Справа № 275/98/16-к
Номер провадження 1-кп/289/63/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2016 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого
- 16.03.2012 року за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст.309, 70, 72 КК України до 2,6 років обмеження волі, звільненого 15.01.2014 року за відбуттям строку покарання;
-15.01.2015 року за ч.1 ст. 190 КК України до 150 годин громадських робіт - покарання відбув;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в один із днів на початку лютого 2016 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, спільно з двома невстановленими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, перебували в будинку по АДРЕСА_1 та розпивали спиртні напої. В той же час вони змовилися викрасти надмогильну огорожу з кладовища в с. Ставище Брусилівського району Житомирської області та продати її на метал.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі в один із днів на початку лютого 2016 року, приблизно з 13-00 до 15-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно з двома невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою, заздалегідь взяли з дому необхідні інструменти для демонтажу огорожі, прийшли на кладовище в АДРЕСА_1 та демонтували надмогильну огорожу на місці поховання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та викрали з даної могили три алюмінієві частини надмогильної огорожі розміром 2,4х0,7 метрів кожна. В подальшому вони продали викрадену огорожу та вирученими коштами розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, як про це зазначено вище, що десь на початку лютого 2016 року, приблизно з 13-00 до 15-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із двома приятелями прийшли на кладовище в АДРЕСА_1 та демонтували надмогильну огорожу, яку продали, а гроші поділили.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав сукду заяву про розгляд справи без його участі, просить обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і, як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справіщодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи зазначене суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.297 КК України, так як він за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, яке виявилося в тому, що ОСОБА_4 добровільно в своїми активними діями надавав допомогу органам слідства та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , являються вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, тяжких наслідків у результаті його протиправних дій не настало.

За зазначених обставин, суд дійшов висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції, яка передбачена нормами ч.3 ст. 297 КК України, у вигляді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винного, його відношення до скоєного, думку потерпілого, який просить суворо не карати, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України обов`язки.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст.69 КК України.
Речових доказів по справі немає. Цивільні позови не заявлені. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.
На підставі ст. 76 п.п. 2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1