Справа № 201/7859/16-к
Провадження № - 1кп/201/283/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002038 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-15.07.2016 Жовтневим районним судом м Дніпропетровська по ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України строком на два роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

захисник потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
12.07.2015 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілою ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на завдання тілесних ушкоджень, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи до потерпілої обличчям, яка в цей час також стояла обличчям до останнього, почав викручувати руки потерпілій ОСОБА_5 , потім наніс декілька ударів своїми ногами по ногам потерпілій, від чого були спричинені умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій у вигляді синців по внутрішній поверхні правого плеча у середині та нижній третині, по передній та передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині, по передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині з переходом на задню поверхню, по передній поверхні лівого стегна у нижній третині, по задній поверхні правого стегна у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та завдав один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область тім`яної частини голови праворуч, таким чином спричинив умисне тілесне ушкодження потерпілій у вигляді забійної рани на голові, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Вказаними діями обвинувачений вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Крім повного визнання своє вини, винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що обвинувачений її колишній чоловік, який з літа 2014 р. постійно знущається над нею і постійно погрожує фізичною розправою. 12.07.2015 між ними виникла сварка на побутовому ґрунті в ході якої обвинувачений схопив потерпілу за руки і почав викручувати їх і одночасно бити своїми ногами по її ногам. Потерпіла почала кричати і на крик вибіг син після чого обвинувачений відпустив потерпілу і своєю лівою рукою зверху вниз наніс їй один удар по голові від чого відразу пішла крої і потерпіла сіла на підлогу, а обвинувачений побив сина. Потерпіла викликала поліцію і зафіксувала побої в лікарні.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, а по місцю роботи характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Його каяття в судовому засіданні викликає сумніви у його щирості і, на думку суду, таке каяття направлене виключно на пом`якшення призначення йому покарання.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, в той час як більш м`яке покарання у вигляді штрафу не зможе забезпечити превентивну функцію покарання та виправлення обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2016 року, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на двісті сорок годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2016 року у вигляді трьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1