Провадження № 1-кп/0202/166/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого-вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2015 року за ч.1 ст.213, ст.75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.213 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 будучи раніше засудженим за злочин передбачений ч.1 ст.213 КК України КК, маючи не зняту та не погашену судимість, у період з листопада 2015, більш точної дати не встановлено, до 18 лютого 2016 року, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт», за місцем свого мешкання організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, а також займався прийомом брухту кольорових і чорних металів від населення на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому розраховувався готівкою за металобрухт, зважуючи брухт на вагах.

18 лютого 2016 року, під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено 2543 кг. брухту чорних металів, 37 кг. алюмінію, 2,6 кг. латуні, 4,1 кг міді, ваги електронні, інструмент для розпилювання металу (болгарку), ваги, з лімітом до 300 кг., калькулятор, зошит із чорновими записами.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою в пред`явленому обвинуваченні не визнав суду пояснив, що виявлений та вилучений у нього під час обшуку метал не є металобрухтом, а є частиною металоконструкцій, які він має намір використовувати для реконструкції будинку, крім того обвинувачений пояснив, що під час реконструкції будинку у нього залишилися старі радіатори, з горища були спущені старі каструлі та інші речі, які можуть скласти враження, що це металобрухт.

Обвинувачений не заперечував, що іноді він купував металеві вироби у населення по ціні металобрухту, при закупівлі використовувала платформні ваги.

Придбані таким чином металеві вироби він зберігав у дворі свого домоволодіння, при придбанні металевих виробів робив нотатки у блокноті щоб контролювати свої витрати, але стверджував, що купував це для будівництва.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, зазначених у вироку, підтверджено під час судового розгляду показами свідків, наданими прокурором доказами, а саме:

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він періодично збирає металобрухт і здає його за гроші, 22.01.2016 року він зібрав метал та здав його за 12 грн. ОСОБА_6 , цей будинок він добре знає, оскільки декілька разів здавав туди металобрухт.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що знає обвинуваченого, як особу яка приймає металобрухт у себе на подвір`ї, взимку 2016 року двічі здавав йому метал, який збирав на вулиці, на подвір`ї була куча металобрухту, метал, що він здавав, зважувався на вагах, за зданий метал йому платили гроші. Свідок детально розповів де знаходиться будинок на подвір`ї якого ОСОБА_9 приймав у нього металобрухт

Свідок ОСОБА_10 , яка була присутня у якості пойнятої під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , суду пояснила, що на вказаному подвір`ї було уявно видно, що там приймають металобрухт, була велика куча металобрухту, ваги, металобрухт було розфасовано по мішках, був зошит де фіксувалася вага металу та сплачені за нього гроші.

Винуватість ОСОБА_6 підтверджена також дослідженим судом протоколом обшуку від 18.02.16 р. з фото таблицею та DVD диском до нього, блокноту, з чорновими записами, який вилучено під час обшуку.

Згідно протоколу обшуку з додатками до нього та акту зважування, за місцем мешкання ОСОБА_6 у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено металобрухт у кількості 2543 кг. брухту чорних металів, 37 кг. алюмінію, 2,6 кг. латуні, 4,1 кг міді, ваги електронні, інструмент для розпилювання металу (болгарку), ваги, з лімітом до 300 кг., калькулятор, зошит із чорновими записами.

На відеозапису зафіксовано пояснення ОСОБА_9 , що він приймає метал від населення, але за цю діяльність він сплачує податки.

Відповідно до листа Дніпропетровської ОДА від 24.02.16 р. не видавалась ліцензія для здійснення операцій з брухтом кольорових та чорних металів за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 ..

На підставі аналізу зазначених доказів в їх сукупності, суд вважає беззаперечно встановленим, що при зазначених у вироку обставинах, діючи умисно, ОСОБА_6 скуповував металобрухт за грошові кошти, про що робив відповідні записи в блокноті про кількість прийнятого металобрухту та його загальну вагу на зазначену у блокноті дату.

Зазначене свідчить про організацію ОСОБА_6 незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

Про організацію такого пункту також свідчить кількість вилученого металобрухту, значна частина якого була порізана, розфасована, знаходилась у мішках, а також наявність металевих ваг для його зважування.

Сукупність зазначених доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням.

ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, вчинені особою, раніше судимою за злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК України.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 213 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, керуючись ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, обставини скоєння злочину, особу винного, який раніше судимий за аналогічний злочин, задовільно характеризується за місцем мешкання, не працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосування ст.ст. 71 ч.1; 72 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_6 та попередженню нових злочинів .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
У х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2015 року за ст. 213 ч.1, ст.75 КК України, остаточно визначити покарання у виді 1 (одного) року та трьох місяців позбавлення волі.

Речові докази : 2543 кг. брухту чорних металів, 37 кг. алюмінію, 2,6 кг. латуні, 4,1 кг міді, ваги електронні, інструмент для розпилювання металу (болгарку) звернути в дохід держави; блокнот з чорновими записами, електронний калькулятор, передати ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1