ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/808/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0006400 від 10.06.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рагівка Поліського району Київського області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
1 травня 2016 року приблизно о 13-00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на робочому місці та виконуючи обов`язки по охороні бізнес центру «Кристал», що по вул. Харківське шосе, 175 в м. Києві, в паркінгу помітив припаркований мотоцикл «Honda VFR 800-2» 2004 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, на посту охорони, без будь-якого дозволу, взяв ключі від вказаного транспортного засобу та вставив ключ в замок запалення, запустив двигун та розпочав рух на мотоциклі, в такий спосіб заволодівши вказаним транспортним засобом. Проте, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з перешкодою чим завдав потерпілому шкоди на загальну суму 23 416 грн. 85 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю та суду показав, що 1 травня 2016 року він заступив на зміну, десь о 10-00 год. спрацювала сигналізація, він спустився вниз, щоб подивитися, що сталося і побачив в паркінгу мотоцикл та захотів біля нього сфотографуватися. Перед цим він відчинив ворота паркінгу, щоб вийшла загазованість. Він завів мотоцикл, ввімкнув щеплення та не втримав мотоцикл, він поїхав і упав. Після чого, ОСОБА_3 подзвонив до начальника та повідомив, що сталося. З сумою шкоди, яка вказана у обвинувальному акті погодився, а щодо позову заявленого потерпілим не згоден, оскільки суму вважає завищеною.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він шукав парко місце для свого мотоцикла і брат запропонував поставити мотоцикл у підземному паркінгу бізнес центру «Кристал». 1 травня 2016 року приблизно об 11-00 год. він залишив свій мотоцикл «Хонда» на парко місці бізнес центру «Кристал», ключі від мотоцикла передав брату і поїхав на роботу. Також потерпілий вказав, що він мав намір продати вказаний мотоцикл. 10 травня 2016 року зателефонував брат і повідомив, що мотоцикл розбитий, а він вже написав заяву у міліцію. Потерпілий вказав, що бачив відеозапис, як було пошкоджено його мотоцикл. Цивільний позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, оскільки обвинувачений нічого не відшкодував та наполягав на суворому покаранні.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що 28 квітня 2016 року потерпілий привіз до нього на роботу у бізнес центр «Кристал» свій мотоцикл, який мав намір продати, щоб він його підготував для продажу. 30 квітня 2016 року ОСОБА_7 виїхав з України, а 10 травня 2016 року прийшов на роботу та начальник охорони йому повідомив, що двоє працівників хотіли заволодіти транспортним засобом і показав відео на якому він впізнав ОСОБА_3 та диспетчера ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_7 подзвонив до них, щоб вирішити всі питання, а вони попросили надати їм два дні, проте нічого так і не було вирішено. Свідок вказав, що ОСОБА_3 не дзвонив та не пропонував відшкодувати шкоду.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що приблизно о 08-00 год. він заступив на чергування диспетчером зв`язку. В паркінгу спрацювала сигналізація, він подзвонив ОСОБА_3 і вони пішли подивитися чому спрацювала сигналізація, але нічого не виявили. Коли сигналізація спрацювала вдруге, то він піднявся в паркінг і побачив там ОСОБА_3 , який сидів на мотоциклі. Останній запропонував йому сфотографуватися біля мотоцикла, а коли випадково ОСОБА_3 нажав на газ, то мотоцикл поїхав у мішки і шини та перекинувся. Свідок бачив, що у мотоцикла були тріщини на зовнішньому копусі та розбите скло. Він допоміг підняти мотоцикл і відвести його на місце.

В судовому засіданні в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи.

Так, даними протоколу огляду місця події від 12 травня 2016 року в присутності понятих оглянуто парковку, що знаходиться в підвальному приміщенні бізнес центру «Кристал», що по вул. Харківське шосе, 175 в м. Києві та на паркувальному місці № 6 знаходився мотоцикл червоного кольору «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 на якому наявні механічні пошкодження у вигляді подряпин з лівої та правої сторони, тріщини, також тріщини на передньому вітрозахисному склі (а.с.52-57).

Відповідно до даних протоколу огляду предмету від 31.08.2016 року, проведено огляд компактдиску «Patron» СD-RW 700 МВ, на якому міститься відеофайл «777». Під час перегляду даного відеофайлу встановлено, що на ньому наявний запис з відеокамер спостереження, розташованих в приміщенні паркінгу БЦ «Кристал», що по вул. Харківське шосе, 175 в м. Києві, а саме відображені дані 2016-05-01 та видно, що до приміщення паркінгу зайшов ОСОБА_3 , підійшов до мотоцикла, сідає на нього, включає габаритні вогні та запускає двигун і намагається котити його вперед. Потім виходить з приміщення і через декілька хвилин повертається і знову сідає на даний мотоцикл та намагається рухатися вперед і назад. ОСОБА_3 не втримав мотоцикл та падає разом з ним (а.с.61-70).

Відповідно до даних висновку експерта № 19/111/12-4/367 від 29.08.2016 року матеріальний збиток завданий власнику КТЗ марки «Honda VFR 800-2» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу та втрати товарної вартості на момент оцінки складає 23 416 грн 85 коп. (а.с.91-101).

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Крім цього, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Крім визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини заволодіння ОСОБА_3 транспортним засобом.

Таким чином, в обґрунтування вироку, суд покладає показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Також, досліджений в судовому засіданні висновок експерта суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу його кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом та узгодженістю з сукупністю інших доказів по справі.

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом та кваліфікувати його дії за ч.1 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України - є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до злочину середньої тяжкості, обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого та позицію потерпілого.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, а за місцем роботи - посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності, зі слів працює неофіційно, на спеціальних обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи наведене, суд обирає ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Разом з цим, суд з урахуванням даних про особу обвинуваченого та наявності в нього постійного місця реєстрації і проживання, ступеню тяжкості вчиненого злочину, вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, та звільняє ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням йому іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідатиме принципу індивідуалізації кримінального покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на суму 69 724, 49 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної. Питання заявленого та підтриманого потерпілим цивільного позову, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди суд вважає, що з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вона підлягає задоволенню частково, а саме: на суму, яка складається з вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу та втрати товарної вартості на момент оцінки експертом - 23 416 грн 85 коп.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Оцінюючи характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину моральних страждань, спричинених потерпілому ОСОБА_9 внаслідок пошкодження його мотоцикла, яким неможливо користуватися та потрібно провести відновлювальний ремонт, а також те, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, він втратив можливість його продати, що завдало потерпілому душевних та моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди на суму 5 000 гривень.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 23 416 гривень 85 копійок матеріальної шкоди та 5 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1650 гривень 75 копійки на користь держави.

Речові докази: уламки пластику, які вилучені під час огляду місця події від 12.05.2016 року та поміщені до пакету НДЕКЦ № 3443182, паперовий конверт зі змивами, що передані до камери схову речових доказів Дарницького УП знищити, паперовий конверт, в середині якого знаходиться диск «Patron» СD-RW 700 МВ з записом з відеокамер, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: