У Х В А Л А
Іменем України
21 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участі:

в режимі відеоконференції з Київським СІЗО підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою в порядку ст. 201 КПК України підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Малин, Житомирської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого (з слів) за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді 15.11.2016 року надійшло клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 в порядку ст.201 КПК України.

Своє клопотання захисник мотивував тим, що 03.10.2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу встановлено 60 днів.

Досудове розслідування триває майже два місяці, безсумнівних доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, ризики, які були визначені в ухвалі слідчого судді, втратили свою актуальність.

На даний час потреба досудового розслідування у подальшому триманні підозрюваного ОСОБА_7 під вартою не є виправданою, з огляду на положення КПК України та Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практика застосування ст.5 якої показує, що взяття особи під варту, тримання під вартою до вирішення судом питання про її винуватість не повинно бути «загальним правилом», а потрібно виходити з «презумпції підозрюваних (обвинувачених) на волі».

Ризики із існуванням яких, закон пов`язував можливість обрання запобіжного заходу, в тому числі тримання під вартою ОСОБА_7 , на даний час втратили свою актуальність.

Крім того, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , а саме, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні хвору матір, що може свідчити про сталі соціальні зв`язки, працевлаштований, позитивно характеризується по місцю реєстрації, потерпілий відмовився від претензій, а тому відсутні підстави для подальшого утримання ОСОБА_3 під вартою. Оскільки запобіжний захід не є мірою покарання, а тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, самостійною підставою для взяття особи під варту нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не визнається.

Застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, що не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашнього арешту, із покладенням обов`язку щодо носіння електронного засобу контролю, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та ненастання ризиків.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний під час судового засідання підтримали клопотання, з мотивів у ньому наведеним та просили його задовольнити.

Окрім того, підозрюваний просив задовольнити клопотання захисника, посилаючись на міцність соціальних зв`язків, перебуванні на його утриманні матері, наявності постійного місця проживання, незадовільного стану здоров`я, відсутність обґрунтованої підозри його причетності до інкримінованого йому діяння, формальність ризиків на які посилається сторона обвинувачення та просив застосувати запобіжний захід у вигляд домашнього арешту.

Прокурор вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, з огляду на обґрунтованість підозри, продовження існування ризиків, перелік який наведений у ст.177 КПК України, та які обґрунтовано були враховані судом під час застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, що беруть участь в судовому розгляді клопотання, вивчивши клопотання захисника та долучені до клопотання стороною захисту та стороною обвинувачення матеріали, приходить до висновку про необхідність залишення клопотання захисника без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2016 року при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_3 слідчим суддею враховувалось те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та після вчинення інкримінованих йому дій мав спробу залишити територію України, у зв`язку з чим слідчим суддею були зроблені висновки про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Станом на день розгляду даного клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , на переконання слідчого судді обставин, які враховувались слідчим суддею при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу до підозрюваного не змінились та ризики не зменшились.

Зокрема, слідчим суддею враховуються те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного винного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, зокрема Розділом ІІ «Злочини проти життя та здоров`я особи» правильність кваліфікації, яким має бути надана в ході досудового розслідування шляхом повного, всебічного проведення досудового розслідування.

Крім того, враховуючи поведінку підозрюваного безпосередньо після вчинення інкримінованих йому дій, останній вживав заходи для переховування від органів досудового розслідування та сховав речовий доказ, слідчий суддя вважає, що менш суворіший запобіжний захід не забезпечить ненастання вказаних ризиків.

Разом з тим, дані щодо наявності непогашених у встановленому законом порядку судимостей ОСОБА_3 можуть також свідчити про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Отже, на переконання слідчого судді, зазначених ризиків достатньо на даний час для висновків суду, що менш суворіший запобіжний захід не забезпечить їх ненастання.

Дані про особу підозрюваного, зокрема, щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного, позитивної характеристики з місця проживання, тощо, не переважають ризики, що мають місце.

А тому з метою неможливості створення підстав для впливу з боку підозрюваного на подальший хід досудового розслідування та на з`ясування об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не допущення вжиття ним заходів щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя не вбачає на даний час підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному з тримання під вартою на більш м`який, в тому числі на домашній арешт.

Отже з урахуванням вищенаведеного у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 176-178, 183 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою залишити без задоволення.

Ухвала у відповідності до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя