ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 20 жовтня 2016 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор виклав вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, мотивуючи істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості у зв`язку зі звільненням від його відбування на підставі статей 75, 76 КК України. Крім того, вказав, що встановлені апеляційним судом нові обставини є даними, що характеризують особу засудженого, але не є безумовними підставами для його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 4 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України. Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 заподіяної моральної і матеріальної шкоди залишено без розгляду. Вироком суду також вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду від 4 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року касаційну скаргу прокурора задоволено, зазначену ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_5 від 4 вересня 2014 року без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що
він 17 червня 2014 року, приблизно о 22 год. 20 хв., будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Wagon 3.2», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі «Львів-Краковець», при проїзді її ділянки у селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, порушуючи вимоги пунктів 1.5, 2.3 «б», «д», 2.9 «а», 14 «в», вимоги дорожнього знаку 3.25 додатку 1 і горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху, під час виконання обгону попутного транспортного засобу виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка ділить потоки транспорту зустрічних напрямків, не переконавшись, що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, де здійснив зіткнення з автомобілями марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , та марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водіїв ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відповідно.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, пасажир його автомобіля ОСОБА_9 та пасижир іншого автомобіля під керуванням ОСОБА_7 ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, як і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Суд погоджується з доводами касаційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання внаслідок м`якості у зв`язку зі звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Апеляційний суд, залишаючи без зміни вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання зі звільненням від його відбування на підставі статей 75, 76 КК України, вказав, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи; обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування всім потерпілим завданого збитку, незаперечення потерпілих про обрання засудженому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Однак, з огляду на існуючі обставини вчинення цього злочину, його тяжкість та наслідки, що настали, рішення апеляційного суду не є законним і обґрунтованим.
Крім того, суд касаційної інстанції встановив недотримання судом апеляційної інстанції вимог ч. 2 ст. 439 КПК України під час нового апеляційного розгляду.
Так, в ухвалі касаційного суду від 12 травня 2015 року було наголошено, що під час попереднього розгляду апеляційним судом цього кримінального провадження достатньою мірою не звернуто уваги на те, що місцевий суд, звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, під час якої ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з цими підставами і було призначено новий апеляційний розгляд, під час якого апеляційний суд зазначив про наявність нових обставин, що не були відомі касаційному суду, а саме погіршення стану здоров`я матері засудженого, його одруження та вагітність дружини.
Проте такі обставини не є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого тяжкого злочину, усувають наслідки дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ним у стані алкогольного сп`яніння, у виді смерті однієї людини та отримання тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості двома особами, а отже, і не є достатніми підставами для висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в апеляційному суді, за результатами проведення якого суду слід постановити законне судове рішення, мотивоване належним чином, при цьому звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України за тих самих обставин слід вважати м`яким.
Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-2772км16 Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_12
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1