Справа № 185/1891/16-к
Провадження № 1-кс/185/338/16
У Х В А Л А
26 лютого 2016 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:
Обґрунтовано клопотання тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 03.02.2016 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , приблизно об 23 годині 00 хвилин, знаходилися в автомобілі таксі, марки «Shevrolet Aveo» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який стояв на узбіччі автомобільної дороги біля будинку №24 по вул. Грибоєдова м. Павлограда Дніпропетровської області і в цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з безпосереднім застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я водія ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій єдиний спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Shevrolet Aveo» д/н НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , об 23 годині 05 хвилин ОСОБА_6 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_7 , будучи фізичною осудною особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 з метою відволікти пильність водія покинув салон вищезазначеного автомобіля, який на той час продовжував стояти на проїзній частині автомобільної дороги біля будинку №24 по вул. Грибоєдова м.Павлограда Дніпропетровської області, а ОСОБА_7 в цей час скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшов на вулицю, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел з останнім, спрямований на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом, також будучи фізичною осудною особою, яка усвідомлювала характер своїх суспільно небезпечних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання усвідомлюючи що діє за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись на задньому пасажирському сидінні за водієм ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя, умисно наніс два удари металевим предметом, який тримав в правій руці, по правій тім`яній частині голови та один удар по правій кісті водію автомобіля «Shevrolet Aveo» д/н НОМЕР_1 , коли останній захищався. Після чого потерпілий ОСОБА_8 відкривши двері вибіг на зовні, в свою чергу ОСОБА_7 доводячи злочинний умисел до кінця, пересів за кермо вищевказаного автомобіля та не маючи на те відповідного до положень цивільного законодавства права, незаконно, за попередньої змовою з ОСОБА_6 заволоділи транспортним засобом «Shevrolet Aveo» д/н НОМЕР_1 .

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення разом з ОСОБА_6 зникли на автомобілі«Shevrolet Aveo» д/н НОМЕР_1 .

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 04 лютого 2016 року.

Відповідно до клопотання слідчого, пояснень сторони обвинувачення заявлено, що досудове розслідування не вдається закінчити з об`єктивних причин, бо призначено судово-медичну експертизу але її висновків поки немає, а від висновків експертизи залежатиме подальша кваліфікація дій підозрюваних також не надано висновків авто-товарознавчої експертизи та не проведено одночасний допит підозрюваних, а разом з тим існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженню, знищити, предмет, яким завдавались удари.

Підозрюваний ОСОБА_6 надав пояснення про те, що він частково згоден з підозрою в частині, що допомагав розбирати викрадений автомобіль. Знову не зміг надати логічного пояснення своєї поведінки, зокрема щодо приїзду з м. Тернівки до м. Павлоград, на своєму автомобілі з метою оглядин автомобіля марки «Ваз» для ОСОБА_7 , а потім замовлення послуг таксі, маючи в розпорядженні власний автомобіль. Так вказав, що інший підозрюваний йому погрожував, але яким чином та які дії на підтвердження своїх погроз вчиняв, не зміг пояснити.

Щодо необхідності продовження дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, що такої необхідності немає.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що підстав продовжувати строк тримання під вартою немає, бо клопотання не обґрунтоване. Жоден заявлений ризик не мотивовано. Крім того зазначив, що його підзахисний додатково повідомив слідчому заявою про знаходження в гаражі деталей від викраденого автомобіля, а також приймав участь в слідчому експерименті.

При розгляді клопотання встановлено, що 06 лютого 2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до підозрюваного був застосовний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року зазначена вище ухвала залишена без змін, апеляційна скарга без задоволення.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

При розгляді клопотання, слідчий суддя, враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про що свідчать докази, які надані до клопотання. При цьому слідчий суддя, не вирішує питання про винуватість особи в обсязі повідомленої підозри.

Одночасно, слідчий суддя, враховує, що сама по собі обґрунтована підозра у вчиненні злочинів не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, але поряд з цим є необхідність виконання ряду слідчих дій, зокрема отримання висновків експертиз, які є необхідними для встановлення обставин кримінального правопорушення і визначення правової кваліфікації дій підозрюваних.

Оцінюючи заявлені ризики, слідчий суддя вважає, що тяжкість покарання, обґрунтовано свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вжиття заходів для знищення доказів, зокрема предмету, яким потерпілому завдавались удари.
На час розгляду даного клопотання сторонами не надано доказів, які б вказували на наявність нових обставин, які були відсутні, чи не відомі суду при обранні запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Таким чином, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Відповідно до вказаної позиції, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів підозри у вчиненні ним кримінального злочину, також враховує, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховує, що стосовно потерпілого було застосовано насильство, яке слідство попередньо вважає не є небезпечним для життя, та нанесено удари металевим предметом по правій тім`яній частині голови та по правій кісті останнього в момент захисту, і відповідно до обставин підозри, наявність спільної домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному злочині, також враховує наявність вищезгаданих ризиків, та необхідність проведення ряду слідчих дій, з однієї сторони. А з іншої сторони враховує міцність соціальних зв`язків, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Оцінюючи ці обставини, з врахуванням строку перебування підозрюваного під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність суспільного інтересу, який виправдовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Так, ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, під загрозою тяжкого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вжити заходів для знищення доказів, зокрема предмету, яким потерпілому завдавались удари.
Тому є виправдана необхідність строк тримання під вартою продовжити, в межах строку досудового розслідування, оскільки альтернативні запобіжні заходи не попередять ризики заявлені стороною обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, що підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 04 квітня 2016 року 18 годин 59 хвилин.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою встановити до 04 квітня 2016 року 18 годин 59 хвилин.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1