УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 19.01.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.09.2016 року представник ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.09.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 19.01.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205 КК України, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Банк 3/4» (МФО 380645).

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.09.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 19.01.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205 КК України, було накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_3 , а саме вказані грошові кошти. Разом з тим, сторона заявника вважає, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, оскільки, відсутня загроза їх незаконного заволодіння та можливого незаконного вилучення цих коштів із зазначеного банківського рахунку.

Представник заявника у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки слідчому судді повідомлено не було, а тому враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вислухавши пояснення представника заявника, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що прокуратурою м.Києва у порядку ст. 36 КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000031 від 19.01.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.09.2016 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 19.01.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205 КК України, та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК 3/4» (МФО 380645), який належить ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_2 ), призупинено видаткові операції, а також усі платежі, що надходять на цей рахунок, в. т.ч. призупинено видачу готівкових коштів за зазначеним рахунком, перерахування на кореспондентські рахунки, перерахування на інші поточні рахунки юридичних, фізичних осіб та фізичних осіб-суб`єктів господарської діяльності. Крім того, зобов`язано ПАТ «БАНК 3/4» (МФО 380645) надати учасникам слідчо-оперативної групи, які пред`явили дану ухвалу в ході процедури її оголошення, довідку про залишок коштів на вказаних рахунках при накладенні арешту на кошти.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що представником заявника у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити представнику ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 19.01.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: