Дата документу Справа № 335/5258/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/549/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/5258/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 серпня 2016 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 серпня 2016 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

На вказане рішення слідчого судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подані апеляційні скарги, в яких ними порушується питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 01 серпня 2016 року та скасування зазначеної ухвали.

В судовому засіданні апеляційної інстанції: адвокат підтримав апеляційні скарги заявників, просив їх задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Вислухавши доповідача, захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі, 12.05.2016 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга в якій скаржники просили визнати незаконною та скасувати постанову слідчого в ОВС СВ Прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_11 від 31.03.2016 року по кримінальному провадженню №0000451 про закриття кримінального провадження.

Скарга після направлення матеріалів кримінального провадження на новий розгляд призначалася до судового розгляду на 16-00 год. 19.07.2016 року, на 10-00 год. 01.08.2016 року. Належним чином повідомлений прокурор у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Незважаючи на належне повідомлення, особи, які звернулася зі скаргою та представник скаржника ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 у судові засідання також не з`явилася.

Суд залишив зазначену скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Особливістю розгляду скарг в порядку, встановленого гл.26 КПК України є і те, що скарги розглядаються слідчим суддею в короткі строки.

Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Наслідки не прибуття сторін кримінального провадження визначені ст.ст. 323-327 КПК України.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року №1640/0/4-12, розгляд скарги не може відбуватись за відсутності особи, яка подала скаргу, або її захисника, представника.

Зміст та форма кримінального провадження, згідно з вимогами ст.7 КПК України, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до зазначеного принципу, закріпленого ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Розгляд скарги відкладався у зв`язку з неявкою скаржників та представника у судове засідання, а таку процесуальну поведінку слідчий суддя розглядає, як небажання останніх відстояти свою позицію, пасивною їх відмовою від оголошених вимог.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з такими висновками слідчого судді.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Однак ці вимоги закону судом першої інстанції дотримано не було.

Згідно з частиною 3 статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відбувся без їх участі.

Відсутні в матеріалах провадження і дані щодо належного та своєчасного сповіщення останніх про час, день та місце розгляду їх скарги.

Таким чином, поставивши у нерівні умови сторони кримінального провадження, суд першої інстанції порушив гарантії прав заявників на справедливий судовий розгляд, оскільки можливість представлення обґрунтувань та обстоювання своїх позицій стосовно обставин подій, а також доказів, як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, мають особливе значення для вирішення питання про подальшу долю кримінального провадження відносно винуватості чи невинуватості ОСОБА_12 , що у свою чергу призвело до того, що весь розгляд в цілому набув несправедливого характеру.

Беручи до уваги виключно специфічні обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що право заявників у доведеності своїх доводів щодо безпідставності закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування зазнало такого обмеження, відповідно до якого заявники ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були позбавлені можливості скористатися справедливим судом, що суперечить положенням пунктів 1 та 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Колегія зазначає, що гарантії, наведені в пункті 3(d) статті 6 Конвенції, є особливим аспектом права на справедливе судове слухання справи, яке наведено в пункті 1 цього положення, яке слід брати до уваги для того, щоб зробити будь-яку оцінку неупередженості провадження. Суд має розглянути кримінальне провадження в цілому, із урахуванням не тільки прав захисту але і всіх учасників кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів констатує порушення прав заявників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 під час розгляду слідчим суддею їх скарги на постанову про закриття кримінального провадження, що відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Отже, оскільки ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, суду першої інстанції при новому розгляді, при дотриманні процедури такого розгляду встановленої процесуальним законом, необхідно урахувати наведене у цій ухвалі, при суворому дотриманні права на захист та принципу змагальності сторін, дати належну оцінку усім наданим як стороною обвинувачення, так і стороною захисту доказам, ретельно перевірити доводи заявників зазначених як в апеляційній скарзі так і в скарзі, з обов`язковою їх мотивацією, та ухвалити судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Направити матеріали провадження на новий розгляд до того ж суду першої інстанції, але в іншому складі суддів.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4