АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/881/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0004010 та №0011235 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2002 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі;

· вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2002 року за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення волі;
· вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2003 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;
· вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
· вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
· вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 /двох/ років 6 / шести/ місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання покаранням, призначеним за цим вироком, не відбутого менш суворого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 /двох/ років 6 /місяців/ позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 до строку відбуття покарання строк його перебування в установах попереднього ув`язнення з 28 січня 2016 року /день обрання запобіжного заходу/ по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 грудня 2014 року близько 16 години, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», який розташований в ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, 1-Б, проходив по відділу з продажу «м`яса», де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 взяв п`ять палок ковбаси та сховав їх під куртку, в яку був одягнений. Після чого ОСОБА_7 пішов до відділу з продажу «риби», де взяв шматок філе форелі, який також сховав під куртку, а всього сховав товару на загальну суму 619 грн.78 коп.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 направився до виходу з магазину та, не розрахувавшись за вказаний товар, перетнувши лінію кас, вийшов з магазину, де в подальшому був зупинений працівниками охорони вищевказаного магазину у зв`язку з чим, ОСОБА_7 не зміг довести свої злочинні дії до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, 29 квітня 2015 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Епіцентр К», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20-Д, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, повторно умисно з корисливих мотивів, взяв з полиці у відділі «Сантехника» товару на загальну суму 2165 гривень 61 копійка, поклав його до поліетиленового пакету сірого кольору, який заховав за свою куртку та штани, після чого направився до виходу із торгового центру.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для викрадення чужого майна, він вийшов за лінію кас, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником магазину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, просить змінити вирок та визначити йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання покарання, призначеного даним вирок, покаранням призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року, призначивши остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України просить зарахувати строк попереднього ув`язнення за обома вироками. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково вказав у вироку назву суду, який ухвалив вирок від 29.12.2015 року, - Дніпровський, в той час, як цей вирок ухвалено Деснянським районним судом м. Києві, про що просить внести зміни.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, апеляційні скарги подані не були.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

При цьому судом першої інстанції при визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, а також дані про особу останнього, який, будучи раніше судимим, повторно вчинив декілька умисних корисних злочинів, офіційно не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення як обставину, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи, що оскаржуваним вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень 15 грудня 2014 року та 29 квітня 2015 року, тобто до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року, судом першої інстанції правильно призначено ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинення менш суворого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2015 року більш суворим покаранням, призначеним вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2016 року, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
При цьому вид та розмір остаточного покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам закону, вчиненому та особі обвинуваченого.
Тому підстав для зміни вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 в цій частині, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, у вступній, мотивувальній і резолютивній частині вирокуОболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року судом допущено описку щодо назви районного суду, який постановив вирок 29 грудня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі, замість Деснянського районного суду м. Києва, який ухвалив цей вирок, помилково вказано Дніпровський. Колегія суддів вважає, що ця описка підлягає усуненню шляхом внесення відповідного уточнення до вироку.

Задоволенню підлягає і апеляційна вимога ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року.

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано до строку відбуття покарання строк його перебування в установах попереднього ув`язнення з 28 січня 2016 року /день обрання запобіжного заходу/ по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з вироку Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислюється з 13 травня 2015 року, і за цим вироком запобіжний захід у виді тримання під вартою йому залишено до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 рахується з 28 січня 2016 року.

Отже, період попереднього ув`язнення за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2015 також підлягає зарахуванню ОСОБА_7 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Внести уточнення до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року щодо назви районного суду, яким засуджено ОСОБА_7 29 грудня 2015 року та вказати, що вирок від 29 грудня 2015 року постановлений відносно ОСОБА_7 Деснянським районним судом м. Києва, а не Дніпровським.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 до строку відбуття покарання строк його перебування в установах попереднього ув`язнення з 13 травня 2015 року /день обрання запобіжного заходу за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року/ по день набрання вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальної справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4