Справа № 405/223/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0002054 від 05.04.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, українця, гр. України, з середньою освітою, працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10.07.2009 року Кіровським райсудом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за таких обставин.

28.04.2010 року приблизно в 05.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Орджонікідзе, 8 в м. Кіровограді, неподалік від міської філармонії, побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_6 виник намір на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_6 , підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та, погрожуючи йому спричиненням тілесних ушкоджень відкрито викрав належний останньому мобільний телефон «MotorollaC118», вартість якого згідно висновку експерта № 1061 від 18.12.2014 року становить 109, 08 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 109,08 грн.
З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині не визнав, та пояснив, що 28.04.2010 року перебував у нічному клубі Бест разом з ОСОБА_7 , це було вночі. Під час відпочинку, разом з ОСОБА_8 вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_9 з його другом, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яких раніше знав, зазначив, що був тверезий, ОСОБА_8 був п`яний, хитався. В цей час ОСОБА_9 , який звільнився з армії, запропонував прогулятись по місту, було приблизно 4 години ранку, всі на цю пропозицію погодились. Всією компанією гуляли по місту центральною вулицею і дійшли до вулиці Леніна. По вулиці Леніна пішли в напрямку Ковалівського парку. Біля кафе Веселка побачили двох хлопців і дівчину, які вийшли з кафе, і направились в напрямку парка. Безнос, нічого не кажучи, побіг за цими хлопцями і дівчиною щось кричав їм у слід. Вавінський, ОСОБА_11 і ОСОБА_10 пішли за ОСОБА_9 , а він, ОСОБА_8 і ОСОБА_13 йшли за ними на певній відстані, наздогнавши їх біля входу в Ковалівський парк з вулиці Леніна. В цей час біля двох незнайомих хлопців з дівчиною стояли ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 . Він до них підійшов і почув, як ОСОБА_9 вимагав у цих людей документи, як пізніше дізнався у тому числі і від потерпілого. Побачивши це, вирішив відтягнути ОСОБА_9 від цих людей. З цією метою, обнявши ОСОБА_9 із-за спини відтягнув його на вулицю Леніна до кіосків. Потім побачив, що двоє хлопців і дівчина пішли в напрямку філармонії. Безнос вирвався від нього і побіг за тими хлопцями, і дівчиною, які відійшли приблизно на 20 метрів. Ствердив, що він в цей час стояв на перехресті і бачив, як ОСОБА_9 побіг за ними, бачив, як наздогнавши їх ОСОБА_9 махнув рукою на когось, але він до них не підходив, бо не хотів проблем, оскільки був на іспитовому строці. За ОСОБА_9 пішли ОСОБА_13 і ОСОБА_12 . Він ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 залишились на місці. Приблизно через 2-3 хвилини ОСОБА_8 , почувши те, що ОСОБА_9 розмовляє з незнайомими на підвищених тонах побіг до них. Зазначив, що бачив, як ОСОБА_8 підбіг до незнайомих хлопців і дівчини, бачив як він махнув рукою, але чи ударив когось не бачив. Приблизно через 4 хвилини повернулись ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , в цей час він з ОСОБА_10 направились в сторону ОСОБА_14 , ОСОБА_11 пішов додому. Вони пройшли біля парку на середину дороги, де їх наздогнав ОСОБА_8 і сказав, що забрав телефон у когось із незнайомих хлопців, і всім показав його, потім всі дійшли до ринку Босфор, де розійшлись. Пояснив, що ОСОБА_8 не розповідав яким чином відбирав телефон. Ствердив, що усі події відбувались приблизно о 5 годині ранку. Думає, що потерпілий переплутав його з ОСОБА_12 , бо він з ним схожий за зростом. Вказав, що у Малого здається у руках бла пляшка з пивом. Пояснив, що у Малого було світле довге волосся, він був у спортивному костюмі. Пізніше мати ОСОБА_15 говорила, що заплатила гроші і ОСОБА_15 відпустили. Вказав, що першим затримали ОСОБА_15 , а його затримали останнього. При затриманні оперативні працівники застосували до нього недозволені методи, били, надівали на голову пакет, били електричним струмом. За зверненням судді, під час попереднього розгляду справи, проводилась перевірка з цього приводу, але справу не порушили, оскільки не довели хто саме такі методи застосовував. На той час був з ОСОБА_8 у дружніх стосунках, але чого ОСОБА_8 на слідстві вказав спочатку на ОСОБА_9 , а потім на нього не знає, думає, що він його навмисно оговорив, але причин пояснити не зміг. Вважає справу сфабрикованою, а проти потерпілого необхідно порушити справу, бо той навмисно його оговорив.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що ОСОБА_16 раніше не знав. 28.04.2010 року приблизно в 05.00 год. ранку повертався зі своєю дівчиною ОСОБА_17 з дискотеки. На вулиці Орджонікідзе, біля входу в ОСОБА_14 парк зустрів ОСОБА_16 з групою хлопців, їх було приблизно 5 чоловік. До цього, ця група йшла за ними по вул. Орджонікідзе і в слід щось кричали. Біля входу в ОСОБА_14 парк всі зупинились, з цієї групи почали йому задавати різні питання в тому числі в яких військах він служив, хлопці вели себе недружелюбно. Він вирішив від них піти і став підніматись догори по вул. Орджонікідзе в напрямку філармонії. Пройшовши невелику відстань почув за собою кроки, ОСОБА_18 йшла поруч. В цей час відчув удар із-за спини в голову. Від удару присів, вважає, що удар був пляшкою, яка розбилась від удару. Коли піднявся то продовжив йти до філармонії, ОСОБА_18 йшла з ним. Біля філармонії його догнав ОСОБА_16 ще з одним хлопцем на прізвище ОСОБА_8 , пізніше узнав, що його так звуть. Тут же ОСОБА_16 потребував у нього мобільний телефон, з погрозою фізичної розправи. На вимогу ОСОБА_16 він передав йому свій мобільний телефон «Моторола», ОСОБА_16 вимагав тільки телефон. Всі вимоги і погрози звучали тільки від ОСОБА_16 , ОСОБА_8 стояв поруч мовчки. Після передачі телефону ОСОБА_16 і ОСОБА_8 пішли, він їх більше не бачив. Через декілька годин звернувся в міліцію, де йому дали направлення на судмедобстеження. Від удару голова була розбита, на голові була велика шишка. Погрозу від ОСОБА_16 сприймав реально, оскільки вона прозвучала після того, як його ударили. Зазначив, що претензій до ОСОБА_16 не має. Ствердив, що не бачив хто саме йому наносив удар.

Будучи допитаним повторно 26.04.2016 р. з участю захисника обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_5 ствердив, що біля філармонії його наздогнав ОСОБА_16 з ОСОБА_8 , та саме ОСОБА_16 потребував у нього телефон з погрозою розправи. Він його добре запам`ятав, місце де сталась ця подія було достатньо освітлене, він запам`ятав ОСОБА_16 за рисами обличчя. На слідстві його впізнав, описавши його риси. Ствердив, що працівники міліції до впізнання йому ОСОБА_16 не показували і на нього не вказували.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що ОСОБА_16 раніше не знала. 28.04.2010 року вночі, приблизно біля 5 години, вона разом з ОСОБА_20 йшли додому по вул. Дворцовій в напрямку Ковалівського парку. ОСОБА_20 був випивший, в цю ніч разом вживали спиртне. Коли дійшли до перехрестя біля Ковалівського парку то побачили на перехресті групу хлопців. Коли з ними порівнялись і пройшли їх то ця група стала йти за ними і кричати услід різні фрази, вони на це не реагували, і продовжували йти. Не доходячи до філармонії ця група хлопців їх наздогнала, хтось ударив ОСОБА_20 ззаду пляшкою в голову, від удару ОСОБА_20 впав. Перед цим до неї підійшов один з хлопців і став розмовляти, вона з ним відійшла від ОСОБА_20 . В цей час до ОСОБА_20 підійшло приблизно 4 чоловіка. Вона не чула розмови хлопців з ОСОБА_20 , оскільки знаходилась на відстані. Розмова з хлопцем їй не сподобалась і вона стала кричати. Момент нанесення удару ОСОБА_20 пляшкою по голові не бачила, коли повернулась до ОСОБА_20 обличчям то побачила що ОСОБА_20 лежав. Вона підійшла до нього і побачила біля нього відламки скла, голова і обличчя ОСОБА_20 в крові не були. Коли стала піднімати ОСОБА_20 то декілька хлопців від нього уже втекли. В той час коли ОСОБА_20 вставав, до нього підійшов хлопець вищий за ОСОБА_16 і худіший, був здається в кепці, і сказав: «давай що в тебе є». ОСОБА_20 витягнув з кишені телефон і той хлопець забрав його з рук. Не могла ствердно сказати, що цим хлопцем не був ОСОБА_16 . Вказала, що ОСОБА_16 нічого по відношенні до ОСОБА_20 не робив, вона не чула щоб він щось у нього вимагав. Після того, як у ОСОБА_20 забрали телефон, компанія пішла в протилежному від них напрямку. Вона з ОСОБА_20 пішла до неї додому. Зранку ОСОБА_20 звернувся до міліції, за медичною допомогою він не звертався. Ствердила, що не впевнена що серед компанії осіб, які забирали телефон бачила ОСОБА_16 . Зазначила, що прізвище ОСОБА_16 почула від працівників міліції, також говорили, що саме ОСОБА_16 ударив потерпілого і відібрав телефон. Чи освітлювалась вулиця на той час не пам`ятає. Підтвердила, що підпис у протоколі впізнання з її участю належить їй.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що ОСОБА_16 знає з ним перебували у дружніх стосунках, потерпілого не знав. В ту ніч разом гуляли з ОСОБА_16 , відпочивали у клубі «Бест», він був сильно п`яний, ОСОБА_16 весь час його підтримував. О котрій годин пішли з клубу «Бест» не пам`ятає, яким чином очутились на вулиці Орджонікідзе теж не пам`ятає. На той час проживав по АДРЕСА_3 . Під час відпочинку у клубі потерпілого не бачив, вперше побачив його у залі суду. Пам`ятає, що на вул. Орджонікідзе була якась потасовка з групою хлопців. Він і ОСОБА_16 від них стояли окремо, участі у розбірках не приймали, що відбувалось у процесі потасовки не бачив, чи підходив хтось із цієї компанії до них не пам`ятає. Але при цьому ствердив, що ОСОБА_16 нікому ніяких ушкоджень не наносив. У клубі «Бест» зустріли ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ще когось, всі разом пішли до Ковалівського парку. По дорозі по вулиці Орджонікідзе у ОСОБА_9 зав`язався конфлікт з потерпілим, який був з дівчиною. Безнос з потерпілим і з іншими хлопцями відходили в сторону, ОСОБА_16 і він стояли осторонь. Потім бачив, як всі розбіглись, він і ОСОБА_16 направились до зупинки в напрямку магазину «Веста», по дорозі він знайшов мобільний телефон, який поклав до кишені і приніс додому, цей телефон у нього виявили працівники міліції, приблизно через 2 місяці, він цим телефоном не користувався.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що потерпілого не знає, з ОСОБА_16 вчились у одній школі. 28.04.2010 року разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 прізвища не пам`ятає разом відпочивали у клубі «Бест», де зустріли ОСОБА_16 з його товаришами, разом продовжили відпочивати, вживали спиртне, чи вживав спиртне ОСОБА_16 сказати не зміг. Під ранок зібрались йти по домівках, через центр направились по вул. Дворцовій в сторону Ковалівки. На перехресті, не доходячи до парку, зустріли двох хлопців і дівчину, які йшли до парку. Безнос направився до них, вони стали сваритись щось кричали. Потім ОСОБА_10 і ОСОБА_25 пішли, і забрали ОСОБА_9 від тієї групи. Всі разом пішли по ОСОБА_26 до ринку «Босфор», а двоє хлопців і дівчина піднялись наверх по вул. Орджонікідзе. Коли вони дійшли до середини парка, друг ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , від них відділився, сказавши, що повернеться, куди він пішов не бачив, але ОСОБА_8 пішов в ту сторону, де вони зустріли хлопців і дівчину. Компанія на нього не чекала. В той час коли пройшли парк ОСОБА_8 їх догнав, він був відсутній приблизно 10-15 хвилин. Всі разом пішли до ринку «Босфор». Біля ринку стали розходитись, в цей час ОСОБА_8 дістав з кишені мобільний телефон і сказав фразу «забрав», але цьому ніхто не придав значення і у нього ніхто не запитував у кого він забрав телефон і де. Потім, він ОСОБА_10 і ОСОБА_9 пішли в напрямку вокзала. ОСОБА_16 і ОСОБА_8 пішли в напрямку залізничного вокзала. Пояснив, що коли йшли з клубу «Бест» у руках ніяких пляшок ніхто не мав. Вказав, що коли ОСОБА_9 підійшов до групи хлопців з дівчиною, їхня компанія знаходилась від них на відстані 20 метрів. Безноса забрали від тієї групи, бо він був більше всіх випившим, чути було як він кричав і для того щоб він нічого не натворив хлопці його забрали від тієї компанії. ОСОБА_8 був випившим, але не требував того щоб його хтось підтримував, був адекватний. Ствердив, що після того, як ОСОБА_8 відійшов від них, тут же ОСОБА_16 сказав, що піде в туалет і відійшов в сторону, в напрямку Малого, скільки його не було сказати не зміг.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що напередодні 28.04.2010 року зустрівся з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 приблизно о 20.00 год., це було здається в центрі. В цей час ОСОБА_12 запропонував зустріти його товариша на залізничному вокзалі. Всі втрьох пішли його зустрічати, було приблизно 23-24 година. Призвіще товариша ОСОБА_12 було ОСОБА_9 . Всі разом спустились на ОСОБА_14 і зупинились біля магазину «АДН», що навпроти ринку «Босфор», там взяли по пляшці пива, яке розпили у дворах. Після цього пішли на дискотеку у клуб «Бест». Біля клубу «Бест» зустріли ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , це було приблизно біля 2-ї години. До клубу їх не впустили, бо ОСОБА_9 був у військовій формі. Після цього він, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 і ОСОБА_8 вирішили розійтись, і разом пішли по вул. К. Маркса, звернувши на вулицю Леніна направились до Ковалівського парку. Коли підійшли до ресторану «Весна» ОСОБА_9 підійшов до двох хлопців і дівчини, які йшли перед ними, бо йому щось в них не сподобалось. Безнос став з ними спілкуватись, але хлопці його від цієї компанії забрали. Дійшовши до перехрестя вулиць Леніна і Орджонікідзе всі зупинились, а компанія з двох хлопців і двічини пішли на верх по вулиці Орджонікідзе. Всі зупинились бо він хотів розпрощатись з хлопцямм і йти додому. В цей час ОСОБА_9 побіг в тому напрямку куди пішли двоє хлопців і дівчина, при цьому нічого нікому не говорив, пішов мовчки. Приблизно через 1-2 хвилини за ним побіг ОСОБА_8 , який теж нікому нічого не говорив. Він з рештою хлопців стояв і курив, тут же повернувся ОСОБА_9 приблизно через 4 хвилини, ОСОБА_8 появився зразу за ним секунд через 30. Після цього він пішов додому, а всі хлопці пішли в напрямку до ОСОБА_14 . Зустрівши ОСОБА_16 і ОСОБА_15 зрозумів, що ОСОБА_8 був нетверезий, бо він вів себе неадекватно, ОСОБА_16 був тверезий.

Показаннями свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що раніше знав ОСОБА_16 , вчились в одній школі. ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_29 зустріли його з потягу на залізничному вокзалі, приблизно з 9 до 10 год. вечора. Всі разом пішли на ОСОБА_14 до магазину «Візит», де взяли пиво, здається у пластикових пляшках, та піщли до площі Б. Хмельницького. Потім пішли на дискотеку у клуб «Бест», його у клуб не впустили тому, що він був у військовій формі. Вони стояли на вулиці курили, в цей час до них підійшли ОСОБА_8 з ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_29 , які вийшли з дискотеки. Після цього всі разом пішли у напрямку кафе «Весна», гуляли по центру. На вулиці ОСОБА_26 , на вуглу, побачили компанію з 4-6 чоловік. Хтось із них крикнув щось їм у слід, вони відповіли, потім ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , він, ОСОБА_8 і ОСОБА_16 стали з ними розбиратись, спорились, коли заспокоїлись то компанія тих людей пішла в напрямку філармонії, повернувши за військову частину, вони залишились на місці і стали прощатись з ОСОБА_11 , бо він ішов додому. В цей час ОСОБА_8 , у якого в руках була пляшка з пивом, здається він був у кепці, побіг за хлопцями з іншої компанії, при цьому нічого нікому не говорив. ОСОБА_16 стояв від них в стороні, чого він відійшов від них не пам`ятає. Коли попрощались із ОСОБА_11 , той пішов у напрямку до вул. Дзержинського, а він ОСОБА_10 і ОСОБА_12 пішли в напрямку Босфора, мимо військової частини, де дівся ОСОБА_16 не пам`ятає, але з ними він не пішов. Вони дійшли до старого автовокзалу і там розійшлися. Ні ОСОБА_16 ні ОСОБА_8 їх не доганяли. Пам`ятає що у Малого в руках був мобільний телефон, він його показував і сказав що забрав цей мобільний телефон. Малий і ОСОБА_16 пішли від них у протилежному напрямку. ОСОБА_16 в той вечір спиртне не вживав.

