Так, відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, окрім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема, обвинувального акта складеного 9 березня 2015 року і затвердженого прокурором 12.03.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що останній вказаним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає, оскільки сформульоване обвинувачення не співпадає з правовою кваліфікацією дій ОСОБА_6 , зазначеною в обвинувальному акті.
Так, органом досудового слідства в обвинувальному акті, на порушення вимог ст.291 КПК України, зазначено, що ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.199 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання, перевезення з метою збуту та використання при продажу товарів, а також збут незаконно виготовлених чи одержаних підроблених марок акцизного збору. В той же час сформульоване в обвинувальному акті обвинувачення за даною статтею відображає тільки дві кваліфікуючі ознаки дій обвинуваченого зберігання та збут і з цих підстав суперечить правовій кваліфікації дій ОСОБА_6 . Крім того, при визначенні правової кваліфікації даних дій ОСОБА_6 , слідчим в обвинувальному акті допущено альтернативне зазначення кваліфікуючих ознак злочину - «виготовлених чи одержаних», що є неприпустимим.
Аналогічно, в обвинувальному акті органом досудового слідства зазначено, що ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, в той час, як у сформульованому за даною статтею обвинуваченні відображено тільки дві кваліфікуючі ознаки дій обвинуваченого зберігання та збут.
Наявність цих недоліків в обвинувальному акті, а також посилання на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199 та ч.1 ст.204 КК України, свідчить про те, що прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законом, не висунуто обвинувачення у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень.
На думку судової колегії невідповідність сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення наведеній органом досудового слідства правовій кваліфікації дій ОСОБА_6 та альтернативне формулювання кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, в контексті ст.337 КПК України, позбавляли суд першої інстанції можливості призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його по суті.
На порушення ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції при підготовчому судовому провадженні наведених недоліків не усунув, призначивши судовий розгляд та розглянувши кримінальне провадження по суті за відсутності належним чином сформульованого та висунутого ОСОБА_6 обвинувачення і ухвалив щодо останнього обвинувальний вирок, що є недопустимим.
Відповідно до вимог ч.4 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте особі в суді першої інстанції, а також приймати відповідне рішення згідно ст.314 КПК України, що є компетенцією суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, оскаржене судове рішення підлягає до безумовного скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, під час якого суду необхідно вжити заходів до усунення зазначених недоліків з дотриманням вимог розділу IV КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: