Провадження № 1-кп/520/569/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2016 року Київський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003047 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Стрижавка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без місця проживання, перебуває в розшуку за Вінницьким районним відділенням поліції Вінницького відділу ГУНП у Вінницький області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в :

В стадії підготовчого судового засідання в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням в скоєнні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 з приводу можливості призначення кримінальної справи судом до розгляду вважає можливим призначити кримінальну справу до розгляду по суті.
ОСОБА_7 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.315, ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Захисник заявив суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурора для усунення недоліків обвинувального акту у зв`язку із суттєвим порушенням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства, допущених органом досудового розслідування, оскільки не встановлена особа обвинуваченого, не надано суду повну інформацію щодо його притягнення до кримінальної відповідальності, не проведена експертиза щодо вартості викраденого майна.

Обвинувачений підтримує клопотання захисника.

Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України, в тому числі порушивши право обвинуваченого на захист.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до ч.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

У відповідності до вимог ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.374 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України є такі порушення вимог КПК України, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В обвинувальному акті, після викладення обставин справи, фактично відсутнє формування обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, оскільки обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України - є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити:
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;
- правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті(частини статті)закону України про кримінальну відповідальність;
- формулювання обвинувачення.
Ст.109 КПК України передбачені вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування.

З обвинувального акту неможливо встановити в якому місяці було зареєстровано кримінальне провадження: 26.05.2016 р. чи 26.07.2016 року.
Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів вбачається, що органом досудового розлідування фактично не встановлена особа обвинуваченого, а саме: в тексті обвинувального акту та реєстрі вказано, що ОСОБА_6 раніше судимий, але зовсім відсутні відомості про попередню судимість ОСОБА_6 , що має істотне значення для правильної кваліфікації його дій, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину з кваліфікуючою ознакою повторність.
ОСОБА_6 досудовим слідством обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в скоєнні таємного викрадення чужого майна, тобто в скоєнні закінченого складу злочину.

Потерпілими по кримінальному провадженню визнані дві особи. В той же час в тексті обвинувального акту вказано, що кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 майнову шкоду не спричинено.

В обвинувальному акті та в реєстрі матеріалів досудового розслідування зовсім відсутня інформація про експертну оцінку предметів злочину з метою втановлення вартості викраденого майна.

Також обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України вказані відносно іншої особи з іншим прізвищем.

Крім того, з тексту обвинувального акту вбачається, що в період досудового розслідування слідчим був залучений захисник, але в реєстрі відсутня інформація про повноваження захисника, про участь захисника в ході досудового розслідування.

З реєстру вбачається, що захисник не повідомлений про закінчення досудового розслідування, що захиснику не були відкриті матеріали кримінального провадження та не надана можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, тобто порушено право обвинуваченого на захист.

При викладених обставинах суд вважає, що обвинувальний акт не містить відомості про виклад фактичних обставин кримінального провадження, не відповідає вимогам кримінального законодавства та нормам КПК України.

Оскільки згідно до вимог норм кримінального законодавства та КПК України при кримінальному правопорушенні підлягають дослідженню такі фактичні обставини як місце, час та спосіб скоєння злочину, відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від злочину.

Згідно обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що вартість предметів злочину в обвинувальному акті досудовим слідством вказана з не об`єктивно встановлених досудовим слідством підстав.

Однак, згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір збитків заподіяних злочином, оскільки вартість предметів злочину впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченої особи, тому досудовому слідству необхідно встановити вартість предметів злочину і загальну вартість майна, як предметів злочину.
Даний обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто не містить встановленої об`єктивної вартості заподіяних збитків від злочину, обвинувачення не конкретизовано.
При таких обставинах видно, що досудове слідство об`єктивно не встановило розрахунки шкоди спричиненої потерпілим особам від злочину, так як розрахунок спричиненої шкоди необхідно проводити відповідно до висновків призначеної досудовим слідством товарознавчої експертизи, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №189 »Про затвердження методики оцінки майна».
Про що також вказує в своїх Правових позиціях Пленум Верховного Суду України, які містяться в п.2, п.7, п.22, п.25, п.27 його постанови № 10 від 6.11. 2009 року
« Про судову практику в справах про злочини проти власності» про те, що предметом злочину проти власності є майно, яке має певну вартість.
Згідно до вимог чинного законодавства України грошова вартість майна, яким заволоділа винна особа, в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна. Вартість таємно викраденого чужого майна визначається за роздрібними цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутністю зазначених цін на майно його вартість може бути визначено тільки шляхом проведення відповідної експертизи.
При вирішенні питання про кваліфікацію злочинів проти власності судам слід ураховувати також роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Пленум Верховного Суду України № 9 від 25.05. 2003 року »Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства України в зв`язку з набранням чинності Закону України від 22 травня 2003року «Про податок з доходів фізичних осіб».
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні експертиза відсутня, оскільки як видно з матеріалів справи, експертиза про оцінку вартості предметів злочину не проведена, тобто об`єктивно не встановлена вартість викраденого майна у потерпілих осіб.
Тому, як вважає суд, в даному кримінальному провадженні є суперечності та суттєві порушення чинного законодавства України щодо формування обвинувачення.
Наведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
В зв`язку з чим, як вважає суд, досудовим слідством також було порушено право обвинуваченого на його захист.
Згідно до вимог чинного законодавства України судом в стадії підготовчого судового засідання встановлені істотні порушення вимог норм КПК України та кримінального законодавства України і тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те, що вказані, як встановлені судом, істотні порушення чинного законодавства України, без їх належного усунення досудовим слідством, будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі.
Прокурором в суді не спростовані допущені слідчим істотні порушення норм чинного КПК України.

Суд вважає, що наведені порушені права обвинуваченого на стадії досудового розслідування повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві.
Суд вважає, що досудовому слідству необхідно усунути всі недоліки встановлені судом в порушенні чинного законодавства, в тому числі і допущені в обвинувальному акті, а також усунути недоліки зв`язані з порушенням прав обвинуваченої особи.
За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта, складений слідчим без додержання вимог, встановлених ст.109 КПК України, так як в реєстрі не зазначені без виключень всі процесуальні дії і не всі прийняті слідчим процесуальні рішення які були проведені і прийняті під час досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
Можливі твердження про те, що суд вийшов за межі своїх повноважень по даному кримінальному провадженню, даючи оцінку обставинам справи, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду кримінального провадження є безпідставними, оскільки суд приймаючи рішення в підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору не досліджував фактичні обставини справи які підлягають дослідженню в ході судового розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3,18 ч.3 ст.42, 45, 46, 48, 109, ст.ст.176-178, 179, 206, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків обвинувального акта задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003047 за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України для усунення недоліків обвинувального акта - повернути прокурору прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області.

Зобов`язати прокурора прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1