Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/328/16-к
Провадження № 1-кп/475/43/16
Провадження слідчих органів № 2016 15 021 0000112
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2016смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
підсудної: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІН НОМЕР_1 , уродженки с.Дмитрівка Вознесенського району Миколаївської області, українки, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, засудженої 07.06.2016 р. Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ст.ст.70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, зареєстрованої в с.Дмитрівка Вознесенського району Миколаївської області, фактично проживаючої по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07 березня 2016 р. ОСОБА_4 знаходилася в смт.Доманівка Миколаївської області в гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 , яка працює продавцем-консультантом ветеринарної аптеки, розташованої по АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_7 .
Перебуваючи всередині приміщення зазначеної аптеки ОСОБА_4 бачила, як ОСОБА_6 перераховувала грошові кошти з каси аптеки та помістила їх до картонної корбки на зберігання. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення цих грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний корисний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій, 08.03.2016 р. близько 09.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що подруга ще відпочиває, з її сумки взяла ключі від приміщення ветеринарної аптеки та пішла до вищезазначеної аптеки.
Близько 10.00 год. 08.03.2016 р. обвинувачена за допомогою викрадених ключів відчинила вхідні двері Ветеринарної аптеки та проникла всередину. Знаходячись всередині аптеки та достеменно знаючи, де зберігаються грошові кошти, з картонної коробки, в якій знаходилися кошти в сумі 36 550 грн., викрала 14 000 грн. Після чого з викраденими коштами залишила приміщення аптеки, зачинивши його за допомогою тих же ключів, які в подальшому потай поклала до сумки ОСОБА_6 . Викрадені кошти витратила на власний розсуд, частково на придбання речей.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 завдана шкода на суму 14 000 грн.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Підсудна ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочину визнала повністю. Пояснила суду, що 07 березня 2016 р. вона була в гостях у Доманівці у своєї подруги, з якою разом навчалася, ОСОБА_6 . Удень вона була з подругою у ветеринарній аптеці, де ОСОБА_6 працювала продавцем-консультантом. Там вона бачила, як ОСОБА_6 клала до картонної коробки кошти та де зберігається коробка з грішми. Вона вирішила викрасти частину грошей. Наступного дня, коли подруга ще спала, вона з її сумки взяла ключі від аптеки, за допомогою яких проникла всередину та викрала гроші в сумі 14 000 грн., повернувшись до місця проживання подруги так само поклала ключі на місце. Кошти витратила на власні потреби: купувала речі, продукти харчування. У скоєному розкаюється, потерпілому шкоду через відсутність коштів не відшкодувала. Просила не позбавляти її волі, надавши шанс на виправлення.
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду письмові заяви, в яких просив провадження розглядати за його відсутності, призначити покарання у відповідності з законом, стягнути з обвинуваченої завдані збитки, при цьому цивільний позов ним не заявлений.
Вина підсудної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, крім її пояснень, підтверджена письмовими доказами.
Так, з витягу з ЄРДР, рапорту та протоколу прийняття заяви від 09.03.2016 р. встановлено, що 09.03.2016 р. до ЄРДР внесена заява продавця-консультанта ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа з Ветеринарної аптеки викрала 14 000 грн., та розпочате кримінальне провадження №0000112.
Розмір викрадених коштів на 14 000 грн. обвинувачена ОСОБА_4 визнала та він підтверджений актом недостачі від 11.03.2016 р.
Викрадені кошти обвинувачена частково витратила на придбання речей, які визнані речовими доказами, а саме: пальто жіноче, шарф жіночий та USB-модем.
За клопотанням прокурора ОСОБА_3 , підтриманого підсудною ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.349 КПК України інші докази, крім вищезазначених та характеризуючих особу підсудної, судом не досліджувалися.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого підсудною злочину та особу винної, пом`якшуючі покарання обставини.
Підсудна ОСОБА_4 до винесення вироку Ленінським районним судом м.Миколаєва від 07.06.2016 р. вчинила закінчений тяжкий злочин, переслідуючи корисливий мотив, за місцем фактичного проживання характеризуються позитивно, не потребує лікування від алкоголізму чи наркоманії.
Як обставини, що пом`якшують покарання підсудній, суд бере до уваги відповідно до ч.1 ст.66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилися у співпраці з органом досудового розслідування. Відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною повне визнання своєї вини.
Обставини, що обтяжують покарання підсудній, судом не встановлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року зі змінами, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Враховуючи особу підсудної, тяжкість вчиненого нею злочину, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання підсудної в умовах, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, тобто з застосуванням при призначенні покарання положень ст.75 КК України, встановивши обвинуваченій максимальний строк випробування.
Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07.06.2016 р. більш суворим за цим вироком призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити її від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши засудженій іспитовий строк 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст.76 КК України не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів: металевий замок повернути потерпілому ОСОБА_7 ; сліди пальців рук знищити; пальто жіноче бежевого кольору, шарф жіночий, USB-модем конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою у той же строк з дня вручення його копії, особами, які не були присутні при його оголошенні, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1