Показаннями свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що 28.04.2010 року приблизно в 3 години ночі разом з ОСОБА_9 прибули зі служби з м. Дніпропетровська у м. Кіровоград на залізничний вокзал. Він повідомив, що буде йти на автовокзал, щоб добратися додому у с. Панчеве, але ОСОБА_9 запропонував піти до нього додому. Коли вийшли із залізничного вокзалу то ОСОБА_9 зустріли його знайомі. По дорозі зайшли в нічний клуб, але в клуб їх не пустили. Їх було 6 чоловік, після цього вони направились до ОСОБА_9 , серед компанії хлопців, які зустрічали ОСОБА_9 на вокзалі був ОСОБА_16 . По дорозі у ОСОБА_9 стався конфлікт з якимось хлопцем, вони розмовляли нецензурно. Це було в районі парку, він з ОСОБА_16 біля ОСОБА_9 не зупинялись, а продовжили йти. Потім хлопець з цієї компанії з довгим волоссям став говорити, що нібито когось набив і мова йшла про мобільний телефон. Пройшовши парк, дійшовши до мосту, дорога через який веде до автовокзалу, вони розійшлись. Він, ОСОБА_9 , і ще двоє хлопців пішли в напрямку автовокзалу, а ОСОБА_16 з хлопцями пішли в іншому напрямку. Він в м.Кіровограді не проживав, місто знає погано. Хлопець який говорив про телефон, був одягнений у спортивний одяг з довгим волоссям світлого кольору, зростом був вище за 1.70 см.

