Справа № 404/2070/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 року колегія суддів Ленінського районного суду м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

адвокатів: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9 ОСОБА_10

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0000075 від 14.03.2014 року, за обвинуваченням: ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306 КК України;

ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 321 КК України;

ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В ИЛА:

Під час судового розгляду, після дослідження документів, адвокатами обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими у відповідності до ч.2 ст.89 КПК України.

Клопотання мотивовані тим, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, внесено до ЄРДР 14.03.2014 року, в той час як негласні слідчі (розшукові) дії, а саме негласне зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, конроль за телефонними розмовами проводились 20.01.2014 року та у період з 13.12.2013 року по 19.01.2014 року. Наведене, на думку адвокатів, дає підстави вважати, що вказані докази є недопустимими, оскільки зібрані з порушенням норм КПК.

Також у клопотаннях зазначено, що слідчий ОСОБА_18 не мав права проводити обшук за адресою АДРЕСА_1 та складати протокол обшуку 15.09.2014 року, оскільки не був наділений такими повноваженнями. Наведене теж тягне за собою визнання вказаного доказу недопустимим. Адвокатом обвинуваченого ОСОБА_12 зазначено про незаконність проведення обшуку 15.09.2015 року в аптеці №1 за адресою АДРЕСА_2 , оскільки такий общук проводився без ухвали слідчого судді. При цьому адвокатом зазначено, що слідчим суддею Ленінського райсуду м.Кіровограда 12.09.2014 року було надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_12 . Але на підставі цієї ухвали суду обшук було проведено в аптеці № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , приміщення якої належить ОСОБА_19 . Після проведення обшуку, слідчим суддею було відмовлено в клопотанні слідчого про визнання допустими доказами речей, що були виявлені та вилучені під час проведення обшуку у названій аптеці.

Прокурор заперечив проти заявлених клопотань, мотивуючи заперечення тим, що докази, а саме протоколи про результати проведення негласної слідчої ( розшукової) дії негласного зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж: контроль за телефонними розмовами та стенограми телефонних розмов ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , які отримані під час проведення оперативно-розшукових заходів в порядку Закону України Про оперативно-розшукову діяльність є документами, а тому у відповідності до п.4 ч.2 ст.99 КПК України є допустимими доказами. Крім цього, прокурор зазначив, що згідно витягу з ЄРДР від 15.09.2014 року слідчий ОСОБА_18 входив до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000075 від 14.03.2014 року, а тому мав право проводити обшук 15.09.2014 року, на підтвердження цього наддав копію витягу з ЄРДР від 15.09.2014 року. Вирішення інших питань висловлених у клопотаннях адвокатів залишив на росзуд суду.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_8 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 підлягає залишенню без задоволення, у відповідності до ч.1 ст.89 КПК України, питання щодо допустимості доказів наведених у клопотанні адвоката вирішити під час ухвалення судового рішення.

Клопотання адвоката ОСОБА_9 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково. Відповідно до ч.2 ст. 89 КПК України, визнати недопустимими докази, а саме: протокол обшуку приміщення аптеки №1 за адресою АДРЕСА_2 ; постанову про призначення хімічної експертизи від 16.09.2015 року; висновок експерта № 1136 від 25.09.2015 року; протокол огляду речових доказів від 07.10.2014 року та фототаблицю до нього. В решті клопотання залишити без задоволення, у відповідності до ч.1 ст.89 КПК України, питання щодо допустимості доказів наведених у клопотанні адвоката вирішити під час ухвалення судового рішення.

Згідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Ураїни, а також будь - які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що докази зібрані в результаті проведення обшуку в приміщенні аптеки №1 за адресою м.Кіровоград, пр-т. Правди 9, к.1, 15.09.2014 року є недопустимими, оскільки зібрані в порушення вимог КПК України.

Керуючись ст.ст.87, 89, 369, КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати недопустимими докази, а саме: протокол обшуку приміщення аптеки №1 за адресою м.Кіровоград, пр-т. Правди 9, к.1; постанову про призначення хімічної експертизи від 16.09.2015 року; висновок експерта № 1136 від 25.09.2015 року; протокол огляду речових доказів від 07.10.2014 року та фототаблицю до нього.

Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України клопотання адвокатів щодо допустимості решти доказів наведених у клопотаннях, вирішити під час ухвалення судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий судя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3