н/п 1-кс/640/6052/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
власника майна - підозрюваного ОСОБА_4 ,
Прокурор на обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 , займаючи з 05.02.2009 посаду завідуючого наркологічним відділенням №3 КЗОЗ «Харківська міська наркологічна лікарня», відповідно до наказу №62-к від 05.02.2009, тобто будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, вимагав та одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.
Згідно п.3.1 «Посадової інструкції завідувача наркологічного відділення №3» Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні здійснює керівництво діагностичною, лікувально-профілактичною і адміністративно-господарською роботою відділення, згідно із п. 3.2 інструкції забезпечує якість діагностичної, лікувальної, лікувально-профілактичної роботи та згідно із п. 5.3 інструкції ухвалює рішення в межах своєї компетенції.
Так, 01.07.2016 до наркологічного відділення №3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, звернувся ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 з питань проходження лікування ОСОБА_5 від наркозалежності. В ході зустрічі у приміщенні вказаного відділення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 із завідуючим наркологічним відділенням № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_4 , останній повідомив ОСОБА_6 що зможе провести лікування ОСОБА_5 в умовах наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня». Крім того, ОСОБА_4 використовуючи своє службове становище, діючи усупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_6 , що день лікування ОСОБА_5 від наркозалежності в умовах наркологічного відділення №3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» буде коштувати ОСОБА_6 350 гривень. При цьому, надання ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 350 гривень за один день лікування є абсолютною умовою лікування ОСОБА_5 у вказаному відділенні.
В подальшому 20.07.2016 під час зустрічі у приміщенні службового кабінету наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що зможе покласти ОСОБА_5 на лікування до вказаного наркологічного відділення з 25.07.2016 та необхідним початковим терміном лікування ОСОБА_5 у вказаному відділенні є три дні, що буде коштувати ОСОБА_6 1050 гривень.
Так, 25.07.2016 в денний час, по прибуттю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до приміщення наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, ОСОБА_4 надав вказівку підлеглому лікарю вказаного відділення щодо реєстрації ОСОБА_5 , як особи яка поступила на лікування, після чого ОСОБА_5 залишився у відділенні для подальшого лікування. Після цього, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 не належно виконуючи покладені на нього службові обов`язки, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_6 обумовлену ним раніше неправомірну вигоду у розмірі 1050 гривень за три дні лікування ОСОБА_5 .
В подальшому 27.07.2016 під час зустрічі у своєму службовому кабінеті за вищевказаною адресою ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що необхідним подальшим строком лікування ОСОБА_5 від наркозалежності в умовах вказаного відділення є чотири дні, тобто з 28.07.2016 по 31.07.2016. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що за подальші чотири дні лікування ОСОБА_5 у наркологічному відділенні йому потрібно надати грошові кошти у сумі 1400 гривень.
Так, 30.07.2016 за попередньою вимогою ОСОБА_4 на особисту платіжну картку «Приват-Банк» № НОМЕР_2 , яка належить останньому, з платіжної карти, яка належить співмешканці ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 переведено частину грошової винагороди у сумі 500 гривень за лікування ОСОБА_5 .
02.07.2016 близько 09.30 години ОСОБА_4 , знаходячись у своєму службовому кабінеті у наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», діючи умисно, з використанням наданого йому службового становища, з корисливих мотивів в особистих інтересах одержав від ОСОБА_6 другу частину раніш обумовленої неправомірної вигоди у сумі 900 грн., після чого ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Прокурор у клопотанні зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені грошові кошти, предмети та документи є предметами кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було тимчасово вилучене 02.08.2016, в ході проведення обшуку у приміщенні наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про арешт майна.
В судовому засіданні власник майна підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна.
В судове засіданні представник власника майна КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» не з`явився, повідомлений належним чином, до канцелярії суду від головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд клопотання без представника лікарні.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових будівлях літ. Ю-1 загальною 74,5 кв.м., літ. Ю1-1 загальною площею 17,3 кв.м., літ. Ю2-1 загальною площею 74.5 кв.м., літ. «О-1» загальною площею 662,5 кв.м. які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської обласної ради, нежитлових приміщеннях літ. «Р-1» загальною площею 434,7 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, перебувають у комунальній власності міста Харкова в особі Харківської міської ради, які використовуються Харківською обласною клінічною наркологічною лікарнею, з метою відшукання та вилучення документів з приводу лікування ОСОБА_5 від наркозалежності, а саме журналів реєстрації осіб, які поступили на лікування до Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні, історії хвороби ОСОБА_5 , довідок обстежень та лабораторних досліджень біологічних зразків ОСОБА_5 , журналів реєстрації осіб, які виписані з лікування Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні, чорнових записів з питань лікування ОСОБА_5 у Харківській обласній клінічній наркологічній лікарні, платіжної картки «Приват-Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 , електронних пристроїв зі збереженням інформації (системних блоків), на котрих зберігаються дані про проходження ОСОБА_5 лікування у Харківській обласній клінічній наркологічній лікарні, службових інструкцій, положення про діяльність Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні та 3-го наркологічного відділення Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні, документів щодо посадових обов`язків та призначення на посаду завідуючого 3-ім наркологічним відділенням Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні ОСОБА_4 , грошових коштів, отриманих ОСОБА_4 у якості грошової винагороди від ОСОБА_6 за лікування ОСОБА_5 від наркозалежності у Харківській обласній клінічній наркологічній лікарні, предметів, які можуть свідчити про вимагання ОСОБА_4 неправомірної вигоди від ОСОБА_6 та мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
02.08.2016 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 проведений обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 02.08.2016 вилучено майно, зазначене в клопотанні слідчого. Обшук тривав з 09. год. 55 хв. до 14 год. 10 хв.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу обшуку від 01.08.2016 грошові кошти, речі та документи підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський відділ поліції ГУ НП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1