Справа № 583/2510/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" серпня 2016 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді слідчого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка)

Головного управління Національної поліції

в Сумській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за клопотанням слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 17.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Михайлівського району, Приморського краю, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, інвалідом, учасником бойових дій, постраждалим на ЧАЕС не являється, раніше судимого:

-вироком Охтирського міського суду Сумської області від 20.03.1999 року за ст.ст. 140 ч. 3, 44, 46-1 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік;

-вироком Охтирського міського суду Сумської області від 23.03.2000 року за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 42, 44, 46-1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

-вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 12.12.2000 року за ст.ст. 81 ч. 3, 44, 140 ч. 2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць з конфіскацією ? майна;

-вироком Охтирського районного суду Сумської області від 25.01.2002 року за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2005 року за ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2008 року за ст.ст. 296 ч. 4, 122 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.04.2012 року за ст.ст. 361 ч. 1, 69 КК України до покарання у вигляді штрафу 510 гривень;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2012 року за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано покарання у вигляді штрафу 510 гривень по вироку Охтирського міськрайонного суду від 19.04.2012, призначене кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць і штраф 510 гривень, які виконувати окремо.

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
в с т а н о в и в:
08.08.2016 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням від 08.08.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що 16.07.2016 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном біля будинку АДРЕСА_2 наздогнав ОСОБА_9 , яка гуляла біля свого будинку за адресою АДРЕСА_3 , та почав пропонувати їй випити.

Після цього ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, відкрито заволодів сумочкою ОСОБА_9 , в якій знаходився мобільний телефон «Nokia» та два ключі від квартири, яку зняв із плеча потерпілої, та побіг по вулиці Батюка в напрямку АДРЕСА_4 .

В результаті вчинення відкритого викрадення майна потерпілій ОСОБА_9 , було завдано матеріальної шкоди в розмірі 136,00 грн.

01.08.2016 року ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Слідчий стверджував, що ОСОБА_8 скоїв тяжке кримінальне правопорушення передбачене ст. 186 ч. 2 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 6 років, неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, тому є підстави вважати що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб, сприяти їм у переховуванні доказів його причетності до вчинення кримінального правопорушення; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на викладене, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; докласти зусиль до пошуку роботи.

В судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний з вимогами за клопотанням слідчого погодився.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи за клопотанням, докази, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку:

Встановлено, що 17.07.2016 року за правовою кваліфікацією ст. 186 ч. 2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 внесено повідомлення про те, що 16.07.2016 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_8 у дворі біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме сумочкою, в якій знаходився мобільний телефон «Nokia-1110і» та ключі від квартири, чим спричинив останній матеріальної шкоди.

01.08.2016 року ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя слідчий зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд визнав наявними визначені ст. 177 КПК України підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, які здобуті органом досудового розслідування шляхом оперативно-розшукових заходів, та знайшли підтвердження його особистими поясненнями в судовому засіданні про обставини відкритого викрадення ним чужого майна (грабежу); тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

Судом також враховано відомості про особу підозрюваного, який має молодий працездатний вік, але не має постійного місця роботи, наявність постійного місця проживання, на обліку в нарко- та психдиспансері не перебуває, неодноразово судимий.

Наведені відомості про особу підозрюваного свідчать про існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб, сприяти їм у переховуванні доказів його причетності до вчинення кримінального правопорушення; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд дійшов висновку про доведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі, незастосування особистого зобов`язання, щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 17.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк два місяці, тобто, до 09.10.2016 року, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого за викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) докласти зусиль до пошуку роботи.

Попередити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Допустити негайне виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти діб з часу її проголошення.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_11