У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/2494/16

ун. № 759/11168/16-к

15 серпня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000077 внесене до ЄРДР 29.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000077 внесене до ЄРДР 29.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку та будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :02:052:0017) право власності на яку зареєстровано за ТОВ «ВІНУКРМЕД» ().

Обґрунтовуючи згадане клопотання, прокурором зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, до Київської місцевої прокуратури №8 надійшло звернення ОСОБА_4 , що невідомі особи у 2013 році шахрайським шляхом заволоділи його майном в особливо великих розмірах.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_4 вказав, що з 18.04.2016 року він є директором ТОВ «Медичний центр «МЕДІВІН» (ЄДРПОУ № 36886710), який на праві оренди згідно із Договором оренди від 29.12.2015 року користувалось будівлею за адресою: АДРЕСА_1 . Засновниками ТОВ «Медичний центр «МЕДІВІН» з 2014 року є він та його дружина ОСОБА_5

ТОВ «Медичний центр «МЕДІВІН» з 1998 року надавав медичні послуги європейського рівня жителям м. Вінниці та Вінницької області, який був розташований у відокремленій будівлі за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова,10. Ця будівля та земельна ділянка, на якій вона розташована площею 0,0503 га на праві приватної власності, як останній вказав належали ОСОБА_6 - батьку його дружини ОСОБА_5 , яка одночасно є власником 50% статутного капіталу ТОВ Медичний центр «Медівін».

Попередній власник будинку та земельної ділянки - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиним спадкоємцем є його донька - ОСОБА_5 .

В серпні 2010 року ОСОБА_6 виступив Іпотекодавцем за Генеральною угодою про здійснення кредитування №014/10 від 11.08.2010 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ТОВ «Академічна клініка».

У зв`язку з тим, що ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») не пред`явив свої вимоги до спадкоємців у строки встановлені статтею 1281 ЦК України, це позбавило ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» (його правонаступників) права вимоги до спадкоємців згідно з частиною четвертою цієї норми.

Для забезпечення своїх законних конституційних прав ОСОБА_5 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання припиненим договору іпотеки, припиненим права вимоги за договором іпотеки та виключенням записів з реєстру.

Було відкрито провадження у справі №127/39/16-ц. В рамках цього провадження було винесено ухвалу про забезпечення позову від 11 квітня 2016 року.

В цей самий час судами України різних інстанцій розглядаються справи за позовами ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» (ПАТ АБ «Укргазбанк») до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 № 127/22989/14-ц, № 127/4676/16-ц, № 127/7275/16-ц, тобто за ініціативою «Акціонерний комерційний банк «Київ» (ПАТ АБ «Укргазбанк») проводиться одночасний спір між тими самими сторонами і з тих самих підстав.

Вінницьким міським судом Вінницької області 09.06.16 року було винесено рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ АБ «Укргазбанк» у справі №127/39/16-ц.

Наступного дня, тобто 10 червня 2016 р., представник ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_7 подала чергову позовну заяву із проханням скасувати забезпечення позову у справі №127/39/16-ц.

Не зважаючи на те, що справу 127/39-16-ц слухає суддя ОСОБА_8 , системою автоматичного розподілу 10.06.2016 в 16:40 суддею призначається ОСОБА_9 .

Належним чином про час та місце слухання справи за черговим позовом представника ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_7 , ОСОБА_5 або її представники не повідомляються. Про час і місце слухання ОСОБА_5 дізналася випадково - до неї телефонує незнайома особа та повідомляє, що слухання справи відбудеться 24 червня 2016 року.
Отримавши 23 червня 2016р телефоном інформацію, що судове засідання з питання скасування позову відбудеться 24 червня 2016 р., представник ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , подає до суду заяву про відкладення справи, адже не має можливості ознайомитися із змістом заяви, повторюсь - ні повістку про виклик до суду, ні копію заяви ОСОБА_5 ні її представникам не направлялися. До того ж, на той час вже була подана апеляційна скарга на рішення у справі №127/39/16-ц від 09 червня 2016р.

Слухання апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду від 09 червня 2016 року призначено в Апеляційному суді Вінницької області на 28 липня 2016 року.

Таким чином, керуючись нормами Цивільного процесуального кодексу - станом на 24 червня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/39/16-ц від 09 червня 2016 не набуло законної сили, а отже підстав для зняття арешту, який до того ж накладено за позовною заявою ОСОБА_5 , а не за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк», не було.

Однак, 24 червня 2016 року суддя ОСОБА_9 відхиляючи клопотання представника ОСОБА_5 , ОСОБА_10 про відкладення справи, та не перевіривши всіх обставин справи, зазначає, що рішення від 09 червня 2016 року набрало законної сили.

Додатково ОСОБА_4 зазначив, що ще 23 червня 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» відступив права вимоги за кредитними Договорами та Договорами застави, поруки та іпотеки до ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», тобто ПАТ «Укргазбанк» 24 червня 2016 року вже не був стороною у справі 127/39-16-ц. Однак в судовому засіданні 24 червня 2016 року суддя ОСОБА_9 розглядає заяву саме ПАТ АБ «Укргазбанк» (інтереси позивача представляла ОСОБА_7 ).

В подальшому, 24 червня 2016 року о 20:42 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , ігноруючи той факт, що ухвала про зняття арешту не набрала законної сили, тобто ще під час дії арешту, здійснила перереєстрацію нерухомого майна та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 на ТОВ «Вінукрмед» (, м Вінниця, вул. Пирогова,12).

Діючи поспіхом, ОСОБА_11 , вказала недостовірну адресу ТОВ «Вінукрмед», в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - АДРЕСА_2 .

Рекомендоване повідомлення №230 про вручення поштового відправлення від 13.04.2016 р., на якому ґрунтувалися реєстраційні дії ОСОБА_11 , ОСОБА_5 не отримувала, її підпис на поштовому повідомленні підроблений, тобто не було жодної законної підстави застосувати ст. 35, ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

На підставі вчинення незаконних реєстраційних дій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 вже 25 червня 2016 року група незнайомих осіб спортивної статури захопили будівлю ТОВ Медичний центр «Медівін», змінили замки на вхідних дверях та встановили власну охорону.

Директор ТОВ Медичний центр «Медівін», ОСОБА_4 , знаходився в офіційній відпустці до 24 червня включно. Вже 29 червня 2016 року він не був допущений на своє робоче місце.

Окрім захоплення будівлі за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова,10, представники ТОВ «Вінукрмед» також незаконно заволоділи всім майном підприємств ТОВ «Медичний центр «Медівін», ТОВ «Інтер Медтехніка», НВП-ТОВ «Медівін», ТОВ «Мед Буд», фінансово-господарською документацією цих підприємств, установчими документами ТОВ «Медичний центр «Медівін», НВП-ТОВ «Медівін», Благодійного фонду «Репродуктивне здоров`я Вінничини», ТОВ «Мед Буд», грошовими коштами та печатками цих підприємств.

Таким чином, було протиправно захоплено приватне майно ОСОБА_5 , майно ТОВ Медичний центр «Медівін», інше майно, яке знаходиться в оренді, майно в лізингу ТОВ «Інтер Медтехніка» та майно НВП-ТОВ «Медівін» в кредитній заставі ПАТ «Райффайзен банк «Аваль», всю фінансово-господарську документацію ТОВ Медичний центр «Медівін», установчі документи ТОВ «Медичний центр «Медівін», ТОВ «Інтер Медтехніка», НВП-ТОВ «Медівін», ТОВ «Мед Буд», Благодійного фонду «Репродуктивне здоров`я Вінничини», грошові кошти та печатки, чим нанесено значної шкоди не тільки ТОВ «Медичний центр «Медівін», його власникам та трудовому колективу, а й навіть державі в цілому, адже заблоковано діяльність сумлінного платника податків.

Загальна вартість захопленого майна - більше 30 млн. грн.

За період з 24 червня по 07 липня 2016 року представники ТОВ «Вінукрмед» за підробленими документами не маючи жодних повноважень, використовуючи викрадену печатку ТОВ Медичний центр «Медівін» здійснили примусове незаконне звільнення більше 50 працівників ТОВ «Медичний центр «Медівін».

Крім того, допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повністю підтвердила покази ОСОБА_4 , та додатково наголосила, що рекомендоване повідомлення №230 про вручення поштового відправлення від 13.04.2016 р., на якому ґрунтувалися реєстраційні дії ОСОБА_11 , вона не отримувала, та її підпис на поштовому повідомленні підроблений, тобто не було жодної законної підстави застосувати ст. 35, ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Згідно експертного дослідження №38 від 04.08.2016:

«1. Підпис та рукописний напис « ОСОБА_5 », зображення яких наявні біля друкованого тексту «Розписка в одержанні» у фотокопії (технічному зображенні) зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення №230 від 31.03.2016 та які було використано в якості зразка при копіюванні виконані не гр. ОСОБА_5 , а іншою особою.

2. Підпис та рукописний напис « ОСОБА_5 », зображення яких наявні біля друкованого тексту «Розписка в одержанні» у фотокопії (технічному зображенні) зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення №230 від 31.03.2016 та які використано в якості зразка при копіюванні виконанні не гр. ОСОБА_4 , а іншою особо.

3. Рукописний напис: «Корженко», зображення якого наявне біля друкованого тексту «Розписка в одержанні» та підпис, зображення якого наявне в графі «Підпис працівника поштового зв`язку__» у фотокопії (технічному зображенні) зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення №230 від 31.03.2016 та які використано в якості зразка при копіюванні виконанні не ОСОБА_5 , а іншою особою.

4. Рукописний напис «Корженко», зображення якого наявне біля друкованого тексту «Розписка в одержанні» та підпис, зображення якого наявне в графі «Підпис працівника поштового зв`язку__» у фотокопії(технічному зображенні) зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення №230 від 31.03.2016 та які використано в якості зразка при копіюванні виконанні не гр. ОСОБА_4 , а іншою особою.»

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 10 (кадастровий номер :02:052:0017) ТОВ «ВІНУКРМЕД» (), досудове розслідування вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, які не мають відношення до діяльності ТОВ «Медичний центр «Медівін» (), ТОВ «Академічна клініка» (), ТОВ «ВІНУКРМЕД» () чи настання інших тяжких наслідків.

Окрім цього, в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі судового виклику службових осіб ТОВ «ВІНУКРМЕД» () існує реальна загроза зміни чи знищенню майна, на яке необхідно накласти арешт. А тому, досудове слідство клопоче перед слідчим суддею розглянути дане клопотання про арешту на майно, без повідомлення зазначеної особи з метою забезпечення арешту майна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «ВІНУКРМЕД» (), іншим особам, у володінні яких перебуває вказане майно, використовувати майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його, зметою швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, з метою забезпечення можливого заявленого цивільного позову в рамках кримінального провадження та до набрання судовим рішенням законної сили, виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, та накладення майнових стягнень, прокурор просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Власники майна до суду не викликались, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11, ч. 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що майно не яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та з метою попередження незаконного відчуження майна, або пошкодження, або настання інших наслідків, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні №0000077 внесене до ЄРДР 29.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку та будівлю, яка знаходиться за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Пирогова, 10, (кадастровий номер :02:052:0017) право власності на яку зареєстровано за ТОВ «ВІНУКРМЕД» () шляхом накладення заборони на його відчуження, та розпорядження.

Обов`язок по виконанню ухвали суду покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 .

З підстави необґрунтованості накладення арешту на майно особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК), а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

Слідчий суддя ОСОБА_12