Справа № 357/1089/16-к
1-кп/357/219/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Біла Церква, Київської області з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, має на утриманні одну малолітню дитину 2003 року народження, працюючого водієм ПАТ «Білоцерківський автобусний парк», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , запобіжний захід домашній арешт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
12 грудня 2015 року, приблизно о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_6 разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 знаходився біля входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Леваневського, 17а, в м. Білій Церкві Київської області, у якому вони відпочивали та вживали алкогольні напої у зв`язку з чим перебував у стані алкогольного сп`яніння. В цей час до магазину мали намір зайти раніше не знайомі з обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 присіли біля вхідних дверей ОСОБА_9 висловив прохання до них звільнити прохід. У зв`язку з цим між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 і ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 скористався гострим колюче-ріжучим предметом, який зберігав при собі, та умисно наніс ним один удар у грудну клітину ОСОБА_4 .

У результаті нанесеного удару ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітини справа, крові та повітря в правій плевральній порожнині, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав спочатку частково, а за результатами дослідження судом доказів повністю. При цьому дав суду показання, що 12.12.2015 приблизно о 21 год. на запрошення свого товариша ОСОБА_10 прийшов до кафе-магазину «Кабак», що розташований по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області. У магазині «Кабак» вони з ОСОБА_8 вжили кожен по 100-150 г горілки та пиріжки. Невдовзі вийшли на вулицю покурити, о котрій годині не знає. ОСОБА_6 присів поблизу східців біля вказаного кафе, ОСОБА_8 знаходився поруч. В цей час до кафе підійшли два незнайомі чоловіки, котрі повернули до входу до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Один із чоловіків (як потім виявилося ОСОБА_11 ) підвищеним тоном наказав ОСОБА_6 відійти, оскільки на його думку, обвинувачений заважав зайти до кафе. На це ОСОБА_6 відповів щоб він проходив, оскільки місця для проходу вистачає. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та штовхнув його руками у грудну клітину, від чого той не втримав рівновагу і сів. ОСОБА_6 , обурившись, встав та відштовхнув його. Після цього товариш ОСОБА_4 ОСОБА_9 разом із ОСОБА_4 почали штовхати ОСОБА_6 злякавшись, ОСОБА_6 дістав із кишені куртки розкладний кишеньковий ніж, з довжиною леза 5-7 см, який носив із собою для побутового використання, і почав казати чоловікам, щоб ті пішли геть та залишили його в спокої. Ножа дістав з метою захисту. Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_9 це роздратувало та вони повторно почали підскакувати до нього. Останній з метою захисту та, щоб налякати ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розмахував ножем та, не бажаючи випадково вдарив ним ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_6 пояснив суду, що самого моменту удару не відчув, крові на ножі не бачив. Зазначив також, що ОСОБА_8 будь-якої участі в конфлікті не брав. Перелякавшись, ОСОБА_6 забрав з кафе кепку, та пішов на маршртуне таксі, яким поїхав додому, ніж викинув по дорозі додому, для чого пояснити не може. Стверджує, що щиро розкаюється у вчиненому. Відразу після звільнення із СІЗО поїхав до потерпілого у лікарню, щоб попросити вибачення та запропонував оплачувати лікування. Також в рахунок відшкодування матеріальної шкоди переслав потерпілому кілька поштових переказів на суму 2360 грн., однак потерпілий кошти не забирає.

В ході додаткового допиту обвинуваченого після дослідження усіх доказів обвинувачення визнав свою вину саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому.

Заявлений потерпілим цивільний позов визнав у повному обсязі. Просить суд врахувати, що він працевлаштувався та у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина, та його робота є єдиним джерелом доходу сім`ї, оскільки дружина не працює то, у зв`язку з цим призначити йому покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України доведена повністю наданими прокурором доказами у їх сукупності: показаннями потерпілого, свідків досліджених судом, документами - протоколами слідчих дій та процесуальними рішеннями з додатками у вигляді технічних носіїв; висновками судових експертиз.

