печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвингувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

ВСТАНОВИВ:
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000069 від 16.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у січні 2016 року (точний час і день досудовим розслідуванням не встановлені), будучи депутатом та секретарем Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, на ґрунті конфлікту з представником ТОВ «Літус Маріс» ОСОБА_6 , який виник між ними через діяльність указаного товариства та стосувався будівництва набережної у смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, вирішив вчинити умисне вбивство останнього.

Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 бере активну участь у діяльності Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області та володіє певною інформацією про зловживання окремих її службових осіб при вирішенні питань про відведення земельних ділянок у власність або користування (оренду), які у подальшому втілювались у позовні заяви щодо незаконності дій посадових осіб Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, скарги на дії її посадових осіб, заяви про вчинення її посадовими особами кримінальних злочинів, надання розголосу про вчинення злочинів у засобах масової інформації, що призвело до затримання 16.01.2016 голови Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області ОСОБА_7 , головного архітектора м. Білгород-Дністровського Одеської області ОСОБА_8 , оголошення у розшук депутата Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області ОСОБА_9 , з метою недопущення в подальшому викриття ОСОБА_6 його незаконних дій, а також маючи на меті зберегти майно, яке заздалегідь переоформив на довірених осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прийняв рішення щодо організації умисного вбивства ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 у січні 2016 року, використовуючи близькі довірливі відносини з ОСОБА_11 , схилив його до участі у кримінальному правопорушенні. При цьому ОСОБА_11 мав підшукати осіб, здатних за грошову винагороду в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США скоїти умисне вбивство ОСОБА_6 , при цьому не уточнюючи деталі вчинення вказаного злочину, залишаючи це на розсуд безпосередніх виконавців.

У період з 16 по 27 січня 2016 року ОСОБА_11 , з метою виконання завдання ОСОБА_5 , прийняв рішення залучити до вчинення кримінального правопорушення раніше знайомого ОСОБА_13 , якому запропонував підшукати осіб, здатних за вказану грошову винагороду скоїти умисне вбивство ОСОБА_6 . У цей час ОСОБА_11 , розуміючи, що ОСОБА_13 за своїми морально-вольовими якостями не здатен безпосередньо виконати це кримінальне правопорушення, повідомив останньому, що умисне вбивство ОСОБА_6 готується на замовлення чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , маючи на увазі при цьому ОСОБА_5 . Усвідомлюючи тяжкість цього злочину та протиправність своїх дій, ОСОБА_13 погодився на пропозицію ОСОБА_11 підшукати осіб, здатних на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_13 , виконуючи доручення ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що його знайомий ОСОБА_15 має гарну фізичну підготовку, добре володіє прийомами рукопашного бою та навичками в поводженні з автоматичною вогнепальною зброєю та стрільби з неї, а також через скрутне матеріальне становище має потребу в грошових коштах, запропонував останньому вчинити умисне вбивство ОСОБА_6 за грошову винагороду в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США. При цьому ОСОБА_13 мав намір залишити особисто собі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.

ОСОБА_15 , погодившись на пропозицію ОСОБА_13 та усвідомлюючи злочинність своїх дій, отримав від нього грошові кошти в загальній сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США з метою придбання знаряддя та засобів вчинення вбивства ОСОБА_6 , а саме вогнепальної зброї та автотранспорту. У не встановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_15 придбав у не встановленої досудовим розслідуванням особи автоматичну вогнепальну зброю та, для забезпечення свого пересування, - автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Маючи на меті ускладнення свого викриття під час виконання кримінального правопорушення, ОСОБА_15 також придбав номерні знаки інших автотранспортних засобів, які в подальшому використав безпосередньо під час замаху на скоєння вбивства.

28.01.2016 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, будучи обізнаним, що на виконання його замовлення ОСОБА_11 почав підготовку до вчинення злочину та залучив до цього ОСОБА_13 , який підшукав безпосереднього виконавця умисного вбивства ОСОБА_15 , з метою візуального сприйняття безпосереднім виконавцем злочину ОСОБА_15 об`єкта вбивства ОСОБА_6 та початку ведення за ним візуального спостереження для вибору найбільш сприятливого місця вчинення вбивства, у телефонному режимі запросив ОСОБА_6 на зустріч до ресторану «Рокко», розташованого на вул. Черняховського, 4, в м. Одесі.

Цього ж дня, близько 19 год., ОСОБА_5 прибув до ресторану «Рокко» та, перебуваючи в своєму автомобілі, зустрівся з ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , де підтвердив останньому свої наміри щодо замовлення вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 та повідомив, що грошову винагороду за його вчинення в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США йому буде передано через ОСОБА_11 одразу після вчинення кримінального правопорушення.

У свою чергу, ОСОБА_13 , будучи заздалегідь повідомленим ОСОБА_11 про час і місце зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ресторані «Рокко» з метою візуального сприйняття безпосереднім виконавцем злочину ОСОБА_15 об`єкта вбивства ОСОБА_6 та початку ведення за ним візуального спостереження для вибору найбільш сприятливого місця вчинення вбивства, зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що ОСОБА_6 28.01.2016 з 19 год. буде перебувати в цьому розважальному закладі.

Цього дня о 19 год. 15 хв. ОСОБА_6 , не будучи обізнаним про дійсну мету його запрошення на зустріч ОСОБА_5 , прибув до ресторану «Рокко» у супроводі охоронця ОСОБА_16 , який упродовж зустрічі залишався на автостоянці біля входу до ресторану, де бачив раніше йому візуально знайомих ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , які перебували на протилежній стороні дороги біля автомобіля марки Toyota. У ресторані ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 та мав з ним розмову з незначних питань тривалістю 20 хвилин.

Після цього ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та не встановлені досудовим розслідуванням особи упродовж трьох місяців здійснювали підготовку до вчинення замовного вбивства ОСОБА_6 , а саме: займалися збиранням інформації про обставини його життя, місця перебування та маршрути руху в м. Одесі та Одеській області.

ОСОБА_5 , бажаючи скорішого досягнення злочинної мети, з 28.01.2016 неодноразово телефонував ОСОБА_11 та наполягав на виконанні замовлення, після чого ОСОБА_11 одразу телефонував ОСОБА_13 і передав вимоги замовника.

Крім цього, ОСОБА_15 для досягнення злочинного наміру щодо скоєння умисного вбивства ОСОБА_6 та з метою отримання інформації про маршрути останнього, час його переміщення та моделі автотранспортних засобів, не повідомляючи свого умислу на вчинення особливо тяжкого злочину, залучив ОСОБА_17 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, які за грошову винагороду для отримання вказаної інформації погодилися здійснювати візуальне спостереження за ОСОБА_6 .

Після цього у квітні 2016 року ОСОБА_15 залучив раніше знайомого ОСОБА_18 до участі у замовному вбивстві ОСОБА_6 за грошову винагороду в розмірі 400 доларів США. ОСОБА_18 , достовірно знаючи про мету злочину, дав свою згоду на участь у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_6 та, відповідно до розподілу ролей між ними, повинен був стежити за навколишньою обстановкою під час скоєння злочину.

13.05.2016 близько 19 год. ОСОБА_13 , з метою отримання інформації про місце проживання та знаходження ОСОБА_6 у м. Одесі, на власному автомобілі марки Infiniti G-35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , став здійснювати за ним візуальне спостереження, у ході якого дізнався, що об`єкт стеження тимчасово проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_13 відразу ж зателефонував ОСОБА_15 та, повідомивши йому про місцезнаходження ОСОБА_6 , попросив у максимально короткий строк скоїти його вбивство.

15.05.2016 близько 19 год. 05 хв. ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 тимчасово проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 , на автомобілі марки Infiniti G 35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибув на вулицю Красні Зорі у м. Одесі, де зустрівся з ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . Останні, з метою реалізації вбивства ОСОБА_6 , прибули до адреси його тимчасового проживання на заздалегідь придбаному автомобілі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю.

З причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , умисне вбивство ОСОБА_6 не було доведено до кінця, оскільки безпосередніми виконавцями злочину не було вчинено всіх необхідних дій через затримання працівниками правоохоронних органів.

У цей день близько 22 год. працівниками правоохоронних органів, з метою викриття організатора та замовника вбивства ОСОБА_6 ОСОБА_5 та співучасника його вчинення ОСОБА_11 , ОСОБА_13 залучено до конфіденційного співробітництва. У подальшому за згодою потерпілого ОСОБА_6 було імітовано його вбивство та повідомлено засоби масової інформації про вчинення невідомими особами на території м. Одеси вбивства відомого правозахисника.

Після цього ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_11 і повідомив, що замовлення ОСОБА_5 виконано, ОСОБА_6 вбито, та просив негайно розрахуватися за вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі. На вказану пропозицію ОСОБА_11 погодився та запропонував ОСОБА_13 зустрітися на автошляху поблизу м. Білгород-Дністровського Одеської області. У подальшому ОСОБА_11 відразу зателефонував ОСОБА_5 та зустрівся з ним за місцем його проживання. Після зустрічі з ОСОБА_5 ОСОБА_11 на власному автомобілі марки Mercedes-Benz Е 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , поїхав до місця раніше обумовленої з ОСОБА_13 зустрічі. Перебуваючи безпосередньо на місці, ОСОБА_11 побачив, що до нього разом з автомобілем ОСОБА_13 наближаються й інші, у яких на той час перебували працівники правоохоронних органів, та, усвідомлюючи можливість бути затриманим за співучасть у скоєнні кримінального правопорушення, залишив свій автомобіль і зник у невідомому напрямку.

Крім цього, з метою протиправного набуття права власності на земельну ділянку та житловий будинок ОСОБА_19 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 , у складі організованої групи з ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 організував його незаконне викрадення та позбавлення волі.

Так, 12.05.2016, близько 14 год. 20 хв., ОСОБА_15 , спільно з ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , по вул. Левітана, м. Одеса, вчинили викрадення ОСОБА_19 , якого, з метою реалізації свого злочинного наміру, відвезли до будинку АДРЕСА_4 та позбавивши його волі незаконно утримували до звільнення працівниками правоохоронних органів.

14.09.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

14.09.2016 року о 05 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаючи його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що 14.09.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

14.09.2016 року о 05 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Прокурором у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Разом з тим, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі які можуть бути використанні як докази у кримінальному провадження, та для запобігання ризикам, які зазначено у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я,недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, надзвичайно високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.11.2016 року.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою оголошена підозрюваному.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 12.11.2016 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1