печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 29.04.2016 про закриття кримінального провадження №0001358, -

В С Т А Н О В И В :
01.06.2016 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 29.04.2016 про закриття кримінального провадження №0001358 за фактами перевищення службових повноважень та службового підроблення, вчинених співробітниками Служби безпеки України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, поновити строки на оскарження постанови слідчого, зобов`язати слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 провести всі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивної істини.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та упередженість досудового розслідування, передчасність закриття кримінального провадження.

Зазначає, що закриваючи кримінальне провадження, слідчим не встановлені винні службові особи Служби безпеки України, які підробили підпис начальника Департаментук оперативного документування СБ України генерал-майора ОСОБА_5 у висновку службового розслідування за фактом його нез`явлення на службу, не призначена та не проведена судово-почеркознавча експертиза підпису начальника Департаменту оперативного документування СБ України генерал- майора ОСОБА_5 у висновку службового розслідування за фактом мого нез`явлення на службу; з Департаменту оперативного документування СБ України не витребувано оригінал висновку службового розслідування, на якому підроблений підпис начальника Департаменту оперативного документування СБ України генерал-майора ОСОБА_5 ; не встановлені винні у перевищенні влади особи, діями яких, на підставі рапорту заступника начальника Департаменту оперативного документування СБ України ОСОБА_6 від 27.03.2009 року, до нього замість Дисциплінарного статуту ЗС України застосовано наказ № 35 від 23.01.2008 року, яким затверджено Інструкцію про грошове забезпечення та розміри інших компенсаційних виплат; не встановлені особи, які винні в тому, що з мене за мінуванням річного терміну не було знято догану від 17.03.2008 року та не присвоєно чергове військове звання - полковник; не здійснено виконання мого клопотання від 17.11.2015 року, яке з невідомих причин вилучено з матеріалів кримінального провадження; не перевірена достовірність звинувачень на мою адресу, викладених в рапорті заступника начальника Департаменту оперативного документування СБ України ОСОБА_6 від 27.03.2009 року, на підставі якого наказом по Департаменту № 5 3 ос ОСОБА_3 зменшено надбавки до грошового утримання за аналітичне забезпечення - з 49 до 1 відсотка, за виконання особливо важливих завдань з 50 до 1 відсотка і повністю скасовано премію,що суттєво вплинуло на його грошове та пенсійне забезпечення (зменшено майже у два рази). Слідством не прийняті надані заявником докази, що повністю спростовують правдивість обвинувачень, викладених в рапорті ОСОБА_6 ; не встановлені особи, які винні у порушенні вимог п. 4.16 наказу № 772 від 2008 року «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України», на підставі якого мене не було звільнено у тридцятиденний термін ЦВЛК ВМУ СБУ непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у військовий час, тобто одразу після виходу з відпустки 02.06.2099 року; не з`ясовані обставини накладення на мене догани від 17.02.2009 року, яка мені ніколи не оголошувалась. Причини виникнення цього стягнення мені досі не відомі; не проведені інші, передбачені законом, слідчі дії направлені на встановлення істини у справі.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав повністю, посилаючись на викладене в ній, просив задовольнити. Додатково зазначив, що ним на адресу військової прокуратури направлялось клопотання про проведення ряду слідчих дій, за підписом прокурора надано відповідь про задоволення клопотання, але фактично вказане клопотання у матеріалах закритого кримінального провадження відсутнє.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вимог скарги з тих підстав, що висновки органу досудового розслідування про відсутність в описаних заявником подіях складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

В ході досудового розслідування були вжиті вичерпні заходи для встановлення дійсних обставин справи, для чого слідчі та процесуальні дії проведені в достатньому для цього об`ємі. Зокрема зазначив, що висновки постанови ґрунтуються на показаннях рядку допитаних в провадженні свідків, показання яких узгоджуються із письмовими доказами у справі, посилання на не встановлення осіб, які підробили підпис начальника Департаменту оперативного документування СБ України генерал-майора ОСОБА_5 у висновку службового розслідування за фактом нез`явлення заявника на службу вважав надуманими, оскільки допитаний ОСОБА_5 підтвердив при наданні показань, що підписував відповідний висновок та зазначив, що підпис на документі виконаний ним. Також вказав, що особисто йому не передавалось до розгляду клопотання ОСОБА_7 про витребування доказів у кримінальному провадженні від 17.11.2015, як вбачається із наданої заявникові відповіді клопотання розглянуто особисто прокурором, проте жодні обставини не вплинули на обсяг слідчих та процесуальних дій в провадженні, оскільки в ході досудового розслідування слідчим буди витребувані відповідні документи, а також допитані свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення особи, що звернулась зі скаргою, слідчого, чия постанова оскаржується, вивчивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001358 за фактами перевищення службових повноважень та службового підроблення, вчинених співробітниками Служби безпеки України за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно заяв ОСОБА_3 , службові особи Служби безпеки України перевищили свої службові повноваження, що полягало у пониженні його у військовому званні та звільненні в запас Збройних Сил України, не встановлення службова особа Служби безпекиУкраїни підробила підпис начальника Департаменту оперативного документування СБ України генерал-майора ОСОБА_9 у службовому розслідуванні за фактом нез`явлення на службу ОСОБА_3 .

Постановою слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 29.03.2016 кримінальне провадження, внесене до Єдиного досудового розслідування за №0001358 за фактами перевищення службових повноважень та службового підроблення, вчинених співробітниками Служби безпеки України за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, під час досудового розслідування було допитано в якості свідка, а також в якості потерпілого заявника ОСОБА_3 , допитано в якості свідків співробітників Служби безпеки України на час події: ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження матеріали з особової справи ОСОБА_3 , матеріали службового розслідування за фактом нез`явлення ОСОБА_3 на службу, матеріали щодо оскарження ОСОБА_3 , дані щодо проходження Толстошеєвим ВЛК, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Окрім того, органом досудового розслідування були вжиті заходи щодо встановлення місця перебування та допиту свідка ОСОБА_14 , який звільнився від проходження служби в СБ України, які позитивного результату не дали.

Посилання заявника на не проведення в рамках досудового розслідування почеркознавчої експертизи з метою встановлення справжності підпису ОСОБА_5 у висновку службового розслідування, не встановлення винних службових осіб СБ України в підробці підпису ОСОБА_5 слідчий суддя вважає недоречними, оскільки допитаний в провадженні свідок ОСОБА_5 показав, він особисто ознайомився із оригіналом висновку, що міститься в матеріалах службового розслідування в Департаменті оперативного документування СБ України та має гриф обмеження доступу «Для службового користування», та стверджував, що оригінал висновку за матеріалами службового розслідування щодо нез`явлення на службу підполковника ОСОБА_3 підписано ним власноручно /а. м. 92-94 т. 2/.

Стверджуючи про непроведення в ході досудового розслідування комплексу інших слідчих дій, направлених на перевірку або спростування доводів заявника, ОСОБА_3 не вказує, яким чином здійснення таких процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Аналізуючи фактичні дані досудового розслідування, належна правова оцінка яким наведена в оскаржуваній постанові, слідчий суддя вважає, що жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях службових осіб СБ України злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, в ході досудового розслідування не встановлено.

Підстав для висновку, що в ході нового досудового розслідування можуть бути встановлені додаткові обставини, слідчим суддею не встановлено і скарга заявника таких підстав не містить.

За таких обставин посилання у скарзі на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне.

Посилання в скарзі на не встановлення винних осіб як на підставу для скасування постанови є необґрунтованим, оскільки встановлення винуватості чи невинуватості особи є компетенцією суду при вирішенні справи по суті, тоді як в даному випадку кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину.

Посилання на недолучення до матеріалів кримінального провадження клопотання ОСОБА_3 від 17.11.2015 саме по собі є недостатнім для висновку про неповноту досудового розслідування, оскільки фактично, виходячи з матеріалів кримінального провадження, слідчим витребувано, долучено до матеріалів провадження та належним чином надано оцінено в оскаржуваній постанові копії відповідних документів, а також допитано свідків, про допит яких клопотав потерпілий.

Також слід відмітити, що заяви про вчинення злочину подані заявником лише у серпні 2014 року, в той час як описані ними події мали місце в березні 2009 року.

Крім того слід звернути увагу, що дії Служби безпеки України оскаржувались заявником в суди адміністративної інстанції. Так, зокрема, постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2016, що набрала законної сили та є чинною, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання дій щодо зменшення розміру грошового забезпечення протиправними, зобов`язання вчинити дії, визнати протиправним та скасувати Наказ СБ України №53-ос від 28.03.2009 щодо зменшення та скасування ОСОБА_3 додаткових видів грошового забезпечення, зобов`язати здійснити нарахування і виплату недоплачених сум грошового забезпечення, залишено без задоволення.

Вимоги скарги щодо поновлення строку на оскарження постанови слідчого слідчий суддя не вбачає підстав розглядати по суті, оскільки виходячи з матеріалів справи слідчий суддя вважає, що скарга подана у встановлений КПК України строк.

Оцінивши вищенаведені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарги.

Доводи особи, що звернулась зі скаргою, означених висновків слідчого судді не спростовують.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 29.04.2016 про закриття кримінального провадження №0001358 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1