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до яких 12.12.2015 після приїзду з м. Києва, починаючи з 15 години він разом зі своїм товаришем ОСОБА_12 перебували у гаражному приміщенні, що в кооперативі «Будівельник», по вул. Леваневського в м. Білій Церкві та займалися ремонтом автомобіля, проводили час за розмовою. Приблизно о 21 год. 25 хв. - 21 год. 30 хв. вони залишили гараж і разом пішли у напрямку місць свого проживання.
Ідучи дорогою додому проходили через магазин «Кабак», що розташований по АДРЕСА_3 і ОСОБА_13 вирішив зайти до даного магазину, щось купити.

Піднімаючись східцями до даного магазину, на східцях ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зустріли двох невідомих раніше чоловіків, які як виявилося пізніше, перебували у стані алкогольного сп`яніння та перешкоджали їм зайти до даного магазину, присівши біля вхідних дверей. Один з цих чоловіків був обвинувачений, а інший - свідок ОСОБА_8 . ОСОБА_9 підійшов перший до вказаних людей та ввічливо попросив їх посунутися для того, щоб він зміг пройти до магазину. ОСОБА_4 в цей час стояв позаду та розмовляв по телефону. Проте ОСОБА_6 піднявся, та нічого не пояснюючи, відштовхнув-вдарив ОСОБА_9 в область вуха, внаслідок чого останній не втримався на ногах і впав на східці. ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_9 та почав допомагати йому підвестися. В цей час ОСОБА_4 , підійшовши ближче до обвинуваченого, сказав ОСОБА_6 : «Так ніхто не робить». На що ОСОБА_6 , нічого не пояснюючи, вдарив ножем ОСОБА_4 у грудну клітину та останній відійшов на декілька кроків назад, відчув різку втрату сил. Розстебнувши куртку побачив, що з грудей іде кров. ОСОБА_9 , побачивши у руках ОСОБА_6 ніж, який він продовжував тримати перед собою у розкладеному положенні та розмахувати ним, підбіг до нього та намагався вихопити вказаного ножа, однак вирвати його з рук ОСОБА_6 так і не зміг. ОСОБА_4 у цей час кричав ОСОБА_9 , щоб останній не підходив до ОСОБА_14 бо в нього ніж.

Після цього ОСОБА_6 розвернувся, зайшов до магазину та вибігши із нього, побіг у напрямку зупинки маршруту №26. ОСОБА_4 у цей час почав телефонувати дружині та розповідати про те, що його «підрізав» невідомий. Через кілька хвилин до місця події прибіг син потерпілого ОСОБА_15 , дружина, донька та зять. Невдовзі приїхала карета швидкої медичної допомоги і лікарі надали йому медичну допомогу, госпіталізувавши до міської лікарні № 2. Зазначив також, що жодних неприязних відносин з обвинуваченим до цього не мав, біля магазину зустрів ОСОБА_6 вперше, знайомим з ним раніше не був. Вважає показання ОСОБА_6 стосовно причин нападу надуманими та неправдивими, спрямованими на пом`якшення відповідальності. Підтвердив показання обвинуваченого, що останній приходив до потерпілого, однак останній з обвинуваченим не хотів розмовляти.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який повідомив суду, що 12.12.2015 близько 15 години він поставив свій автомобіль та зустрівся із своїм приятелем ОСОБА_4 , з яким домовлявся про зустріч завчасно. До вечора обидва перебували у гаражному приміщенні у ОСОБА_4 , що в кооперативі «Будівельник», займалися я ремонтом автомобіля.

Приблизно о 21 годині 10 хв. ОСОБА_4 замкнув гараж і вони разом пішли до верху, у напрямку місць свого проживання. Ідучи дорогою додому проходили через магазин «Кабак», що розташований по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області і він вирішив зайти до магазину купити випічку. ОСОБА_4 ішов за свідком.

Піднімаючись східцями до даного магазину, на східцях зустрів двох невідомих раніше чоловіків, один з яких був обвинувачений а інший свідок ОСОБА_16 , та як виявилося пізніше, перебували у стані алкогольного сп`яніння та перешкоджали нам зайти до даного магазину, присівши біля вхідних дверей. Підійшовши до вказаних людей свідок попросив їх посунутися для того, щоб він зміг пройти до магазину. Похила в цей час стояв позаду та розмовляв по телефону. Проте ОСОБА_14 піднявся на ноги та нічого не пояснюючи відштовхнув-вдарив ОСОБА_9 у вухо, внаслідок чого свідок не втримався на ногах і впав на східці. ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_17 та почав допомагати йому підвестися. В цей час ОСОБА_18 сказав ОСОБА_6 : «Що ти робиш, так не можна» і підійшов до обвинуваченого. На що ОСОБА_6 безпричинно та неочікувано для всіх вдарив ОСОБА_19 у грудну клітину та останній відійшов на декілька кроків назад, схопившись за груди. ОСОБА_17 , побачивши у руках ОСОБА_14 ніж, який він продовжував тримати перед собою у розкладеному положенні та розмахувати ним, підбіг до нього та намагався вихопити вказаного ножа, однак випадково рукою схопив за лезо, внаслідок чого порізав собі ліву руку. Із руки пішла кров, однак ножа вирвати з рук так і не зміг. Похила в цей час кричав ОСОБА_9 , щоб останній не підходив до ОСОБА_6 , бо в нього ніж. Після цього ОСОБА_6 розвернувся, забіг на кілька секунд до магазину та вибігши із нього, побіг у напрямку зупинки маршруту №26. Похила у цей час, почав телефонувати дружині та розповідати про те, що його «підрізав» невідомий. Через кілька хвилин до місця події прибіг син потерпілого ОСОБА_15 та вони вдвох в пошуках ОСОБА_6 побігли до кінцевої зупинки маршрутного таксі №26, однак останнього не знайшли. Повернувшись до місця події, ОСОБА_9 побачив, що на дорозі, навпроти магазину «Кабак» стояв потерпілий ОСОБА_4 , піднявши сорочку до гори. По його животу текла кров. Невдовзі приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги і лікарі надали медичну допомогу потерпілому, госпіталізувавши його до лікарні. ОСОБА_4 характеризує як неконфліктного, спокійного, виваженого, справедливого та відповідального чоловіка.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , дружини потерпілого, яка повністю підтвердила показання потерпілого та зазначила, що приблизно о 21 год. 40 хв. їй на мобільний телефон зателефонував чоловік ОСОБА_4 і повідомив, що поблизу магазину «Кабак» його «підрізали». Дочка ОСОБА_21 одразу почала телефонувати до швидкої медичної допомоги. Після цього син ОСОБА_15 разом з нареченим дочки ОСОБА_22 одразу одягнулися та побігли до магазину «Кабак». ОСОБА_20 із донькою ОСОБА_21 побігли за ними. Коли дісталася до магазину «Кабак» то побачила, що на дорозі стоїть її чоловік, який підняв футболку до гори. На його грудній клітині знаходилася рана, яку він прикривав рукою. Із рани інтенсивно ішла кров. Рана була досить великою, чоловік засовував у рану пальці, для того щоб зменшити потік крові. На місці події незнайомий їй чоловік (як пізніше з`ясувалося ОСОБА_23 ) розповів, що ОСОБА_4 ударив ножем у грудну клітину невідомий, який після цього втік із місця події.

Після цього приїхала карета швидкої медичної допомоги і потерпілого було госпіталізовано до Білоцерківської МЛ № 2. Свідок зазначила, що карета швидкої медичної допомоги приїхала до місця події дуже швидко, що, на її переконання, і врятувало життя чоловіку, оскільки рана була дуже глибокою і його стан погіршувався кожної хвилини. Після госпіталізації до лікарні її чоловіку в реанімаційному відділенні зробили складну та досить тривалу по часу хірургічну операцію. Після переведення до другого хірургічного відділення, чоловік розповів ОСОБА_20 , що поблизу магазину «Кабак» його безпідставно вдарив ножем у грудну клітину невідомий. Свідок ОСОБА_20 характеризує свого чоловіка як неконфліктну, спокійну, виважену, справедливу та відповідальну людину.

Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_24 - сина потерпілого, ОСОБА_25 - дочку потерпілого, ОСОБА_26 , нареченого дочки потерпілого, які дали показання аналогічні показанням ОСОБА_20 та які повністю узгоджуються з показаннями потерпілого.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , продавця магазину «Кабак», відповідно до яких магазин розташований по АДРЕСА_3 . Графік роботи магазину із 10.00. до 22.00.

Події відбулися восени 2015 року Обставини події пам`ятає добре, в цей день перебувала на робочому місці. Приблизно о 20 годині до магазину «Кабак» прийшли два чоловіки, один із яких є наглядно знайомим ОСОБА_28 , котрий працює водієм на маршрутному таксі № 26, іншого чоловіка вона бачила вперше. Цей чоловік віком близько 40 років, кремезної статури, високий. Чоловіки придбали у магазині по 50 г горілки, по пиріжку, після чого сіли за стіл у магазині та вечеряли. Поводили себе спокійно.

Близько 21 год. 30 хв. вказані чоловіки, не забираючи свої речі, вийшли на вулицю курити. В цей час ОСОБА_27 вирішила закривати магазин для того, щоб іти додому. Вона вийшла на поріг магазину і звернулася до чоловіків із проханням забрити свої речі, оскільки магазин зачиняється. Чоловіки сказали що зараз докурять і заберуть свої речі, а свідок зачинила двері та зайшла назад до магазину, продовжуючи збиратися додому. Будь-яких сварок у цей час поблизу магазину вона не чула. Приблизно через близько 5 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зайшли до магазину та забрали пакет і кепку. ОСОБА_14 вів себе спокійно, не виглядав схвильованим.

Коли ОСОБА_27 та її знайома ОСОБА_29 вийшли із магазину, то неподалік на дорозі ОСОБА_27 побачила наглядно знайомого ОСОБА_30 , який стояв і тримався рукою за живіт. Він підняв сорочку до гори, по його животі текла кров. Неподалік від ОСОБА_15 знаходився ОСОБА_31 , який незадовго до цього вийшов із магазину. Іншого чоловіка, який із ОСОБА_32 вийшов із магазину вже не було.

Після цього ОСОБА_27 та ОСОБА_29 пішли з місця події. Відходивши побачили, що на місце події приїхала карета швидкої медичної допомоги.

Потерпілого ОСОБА_4 знає як постійного відвідувача магазину. Характеризує його виключно з позитивного боку як неконфліктного, спокійного чоловіка.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 з яких видно, що в грудні 2015 року приблизно о 19 год. зустрівся випадково з обвинуваченим ОСОБА_6 на площі Волі в м. Білій Церкві та вирішили трохи відпочити в кафе «Кабак» на вул. Леваневського. Приблизно о 20 годині купили пляшку горілки 0,370 г та пиріжки і відпочивали за столиком. Періодично виходили палити на вулицю. Востаннє коли вийшли палити присіли навприсядки один біля одного біля входу чи на східцях чи на майданчику не пам`ятає. Як підійшов потерпілий з іншим чоловіком не помітив. Чи заважали вони з ОСОБА_6 проходу сказати не може. Конфлікту не бачив, але якби був шум на їх адресу, звернув би на це увагу. Побачив як чиїсь дві руки трималися за якийсь предмет, потім побачив як у чоловіка, що був з потерпілим з руки текла кров. Хто і як наносив удар потерпілому ножем не бачив, а побачив потерпілого коли у того текла кров з грудей. Свідок ОСОБА_8 підняв йому футболку та розірвавши свою майку надав потерпілому, щоб затулити рану. ОСОБА_6 більше не бачив, коли той зник пояснити не може.

- рапортом помічника чергового ВП №1 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 12.12.2015 року про те, що по телефону о 22 год. 20 хв. від фельдшера швидкої медичної допомоги надійшло повідомлення про надання медичної допомоги ОСОБА_4 з діагнозом колото-різана рана грудної клітки.

- рапортом інспектора чергової частини Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 13.12.2015 про те що о 13.12.2015 року о 04 год. 40 хв. по телефону надійшло повідомлення лікаря міської лікарні №2 про надання медичної допомоги ОСОБА_9 з діагнозом різана рана лівої кисті.

