Єдиний унікальний номер 201/9551/16-к
Номер провадження 1-кп/201/357/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 10 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002445 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-35», розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, Бульвар Слави, буд. 34, побачив на торговому стелажі у рибному відділі червону ікру «Лососева зерниста», яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з рибного ряду три банки червоної ікри «Лососева зерниста», загальною вартістю 148 гривень 26 копійок, поклав до поліетиленового пакету та попрямував до касової зони.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перетнув касову зону магазину, не розрахувавшись за товар і намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від його волі обставин, оскільки був зупинений охоронцем магазину «АТБ-35», у зв`язку з чим не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду показав, що 09 червня 2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, він знаходився у приміщенні супермаркету «АТБ-35», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, Бульвар Слави, 34, де у рибному відділі побачив червону ікру «Лососева зерниста», яку вирішив вкрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з рибного ряду три банки червоної ікри «Лососева зерниста», поклав до кішені своїх брюк та попрямував до касової зони, яку перетнув, не оплативши товар та намагався вийти із магазину, але на виході був зупинений працівниками охорони. При цьому, не оспорював ні обставини вчинення ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, оскільки він умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має середньо- спеціальну освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, відповідно до інформації КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» за № 3898 від 14 червня 2016 року перебував під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», знятий з обліку по відсутністю даних.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Під час судового розгляду обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин і проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, зважаючи, що тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши останнього від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши відповідні обов`язки.
Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-три банки червоної ікри «Лососева зерниста», які відповідно до розписки від 09 червня 2016 року передані на зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет», як законному володільцю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- три банки червоної ікри «Лососева зерниста», які відповідно до розписки від 09 червня 2016 року передані на зберігання ОСОБА_5 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет», як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1