Показаннями свідка ОСОБА_31 , яка пояснила, що була неодноразово понятою, оскільки раніше працювала в УМВС друкаркою і їй часто пропонували бути понятою. Чи проводилось впізнання обвинуваченого за її участю не пам`ятає.

Показаннями легендованої особи, свідка ОСОБА_32 , який пояснив, що знає особу, яка сидить в залі судового засідання, на ім`я ОСОБА_33 . Разом з ним був в одній камері в слідчому ізоляторі. ОСОБА_33 розповідав, що сидить за те, що ударив чоловіка біля філармонії і забрав у нього мобільний телефон, який потім віддав своєму знайомому. Телефон віддав знайомому бо на той час знаходився на умовному терміні покарання.

Показаннями свідка ОСОБА_34 , яка пояснила, що станом на червень 2010 року проходила практику у Ленінському РВ, була запрошена в якості понятої при проведенні впізнання, яке проводилось у кабінеті слідчого була ще одна жінка, понята. Також були три статиста, серед яких був ОСОБА_16 . Свідок, з якою проводили впізнання, впізнала ОСОБА_16 , вказала на нього і пояснила, що ОСОБА_16 відібрав у її знайомого мобільний телефон.

-Протоколом поверхневого догляду ОСОБА_21 від 11.05.2010 р. під час якого було вилучено мобільний телефон «Моторола» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та протоколом огляду вказаного мобільного телефона від 13.05.2010 р. (т.1 а.с.22,41);

-речовим доказом, а саме мобільним телефоном «Моторола» (т.1 а.с. 42);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.05.2010 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_6 , як особу яка вимагала у нього мобільний телефон сказавши: «не хочеш ще раз отримати по голові то віддавай телефон» та якій він передав телефон (т.1 а.с.47);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.06.2010 р., згідно якого свідок ОСОБА_19 зазначила, що впізнала ОСОБА_6 як особу, яка відібрала мобільний телефон у ОСОБА_5 . При цьому свідок описала за якими ознаками впізнала ОСОБА_6 (т.1 а.с. 50);

-протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 8.06.2010 р., згідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав мобільний телефон «Моторола», який у нього було викрадено (т.1 а.с.52);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.06.2010 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_5 , при пред`явленні йому для впізнання ОСОБА_21 , ствердив, що коли ОСОБА_6 28.04.2010 р. відкрито викрав у нього мобільний телефон то ОСОБА_21 при цьому був присутній (т.1 а.с. 54);

-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 07.05.2010 р. за участю потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с.56);

-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 14.05.2010 р. за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 відтворив на місцевості обставини заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с.59);

-протоколом очної ставки від 24.05.2010 р. між потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_28 , згідно якого потерпілий ствердив, що саме ОСОБА_6 28.04.2010 року приказним тоном наказав йому віддати мобільний телефон, якщо не хоче ще раз отримати по голові (т.1 а.с.68-69);

-протоколом очної ставки від 15.05.2010 р. між ОСОБА_22 і ОСОБА_28 , згідно якого ОСОБА_22 підтвердив, що ОСОБА_21 і ОСОБА_6 (прізвище « ОСОБА_35 »), відставши від компанії побігли в напрямку до молодих людей, після цього відразу всі почули крик дівчини. Приблизно через 7 хв. вони повернулись, в руках у ОСОБА_21 бачив мобільний телефон (т.1 а.с.66-67);

-висновком експерта №1821/26 від 2.06.2010 р., та висновком експерта №1061 від 18.12.2014 р., щодо вартості мобільного телефону «Моторола» (т.1 а.с.79-80, т.5 а.с. 141-143);

-протоколом слідчого експерименту від 24.12.2010 р. з участю потерпілого ОСОБА_5 під час якого потерпілий вказав на місце де у нього ОСОБА_6 відкрито, погрожуючи, викрав мобільний телефон (т.1 а.с.116-122);

У відповідності до ст.ст.85,86 КПК України досліджені докази визнано

належними і допустимими, оскільки ці докази отримані у порядку встановленому нормами кримінально-процесуального законодавства.

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон не викрадав та погроз щодо застосування насильства до нього не застосовував не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Такі доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , які узгоджуються з протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілого, протоколом очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_28 , протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_5 . Показання потерпілого ОСОБА_5 , який двічі допитувався в судовому засіданні, є логічними, послідовними а тому у суду не має сумнівів щодо їх достовірності. Також доводи обвинуваченого ОСОБА_6 спростовуються протоколами впізнання з участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_19 , згідно яких потерпілий і свідок вказали, що саме ОСОБА_6 вимагав у потерпілого мобільний телефон з погрозою застосувати насильство. Крім цього, в судовому засіданні свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_22 ствердили, що ОСОБА_21 і ОСОБА_6 відставали від компанії хлопців після того, як потерпілий з дівчиною пішли в напрямку до філармонії. Покази цих свідків узгоджуються з протоколом очної ставки від 15.05.2010 р. між ОСОБА_22 та ОСОБА_28 , згідно якого свідки підтвердили, що ОСОБА_21 і ОСОБА_6 побігли за потерпілим, після чого вони чули крик дівчини. А коли ті повернулись то в руках у ОСОБА_21 був мобільний телефон.

Таким чином, з аналізу наведеного, суд вважає, що доводи ОСОБА_6 є способом захисту з метою уникнення покарання.

Судом не враховуються докази, а саме, показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , оскільки ці докази є протирічними сукупності досліджених в судовому засіданні доказів. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_21 і обвинувачений ОСОБА_6 були друзями. Суд прийшов до переконання, що показання свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_21 є нічим іншим, як способом допомогти обвинуваченому ОСОБА_6 уникнути відповідальності.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин у період іспитового строку, як особа характеризується позитивно, працюючий, активно займається спортом за що має відзнаки.

Обставин, пом`якшуючих покарання, для обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України судом не визнано.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України судом не визнано.

Враховуючи особу винного, суд вважає що виправлення ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.

Судом, враховується та обставина, що до повного відбуття покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2009 р., ОСОБА_6 вчинив новий злочин у період іспитового строку, відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за сукупністю вироків і до покарання призначеного за данним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2009 р.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати сторк попереднього ув`язнення з 14.05.2010 року по 08.02.2012 року, з 11.06.2012 року по 8.11.2012 року та з 7.10.2013 року по 13.03.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2009 р. і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 ( шість ) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 08.06.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.05.2010 року по 08.02.2012 року, з 11.06.2012 року по 8.11.2012 року та з 7.10.2013 року по 13.03.2014 року, що складає 2 роки 6 місяців 28 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 , у відповідності до ч.5 ст.72 КК України від відбування покарання, обмежившись відбутим покаранням.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язанні із залученням експерта у сумі 196 гр. 56 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1