Справа № 372/3342/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/615/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 31.05.2016

ВИРОК
Іменем України
31 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого не офіційно, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21 листопада 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., вирок виконано, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину за наступних обставин. Так 18 червня 2015 року близько 16 години 00 хвилин, обвинувачений перебуваючи у кімнаті АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_10 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів вчинив крадіжку чоловічого гаманця чорного кольору з написом «Dr.BOND», в якому знаходилися грошові кошти в сумі 150 грн. та мобільний телефон «Nokia 3720c-2» з сім картою до нього, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 657 грн. 89 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, вважає вирок суду незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не застосував ч. 1 ст. 71 КК України та не приєднав до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком і не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків. Суд призначив обвинуваченому основне покарання із звільненням від відбування покарання з застосуванням ст.75 КК України, чим покращив правове становище ОСОБА_8 в порівнянні з покаранням у виді штрафу, яке належить відбувати реально. Також прокурор вважає призначене обвинуваченому покарання м`яким, оскільки обвинувачений, не відбувши повністю покарання за вироком Обухівського районного суду від 21.11.2013 року, вчинив новий умисний злочин проти власності, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Просить вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року скасувати та ухвалити ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання за ч.2 ст.185 КК України штрафу в сумі 400 грн. На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок щодо ОСОБА_8 у виді штрафу в сумі 400 грн. виконувати самостійно. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 18.06.2015 року вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, ОСОБА_8 раніше засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2013 року до покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до довідки Обухівського районного суду Київської області від 26 травня 2016 року, станом на 19.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_8 сплатив штраф в повному обсязі, що підтверджується квитанціями ПАТ «ПриватБанк» № .1 від 27.08.2015 року на суму 450 грн., № 43519360.1, від 29.09.2015 року на суму 200 грн., № 0.459604256.1 від 11.11.2015 року на суму 200 грн., тобто фактично вирок Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2013 року станом на час розгляду апеляційної скарги прокурора, а саме 31.05.2016 року виконано повністю.

У зв`язку з чим відсутні законні підстави для приєднання до призначеного за новим вироком покарання повністю або частково невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України, не було в повній мірі враховано особу винного, конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім цього, як вбачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2016 року зазначено посилання на те, що апеляційному суду слід звернути увагу на обґрунтованість призначення місцевим судом ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, враховуючи, що санкція зазначеної норми передбачає й інші більш м`які види покарань.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд в достатній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання в вигляді 2 років позбавлення волі, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочину.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі не відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого внаслідок суворості, а тому вирок в частині покарання підлягає скасуванню з призначенням покарання у виді 5 місяців арешту.

Колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_8 у вигляді 5 місяців арешту відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Також колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення обвинуваченому покарання з постановленням в цій частині нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання і направлення ОСОБА_8 для відбуття покарання.

На вирок суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: