Номер провадження: 11-кп/785/208/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштований, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 342 ч.2 КК України призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

01 вересня 2015 року близько 07 години 35 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел спрямований на вчинення опору працівникам правоохоронного органу, своїми активними діями, перешкоджаючи виконанню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, вчинив опір по відношенню інспекторів патрульної служби ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Опір виразився в тому, що ОСОБА_8 виштовхував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , коли інспектори патрульної служби у ході виконання службових обов`язків намагались пройти до однієї з кімнат цього будинку при відпрацюванні прийнятого повідомлення оператора «102», про те, що у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , «син наносить тілесні ушкодження невістці».

ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив викладенні в обвинувальному акті обставини та пояснив, що дійсно 01.09.2015 року близько 07 години ранку, знаходячись за місцем проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю дружиною. Його мати викликала працівників поліції з якими він почав конфліктувати та виштовхувати із приміщення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення вироку врахував те, що останнім місцем офіційної роботи ОСОБА_11 було ТОВ «Інфокс», з якого було отримано характеристику, в якій зокрема зазначається проте, що обвинувачений дисциплінований, порушення трудової дисципліни на правил техніки безпеки не порушував.

По при це суд, звертаючи увагу на те, що обвинувачений до теперішнього часу офіційно не працевлаштований, прийшов до висновку, що міра покарання у вигляді штрафу буде не прийнятною і такою, що ускладнить виконання такого вироку.

Слід наголосити, що виконання вироку у вигляді штрафу буде доволі прийнятним і повністю задовольнить обвинуваченого. Тим паче, просить суд звернути увагу: на тяжкість кримінального правопорушення, яке виявилось в перешкоджанні інспекторам патрульної служби проходу в житлове приміщення; на особу звинуваченого, який до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не перебуває; а також те, що на утриманні звинуваченого перебуває малолітня дитина, саме цьому звинувачений підготовив всі документи для належного офіційного працевлаштування за кордоном (робота на судні) щоб матеріально забезпечувати свою малолітню дитину. Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2015 року унеможливлює/чи обмежує права обвинуваченого щодо безперешкодного виїзду і працевлаштуванню закордоном.

Мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, суд першої інстанції послався на докази, що містяться в матеріалах справи, зібрані у встановленому законом порядку, досліджені в судовому засіданні, належно оцінені і є обгрунтованими і в апеляційній скарзі вони не оспорюються.

Оспорюється лише суворість призначеного покарання, яка не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_7 якій підтримав доводи своєї апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку що ці обставини не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 342 ч.3 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше не судимий, не працює, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе без в ізоляції від суспільства, можливо звільнити його від відбування покарання у вигляді обмеження волі на підставі ст.ст. 75, 76 з випробуванням.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченого і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст.. 75,76 КК України.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду Одеської області від 26.11.2015 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4