Провадження 1-кс/127/8798/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого ВВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до транспортного засобу марки «ГАЗ 31029», р/н НОМЕР_1 , що перебуває у володінні Вінницької дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
23.11.2016, слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у слідчого в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268, від 18.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що СВ ВВП ГУ НП надійшла письмова заява першого заступника директора Вінницької дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , про факт виявлення ним факту розкрадання товарно-матеріальних цінностей з цеху перевезення пошти Вінницької дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Так, відповідно до наказу №235 від 14.08.2015, «Про закріплення транспорту для використання на господарських перевезеннях», автомобіль ГАЗ 31029 ДНЗ НОМЕР_1 , був закріплений на обслуговування загально- виробничого персоналу цеху оброблення пошти.

Протягом вересня-грудня 2015 року та січня 2016-го, зазначений автомобіль, на вказаний автомобіль виділялося пальне марки А-92 та А-95, що підтверджується подорожніми листами, однак автомобіль у вказаний проміжок часу був несправний та не міг використовуватися згідно призначення, що підтверджується тим фактом, що вищевказаний автомобіль був списаний 22.06.2016.

Дані обставини дають достатні підстави вважати про наявність фактів розтрати паливно-мастильних матеріалів в кількості 1470 літрів бензину, що завдало шкоди державі.

Вказані автомобіль має важливе значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального та встановлення винних у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а також для призначення експертизи, щодо встановлення технічного стану вказаного автомобіля та можливості експлуатації у зазначений період часу.

У зв`язку з цим, виникла необхідність звернутись до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу та вилучення оригіналів вищевказаних документів.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, тому слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Представник Вінницької дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування значення речей, які нібито перебувають у володінні Вінницької дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення транспортного засобу, може виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий ВВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , неналежним чином оформив подане клопотання та не довів підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого ВВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до транспортного засобу марки «ГАЗ 31029», р/н НОМЕР_1 , що перебуває у володінні Вінницької дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя