Справа №490/7926/16-к 19.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березанка Миколаївської області, громадянина України, працюючого рядовим поліції - інспектором роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у м.Миколаєві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,
- застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 06 жовтня 2016 року, з покладенням певних обов`язків та носінням електронного засобу контролю,
секретаря ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_5
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Провадження № 11-сс/784/304/16 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: домашній арешт Доповідач: ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 обрано необґрунтовано, оскільки матеріали провадження не містять належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б доводили його причетність до вчинення інкримінованого злочину. Зазначає, що ОСОБА_5 всупереч нормам кримінального процесуального законодавства не було повідомлено про підозру. Вказує на відсутність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді. Посилається на те, що судовий розгляд проведено не в повному обсязі, оскільки слідчий суддя, приймаючи рішення по справі, не допитав свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що перебуваючи на посаді поліцейського управління патрульної поліції у м. Миколаєві починаючи з початку 2016 року, 05.08.2016 року відповідно до затвердженої постової відомості був у складі екіпажу з охорони громадського порядку у районі с. Коблеве Березанського району Миколаївської області. Того ж дня, близько 16 год., другий інспектор патруля ОСОБА_10 оформляв факт адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_12 передбаченого ст.130 КУпАП та останній не мав при собі документу, що посвідчує особу. Тому, задля отримання документу ОСОБА_5 разом з поліцейським іншого екіпажу та ОСОБА_12 на службовому автомобілі поїхали до бази відпочинку, де тимчасово мешкав ОСОБА_12 з сином ОСОБА_13 . Приїхавши, поліцейські повідомили ОСОБА_12 та його сину, що їх мопед у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення може бути поставлений на спецмайданчик для сплати штрафу. Останні попросили не робити цього, адже ввечері вони повинні були повертатися додому в м. Вінниця. Тоді, у ОСОБА_5 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_14 та ОСОБА_12 за невжиття заходів по вилученню мопеду. Так, ОСОБА_5 відвів ОСОБА_13 убік і, погрожуючи тим, що у разі невиконання його вимоги передати неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн., вилучить мопед. Таким чином, ОСОБА_13 передав ОСОБА_5 1000 грн.. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 повернулись до ОСОБА_10 , який завершив оформлення адміністративного протоколу. Оскільки ОСОБА_5 не наполягав на тому, щоб ОСОБА_10 оформив вилучення мопеду, то його повернули ОСОБА_14 .
Того ж дня, близько 17 год. 35 хв. ОСОБА_5 зупинив водія автомобіля марки «Рено Кенгу», який розмовляв за кермом по мобільному телефону та не зупинився при проїзді знаку «Стоп-контроль». ОСОБА_5 повідомив водію причини зупинки та провів його до службового автомобіля з державним номером НОМЕР_1 , де встановив, що у ОСОБА_15 відсутній поліс страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. ОСОБА_5 впізнав, що раніше зупиняв за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_15 та протокол про адміністративне правопорушення не складав, а лише попереджав його про недопустимість порушень. ОСОБА_5 нагадав про це ОСОБА_15 та висловив намір цього разу скласти 3 протоколи про вчинення останнім трьох адміністративних правопорушень, сума штрафу за які становитиме понад 1000 грн. ОСОБА_15 попросив його не робити цього. Тоді, у ОСОБА_5 виник умисел на повторне одержання неправомірної вигоди та він повідомив ОСОБА_15 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього не складатиме за 500 грн. В цей же день, близько 17 год. 45 хв. ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_15 повторно, неправомірну вигоду в сумі 500 грн.
06.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України.
06.08.2016 року слідчий ОВС СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_16 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 . Мотивуючи необхідність обрання такого запобіжного заходу, слідчий послався на доведеність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину та зазначав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і незаконного впливати на свідків у даному кримінальному проваджені.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та, обираючи запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення та послався на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення не доведено, що зазначеним ризикам не можуть запобігти інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_17 , яка є вагітною, раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. На підставі вказаного, відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, слідчим суддею відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді; пояснення захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги; думку прокурора ОСОБА_7 , яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного (обвинуваченого) запобіжного заходу повинні бути оцінені в сукупності такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей; розмір майнової шкоди та інші характеризуючи обставини.
Перевіривши обставини провадження та оцінивши наведені слідчим ризики, слідчий суддя правильно відмовив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обгрунтовано обрав підозрюваному такий запобіжний захід, як домашній арешт.
Так, слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться: в заявах ОСОБА_15 від 11.07.2016 року та ОСОБА_13 від 05.08.2016 року про вимагання та отримання ОСОБА_5 при своїх виконанні службових повноважень працівника патрульної поліції неправомірної вигоди; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 ; поясненнях свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколі огляду місця події та службового автомобіля, в ході якого були вилучені грошові кошти, в тому числі й ті, що за версією органу слідства, яка на даний час не спростована, були отримані в якості неправомірної вигоди; протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 від 05.06.2016 року.
Посилання сторони захисту на те, що огляд місця події та службового автомобіля було проведено з порушенням процесуальних норм, а тому вказаний протокол, в якому зафіксовані дані щодо вилучення грошових коштів, не можна вважати допустимим доказом, являються безпідставними.
Також являются необгрунованими твердження сторони захисту про те, що протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 є неналежним доказом, а пояснення ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , надані слідчим, є недопустимими доказами в силу ч.8 ст.95 КПК України.
Зазначені докази перевірені слідчим суддею з точки зору їх достатності для висновку про обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження, однак вони підлягають остаточній оцінці з точки зору їх належності, допустимості та достовірності при розгляді провадження по суті обвинувачення та вирішення питання щодо винуватості особи у вчиненні злочину, що не є предметом розгляду при обранні запобіжного заходу.
Згідно матеріалів провадження, за заявами ОСОБА_15 та ОСОБА_13 відомості про вчинення злочину інспекторами управління патрульної поліції у м.Миколаєві були внесені до ЄРДР відповідно 13.07 та 06.08.2016 року (а.с.19).
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 всупереч нормам кримінального процесуального законодавства не було повідомлено про підозру, є безпідставними, так як відповідно до матеріалів провадження, 06.08.2016 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, про ознайомлення з яким на вказаному документі наявний підпис підозрюваного (а.с.10).
Посилання захисника про те, що слідчий суддя не допитав працівників поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не впливає на обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри та не зменшує ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді, а тому зазначене також не впливає і на правильність прийнятого рішення. Крім того, вказані особи були допитані органом досудового слідства і протоколи їх допитів містяться в матеріалах кримінального провадження, що були надані слідчому судді.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя правильно встановив, що надані до суду докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та є достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків по справі, та враховуючи тяжкість злочину та можливий тривалий термін покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового слідства та суду.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею також були правильно враховані дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, підтримує міцні соціальні зв`язки, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, його співмешканка вагітна.
Враховуючи вказані обставини у сукупності, слідчим суддею був застосований до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який був зазначений в клопотанні слідчого, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням певних зобов`язань та носінням електронного засобу контролю.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст.405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2016 року, якою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 06 жовтня 2016 року залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3