-протоколом огляду місця події від 12.12.2015 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого на земельній ділянці поблизу магазину «Кабак» по вул. Леваневського, 17а в м. Біла Церква Київської області та на ручці вхідних дверей магазину виявлено сліди речовини бурого кольору; Згідно з фототаблицею сліди речовини бурого кольору виявлені на перших східцях знизу та на земельній ділянці перед східцями.

-протоколом огляду місця події від 13.12.2015 року, відповідно до якого з кабінету приймального відділення Білоцерківської міської лікарні №2 вилучено футболку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору;

-протоколом огляду предмета від 13.01.2016 року відеозапису з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з якого видно, що слідчим детально щохвилинно зафіксовано перебування обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , з якого видно, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з 19 год. 20 хв. перебували у вказаному кафе, вживали алкоголь, харчі, спілкувалися та відпочивали. Періодично залишали приміщення кафе та виходили на вулицю. О 21 год. 34 хв. обвинувачений та свідок вийшли з приміщення кафе. О 21 год. 43 хв. 31 с. ОСОБА_6 повернувся до кафе взяв у руки кепку та одягнув на голову, о 21 год. 43 хв. 43 с. свідок ОСОБА_8 зайшов до кафе взяв кепку одягнув та о 21 год. 44 хв. обидва залишили приміщення кафе. При цьому суд звертає увагу, що обвинувачений та свідок поводили себе зовні спокійно без поспіху. Дані відеозапису повністю відповідають протоколу огляду слідчим диску.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав на фото №3, на якій зображений ОСОБА_6 , особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав на фото №1, на якій зображений ОСОБА_6 особу, яка 12.12.2015 нанесла йому тілесні ушкодження;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.12.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 затримано 13.12.2015 року о 14 годині 45 хв. за адресою АДРЕСА_2 за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та в останнього вилучено його одяг капелюх сірого кольору, куртку «adidas» сірого кольору, джинсові штани сірого кольору, футболку сірого кольору, кофту синьо-зеленого кольору.

-протоколом огляду предметів від 14.12.2015 року, відповідно до якого слідчим оглянуто вилучені у підозрюваного ОСОБА_6 речі: капелюх сірого кольору (на лівій боковій поверхні з внутрішньої сторони на тканині сірого кольору виявлено пляму бурого кольору, круглої форми, діаметром близько 2 см.), куртку «adidas» сірого кольору, джинсові штани сірого кольору, футболку сірого кольору, кофту синьо-зеленого кольору, а також футболку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, на якій міститься механічне пошкодження з рівними краями довжиною 25 мм.

-висновком експерта №510/д від 11.01.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітини справа, крові та повітря в правій плевральній порожнині. Рана колото-різана, а тому повинна бути заподіяна гострим предметом можливо в строк указаний у постанові. Дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мала місце не менш ніж одна точка прикладання сили.

-протоколом слідчого експерименту від 14.01.2016, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 на місці вчинення розказав та детально показав характер та механізм нанесення йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, зокрема зі слів потерпілого удар йому було нанесено ОСОБА_6 правою рукою який він спочатку сприйняв як прямий (тичковий) удар кулаком у грудну клітку і лише потім зрозумів, що у кулаці був зажатий ніж;

-висновком експерта №16/д від 26.01.2016 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_4 дають змогу вважати, що вони могли утворитися за обставин вказаних ним під час проведення слідчого експерименту від 14 січня 2016 року та в строк і за обставин вказаних у постанові;

-висновком судово-психіатричного експерта №6 від 06.01.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_6 не виявлено. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

Протоколом №61 від 13.12.2015 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння з якого видно, що станом на 17 год. 30 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння рівень алкоголю складає 2,1%0.
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій частині, що нанесенню удару ножем передував тривалий конфлікт із штовханиною та сваркою, та що він наніс удар випадково махаючи ножем, з метою налякати потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , які безпричинно стали чіплятись до обвинуваченого. Вказане твердження обвинуваченого спростовується вищенаведеними доказами.

Як видно з показань допитаного судом свідка ОСОБА_8 , який є товаришем обвинуваченого, в момент вчинення ОСОБА_6 злочину свідок був біля нього. При цьому зазначив, що буд-якого конфлікту, який би передував злочину він не бачив, та стверджує, що якби мало місце вчинення протиправних дій потерпілим чи ОСОБА_6 то звернув би на це увагу. Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_8 в цій частині, оскільки вони повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_4 та іншого свідка ОСОБА_9 , що злочин було скоєно швидко та несподівано та його вчиненню не передував триваючий конфлікт у вигляді спору чи сварки, в тому числі спровокованих неправомірною поведінкою потерпілого чи свідка ОСОБА_9 .

Водночас суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_8 в тій частині, що він не бачив як розвивалася подія злочину, а лише бачив наслідки у вигляді порізаної руки свідка ОСОБА_9 та рани грудної клітки потерпілого. Судом достовірно встановлено, що крім обвинуваченого, потерпілого та двох свідків на місці події інших осіб не було. Як видно з показань потерпілого та свідка ОСОБА_9 . ОСОБА_8 проявив активну позицію під час вчинення злочину спочатку допомагаючи свідку ОСОБА_9 після нанесення йому удару ОСОБА_6 піднятись, а потім допомагав і потерпілому зупинити кров. Крім того, як видно з переглянутого відеозапису ОСОБА_6 та ОСОБА_8 один за другим зайшли до кафе і, забравши свої речі разом вийшли. Таким чином свідок ОСОБА_8 дав суду неправдиві показання в тій частині, що він не бачив, які дії вчиняв ОСОБА_6 і що останній в якийсь момент взагалі кудись зник з місця події.

Виходячи з переглянутого в судовому засіданні відеозапису зі слідчим експериментом з участю ОСОБА_4 та з даних, зафіксованих в ілюстративній таблиці до протоколу огляду місця події від 13.12.2015 року, суд оцінює як правдиві показання потерпілого ОСОБА_4 , що він удар ножем отримав, у той момент, коли підходив до ОСОБА_6 , щоб зробити зауваження після того як той вдарив свідка ОСОБА_9 .

Сукупністю наведених вище доказів в судовому засіданні повністю спростовано твердження обвинуваченого, що він, розмахуючи ножем, випадково заподіяв тілесне ушкодження потерпілому. За результатами проведеного слідчого експерименту та експертних досліджень беззаперечно встановлено, що тілесне ушкодження заподіяне саме шляхом прямого удару колюче-ріжучим предметом в тулуб потерпілого. Про вказане також свідчить напрям раневого каналу, описаний у висновку судової експертизи №510/д від 11.01.2016 року: спереду назад, знизу вверх через V міжребер`я проникає в плевральну порожнину.

З переглянутого відеозапису з камер спостереження магазину також видно, що ОСОБА_6 зайшовши до магазину після нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_4 та свідку ОСОБА_9 вів себе абсолютно спокійно та розважено, що спростовує показання обвинуваченого, що він був зляканий та схвильований через неправомірну поведінку потерпілого та свідка ОСОБА_9 та наслідками своїх дій.

Суд звертає увагу, що для заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 використав малозначний привід, за відсутності неправильної поведінки з боку потерпілого та свідка ОСОБА_9 , з якими раніше не був знайомим. Вказані обставини свідчать про наявність у діях ОСОБА_6 іншого складу злочину, який йому стороною обвинувачення не інкриміновано.

Враховуючи, що суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення з огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий умисний закінчений злочин, проти життя і здоров`я особи, посягнувши тим самим на найвищу в Україні соціальну цінність, гарантовану ст.ст. 3, 27 Конституції України. Заподіюючи потерпілому тілесне ушкодження, обвинувачений застосував небезпечний для життя спосіб у вигляді нанесення удару в життєво-важливий орган колюче - ріжучим предметом. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого.

Суд також враховує, що вчинення обвинуваченим злочину не було обумовлене протиправною чи неправильною поведінкою потерпілого.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та вчинив злочин уперше, по місцю проживання характеризується формально позитивно, що підтверджено характеристикою від 22.12.2015 року Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №7, з якої видно, що на обвинуваченого, який з 08.05.1985 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 скарг не надходило. По місцю роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджено характеристикою директора ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» від 09.10.2015 року (а.с. 72). Водночас суд не бере до уваги надану стороною захисту характеристику від сусідів, оскільки даний документ належним чином не завірений відповідною посадовою особою та не відоме джерело її походження (а.с. 71). Даних про схильність ОСОБА_6 до порушень громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності стороною обвинувачення суду не надано. Обвинувачений одружений, має двох дітей, з яких одна малолітня 2003 року народження, яка знаходиться на його утриманні. На час вчинення злочину не працював у зв`язку зі звільненням з роботи 15.10.2015 року, а з 29.12.2015 року отримав статус безробітного. З 01.02.2016 року працює водієм автотранспортних засобів ПАТ «Білоцерківський автобусний парк». Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками.

Водночас суд враховує поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який незважаючи на те, що усвідомлював, що заподіяв небезпечне для життя людини тілесне ушкодження, що потребувало негайного надання першої невідкладної медичної допомоги не лише не надав таку допомогу, а й зник з місця вчинення злочину, що свідчить про байдуже ставлення обвинуваченого до наслідків.

Суд також враховує, що обвинувачений протягом досудового розслідування та судового розгляду вживав заходів до відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, про що свідчить квитанції про переказ коштів на ім`я потерпілого на суму 2 360 грн. на відшкодування понесених витрат на лікування, що підтверджується квитанціями про переказ коштів (а.с. 76), які не були отримані потерпілим у зв`язку з правовою позицією останнього.

Під час судового розгляду обвинувачений неодноразово висловлював готовність до відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому, у позасудовому порядку, однак останній обрав правову позицію захисту своїх інтересів виключно шляхом судового вирішення даного питання, про що потерпілим було заявлено суду. Незважаючи на таку позицію потерпілого суд враховує при призначенні покарання намір обвинуваченого відшкодувати завдану злочином шкоду та вжиття заходів до часткового її відшкодування та визнає вказану обставину як пом`якшуючу покарання обставину.

При призначенні покарання суд також бере до уваги думку потерпілого, який вважає, що обвинувачений має понести покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.

З огляду на поведінку засудженого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, добровільне відшкодування частини завданого збитку.

Суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. Незважаючи на те, що обвинувачений неодноразово просив вибачення у потерпілого за скоєне, обрана обвинуваченим правова позиція захисту у виді часткового визнання вини протягом усього судового розгляду та визнання ним вини під тягарем доказів у справі свідчить про нещирість у поведінці обвинуваченого та прагнення зменшити ступінь небезпеки вчиненого з метою пом`якшити призначене йому покарання, що вказує на відсутність щирого каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

З огляду на усі вищевказані обставини у їх сукупності, наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої покарання обставини розмір покарання має бути мінімальним, передбаченим санкцією ч. 1 ст.121 КК України, яке обвинувачений має відбувати реально.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_4 у відшкодування 10 051 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди в розмірі 250 000,00 гривень то він підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Оскільки як встановлено в судовому засіданні кошти в сумі 2 360 грн., які перераховані відповідачем на ім`я позивача останній фактично не отримав то вказана сума також підлягає стягненню в рахунок погашення матеріальної шкоди.

Враховуючи міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а також те, що обвинувачений виконував покладені на нього зобов`язання без застування заходів кримінального забезпечення суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 20 год. 00хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня. та покласти обов`язок з`являтись за викликом суду залежно від стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 13.12.2015 по 15.12.2015 рік, що складає 3 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого на виконання цього вироку.
До набрання вирком законної сили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_2 , з 20 год. 00хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня та покласти обов`язок з`являтись за викликом суду залежно від стадії кримінального провадження.
Виконання запобіжного заходу покласти на Білоцерківський ВП ГУ НП в Київській області, на території обслуговування якого проживає ОСОБА_6 .
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10 051 (десять тисяч п`ятдесят одна) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази по справі: речі належні потерпілому ОСОБА_4 , а саме футболку червоного кольору залишити потерпілому.
Капелюх сірого кольору, куртку сірого кольору, штани джинсові синього кольору, футболку сірого кольору, кофту синьо-зеленого кольору які належать обвинуваченому та які передані на зберігання до камери схову Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області повернути обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано
Суддя ОСОБА_1