Номер провадження: 11-кп/785/697/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Чернігівської області Городянського району с. Дібрівне, громадянин України, освіта середня спеціальна, працює автомеханіком, має неповнолітню дитину на утриманні, перебуває в цивільному шлюбі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 29.01.2003 року Іллічівським районним судом Одеської області за ст.. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст..ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.07.2003 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.. 71 КК України приєднано 6 місяців, всього до відбуття 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.08.2006 року;

- 03.10.2007 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 76 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 23.12.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.. 185 ч.2, 309 ч.2 КК України до 2 років 1 місяця 17 днів позбавлення волі;

- 24.01.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 20.12.2013 року по відбуттю покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; ст. 15, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України шляхом частково7го складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 звільнений ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

В період часу з 00 годин 49 хвилин по 01 годину 14 хвилини 31.07.2014 року ОСОБА_7 , знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 та вважаючи, що його протиправні дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, заволодів належним ОСОБА_8 належним їй велосипедом Команчі, який знаходився на 7 поверсі вищевказаного будинку, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривень.

31.07.2014 року, приблизно о 02 годині, ОСОБА_7 прибув на викраденому ним велосипеді Команчі у двір будинку №128 по вул.. Щорса в м. Одесі, впевнившись, що його дії ніким не помічені, з автомобіля марки Газель 3302, д/н № НОМЕР_1 , намагався вкрасти дитячі сорочки у кількості 28 штук, які помістив до заздалегідь заготовленої сумки червоного кольору та в подальшому розмістив за землі біля автомобіля.

Помітивши, що з автомобіля, який перебуває в його користуванні, чиниться крадіжка, власники майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибігли до місця вчинення злочину та спробували затримати ОСОБА_7 на місці, тим самим не давши можливості останньому розпорядитися викраденим майном і таким чином злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначити у вигляді 5 років позбавлення волі. При постановлені обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 , суд безпідставно не врахував таку обставину, що обтяжує покарання, як рецидив злочину. Судом встановлено, що ОСОБА_11 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчиинив ряд кримінальних правопорушень. Судом визначено лише типову характеристику ступеня тяжкості злочину, що відображається в санкції статті встановленій за злочин даного виду, тоді як характеру вчиненого діяння цінності суспільних відносин, тяжкості наслідків, мотивації злочину оцінки не надано. Судом не надано оцінки тим обставинам, що ОСОБА_12 починаючи з 2003 року систематично притягується до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, що об`єктивно вказує на його суспільну небезпеку для громадськості, неспроможності самостійного виправлення без ізоляції від суспільства. Суд належним чином не мотивував, які саме обставини та дані про особу засудженого, окрім тих, які урахувались при призначенні покарання, давали підстави для висновку вимогам чинного законодавства та є підставою для скасування вироку.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, та просив її задовольнити, обвинуваченого якій просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На досудовому слідстві і в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав провину у пред`явленому йому обвинувачені повністю і, з погодженням сторін, кримінальне провадження було розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за скороченою процедурою, без дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч.2, 15, 185 ч.2 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи прокурора і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання.

Доводи прокурора про те що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і скоїв злочин маючи не зняту і не погашену судимість на думку суду є поважною і знайшла своє підтвердження. В той же час колегія суддів вивчаючи характерезуючі дані на обвинуваченого прийняла до уваги ті обставини, що ОСОБА_7 визнав свою вину активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце роботи, склав сім`ю і в нього народилась дитина, по справі повністю відсутні збитки і потерпілі не наполягають на строгому покаранні і просять щоб вирок був залишений без змін.

З урахуванням конкретних обставин справи колегія суддів вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до правильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 покарання без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч.2, 15, 185 ч.2 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4