Дата документу Справа № 322/969/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №322/969/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/576/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
07 жовтня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0000440 від 22.09.2016 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорочино Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисникаОСОБА_8 ,

14 червня 2016 року захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 22.09.2016. Визначено строк дії ухвали до 20 листопада 2016 року.

Процесуальне рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, надані докази дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_9 скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не доведено органами досудового розслідування. Посилається з цього приводу на практику Європейського суду з прав людини. До цього ж апелянт вважає що слідчий суддя при прийнятті рішення в достатній мірі не врахував того факту, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в місцях ізоляції від суспільства.

За ухвалою слідчого судді, прокурор Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказав, що 21 вересня 2016 року, близько 18 години 30 хвилин, неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за приміщенням торгового центру "ДоброБут", розташованого по вул. Українській, 33 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , під час сварки з останнім, завдали ОСОБА_14 численні удари кулаками, ліктями, колінами та ногами, по обличчю, іншим частинам голови, тулубу та іншим частинам тіла. Потерпілий ОСОБА_14 намагався втекти від ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , але останні його наздоганяли та продовжували його побиття, вчиняючи це з особливою жорстокістю, протягом тривалого проміжку часу (не менше 3 годин), наносячи удари руками та ногами в життєво важливі частини тіла і в голову, внаслідок чого потерпілий зазнавав особливих страждань. Після завершення своїх протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишили ОСОБА_14 лежачим на землі, та покинули місце вчинення злочину, направившись до центрального парку селища, де продовжили вживання спиртних напоїв спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 22 вересня 2016 року, близько 08 години 15 хвилин, за приміщенням торгового центру "ДоброБут", розташованого по вул. Українській, 33 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області було виявлений труп ОСОБА_14 , з явними ознаками насильницької смерті.

За даним фактом 22 вересня 2016 року було розпочато досудове розслідування, за ознаками злочину, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України.

У клопотанні прокурор просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк до 15 років, злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не працює і не навчається, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують. Підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину і наступного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перебуває в дружніх стосунках із підозрюваним ОСОБА_9 , а також свідком ОСОБА_11 , а тому може незаконно впливати на них, оскільки позиція підозрюваних щодо мотивів і обставин скоєного злочину та ролі кожного із учасників в повній мірі не з`ясована, встановлюється органами досудового розслідування.

Той факт, що ОСОБА_6 має задовільні характеристики і що його батьки були згідні взяти на поруку останнього для забезпечення його належної процесуальної поведінки, не свідчить про хибність прийнятого слідчим суддею рішення, адже наявні ризики - переховування від органу досудового розслідування та суду і незаконного впливу на іншого підозрюваного і свідків, і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі не зможе їм запобігти.

Слідчим суддею, як того вимагає закон, вивчалося питання щодо обрання інших, не пов`язаних із позбавленням волі запобіжних заходів. Підстав для застосування іншого запобіжного заходу слідчий суддя не знайшов.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів не погоджується з твердженням апелянта про те, що рішення слідчого судді суперечать практиці ЄСзПЛ, адже вказане рішення ґрунтувалося на сукупності обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, а не лише на тяжкості вчиненого злочину і імовірності призначеного покарання, про що зазначає захисник. На підтвердження незадовільного стану здоров`я підозрюваного сторона захисту жодних доказів не надала, а відтак суд не може їх враховувати як підставу для скасування прийнятого слідчим суддею рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів викладених в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів, які б вказували на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора, та щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4