Справа № 591/2194/16-к
Провадження № 1-кп/591/266/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, кримінальне провадження №0006891 від 20.12.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Суми, українця, громадянина України, з повної середньою освітою, що тимчасово не працює, в порядку ст.89 КК України не судимого, не одруженого, має на утриманні 2 дітей: доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2015 близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Мітцубіші-Галант», д.н. НОМЕР_3 , рухався по вул. Г.Кондратьєва з боку центра м.Суми у напрямку вул. Прокоф`єва м.Суми.

Доїхавши до перехрестя вул. Г. Кондратьєва та вул. Б. Хмельницького м.Суми, ОСОБА_5 в порушення вимог передбачених пунктами: 18.1., 8.4.в, 12.9.б та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.01 р. №1306, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість та не зупинився, що призвело до наїзду на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які переходили проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Контакт потерпілого з автомобілем відбувся передньою частиною автомобіля, від якого ОСОБА_8 відкинуло вперед від автомобіля на проїзну частину, та він отримав тілесні ушкодження у вигляді: «відкритого перелому верхньої третини лівої гомілки із здвигом, які не є небезпечними для життя, та потребують лікування на строк більше 21 дня та по цим ознакам відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував, що вчинив наїзд на потерпілого, тому що своєчасно не побачив його. Один раз частково відшкодував шкоду в сумі близько 800 гривень, та вказав, що більш грошей у нього немає.

Представник потерпілого в судових дебатах наполягав на тривалому позбавленні обвинуваченого прав водія та просив суворо його покарати. Вказав, що поведінка ОСОБА_5 про мізерне відшкодування шкоди не свідчить про щире його каяття.

Крім повного визнання вини провина ОСОБА_5 в інкримінованому злочині підтверджується:

Висновком судово-медичної експертизи №412 від 20.04.2016 року згідно якого потерпілий ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної події отримав тілесні ушкодження у вигляді: «відкритого перелому верхньої третини лівої гомілки із здвигом».

Вищевказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів з обмеженою поверхнею та могли утворитися в результаті ДТП, про що свідчить характер пошкоджень. Тілесні ушкодження в області лівої гомілки не являються небезпечними для життя, для зрощення перелому необхідно строк більше 21 дня та по цим ознакам відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень.

Висновком судово-автотехнічної експертизи №60/80 від 26.04.2016 року згідно якої допущені ОСОБА_5 порушення пункту 18.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що своїми необережними діями у вигляді злочинної самовпевненості, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, при керуванні автомобілем, що призвело до спричинення потерпілому ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України і його дії органами досудового слідства кваліфіковані правильно.

Суд виходить із того, що керуючи автомобілем «Мітцубіші - Галант», д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.01 р. №1306, , зокрема п. 18.1., 8.4.в, 12.9.б та дорожнього знаку 3.29.
При цьому допущені ОСОБА_5 порушення пункту 18.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Згідно п 18.1. ПДР України: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Цього ОСОБА_5 не зроблено.

Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачені ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його провину і вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, яке потрібно відбувати з випробуванням, що буде сприяти його виправленню.

Разом з тим суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними заходами, тому що проявивши злочинну самовпевненість, яка виразились у порушенні декількох пунктів Правил безпеки дорожнього руху та виявивши неуважність при керуванні автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, він вчинив наїзд на пішоходів саме на пішохідному переході, що призвело до травмування людини. Такий стиль водіння автомобіля є небезпечним для учасників дорожнього руху.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в сумі 800 гривень, тому позовні вимоги про стягнення суми на відшкодування матеріальної шкоди треба зменшити на цю суму.

Цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди, виходячи із глибини моральних страждань потерпілого та принципу розумності.

Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, визнаний обвинуваченим в повному обсязі та підлягає повному задоволенню.

Процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого.

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу, в тому числі за відсутності клопотань сторін стосовно цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 374 КПК України, суд -

Засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного основного покарання у вигляді 3 ( трьох) років обмеження волі, звільнити з випробуванням, встановивши строк випробування в 2( два) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази залишити власникам за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3000 гривень.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю стягнувши з ОСОБА_5 на користь держави 5371,00 грн на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 29932, 31 гривень.

Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 30 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 витрати у розмірі 4000 гривень за надання правової допомоги у зв`язку з захистом прав потерпілого по справі.

Вирок набирає чинності через 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1