Справа № 625/89/16-к
Провадження № 1-кп/625/9/16

У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою
05 травня 2016 року с. Різуненкове
Коломацький районний суд Харківської області судом присяжних у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання продовження строку дії запобіжного заходу за кримінальним провадженням № 0000800 від 15.12.2015 року щодо обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рязанської області, Ухоловського району, с. Ольхі, українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Коломацького районного суду Харківської області перебуває справа за кримінальним провадженням № 0000800 від 15.12.2015 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України, прокурором було заявлено клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня продовження строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник вважав за необхідне запобіжний захід змінити на домашній арешт; обвинувачений у даному питанні погодився з думкою захисника.
Головуючий суддя, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, прийшов до наступного висновку.
Приписами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 15 березня 2016 року було визначено, що справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , 1946 року народження, належить слухати судом присяжних.
Згідно з ч. 3 ст. 383 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час здійснення судового провадження судом присяжних, питання про продовження запобіжного заходу, вирішує головуючий.
Головуючим суддею встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , продовженого ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 15 березня 2016 року, закінчується 15 травня 2016 року.
Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також прийняв до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель 2 осіб, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, ухилення від явки до суду.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою враховує відомості про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність відомостей передбачених ст. 184 КПК України, неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ту обставину, що наявні ризики не зменшились, а також легітимність мети, з якою особу затримано і потім узято під варту.
Головуючий суддя зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів; водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 177, 184, 199, 331, 372, 383 КПК України, головуючий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на п`ятдесят дев`ять днів, тобто до 03 липня 2016 року.
Встановити строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 липня 2016 року.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1