Справа № 333/9187/15-к
Провадження № 1-кп/333/134/16
ВИРОК
31 березня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13.05.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 1 рік;
07.12.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, покарання частково долучене до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2003 року, остаточне покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
17.01.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання частково долучене до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2004 року, остаточне покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі;
02.02.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком на 3 місяці, на підставі ст. 71 КК України, покарання частково долучене до вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.04.2006 року, остаточне покарання у вигляді арешту строком 4 місяці;
10.08.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;
26.08.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин виправних робіт;
21.03.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив кримінальні правопорушення, при наступних обставинах.
11.11.2015 року, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи біля середньої загальноосвітньої школи № 38 по вул. Парамонова у м. Запоріжжі, таємно викрав майно ОСОБА_6 , за наступних обставин.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1 775 грн. 67 коп.
Крім того, 23.01.2016 року, приблизно о 17 год. 35 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у платному туалеті розташованому на привокзальній площі залізничного вокзалу «Запоріжжя-1» по пр. Леніна, 2 в м. Запоріжжі, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, викрав зі столу при вході до туалету мобільний телефон «Nокіа 5228», вартістю 300 грн., після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, 27.01.2016 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись на території ринку «Олександрівський» по вул. Малиновського в м. Запоріжжі, діючи умисно, повторно, маючи намір направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під приводом тимчасового користування для здійснення телефонного дзвінку, шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном «Nomi 1300», вартістю 600 грн., що належить раніше знайомому йому потерпілому ОСОБА_15 , завдавши при цьому своїми умисними діями останньому матеріальних збитків на вказану суму. В подальшому, з метою особистого збагачення, вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_5 продав за грошові кошти у сумі 200 грн., які витратив на особисті потреби.
Крім того, наприкінці січня 2016 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, викрав зі столу вітальні мобільний телефон «Samsung В-130», вартістю 300 грн., після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_16 матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, 05.02.2016 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим для оточуючих, шляхом вільного доступу таємно викрав з-під подушки на ліжку у спальні мобільний телефон «Nокіа 5228», вартістю 450 грн., після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_16 матеріальних збитків на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно ним були вчинені зазначені злочини за обставин, викладених в обвинувальних актах. У скоєному щиросердно розкаюється. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , визнає повністю.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 11.11.2015 року вона разом зі своїми знайомими відпочивала у парку ім. Гагаріна на вул. Парамонова, в м. Запоріжжі. До них приєднався обвинувачений, який потім запропонував провести її за місцем мешкання. По дорозі до дому, у зв`язку з тим, що вона захотіла справити природну потребу, вона передала ОСОБА_5 свою сумку, в якій знаходився планшет Леново. Коли вона повернулася, останнього вже не було, її сумка знаходилася на землі, планшета в ній не було.
Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином. Потерпілий ОСОБА_15 надав заяву про розгляд справи без його участі, причини неявки інших потерпілих суду невідомі.
У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_5 та матеріали цивільного позову.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів цивільного позову.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, його стан здоров`я на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, з 20.12.2003 року перебуває на диспансерному обліку в КУ «Обласний криничний наркологічний диспансер» ЗОР з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання оплатами; синдром залежності».
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання та є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
При призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з притягненням останнього 10.03.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя до кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід останньому залишити тримання під вартою.
По справі заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 2 130 грн. 80 коп. Обґрунтованість заподіяної потерпілій матеріальної шкоди підтверджена наявними в кримінальному провадженні доказами, обвинувачений позов визнав повністю. Оскільки даний позов випливає з обвинувачення, суд вважає за необхідне його задовольнити в повному обсязі.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_20 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_20 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання 10.02.2016 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк тримання під вартою, з застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 10.02.2016 року по день постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2 130 (одна тисяча сто тридцять)грн. 80 коп.
- мобільний телефон «Samsung В-130», мобільний телефон «Nокіа 5228», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_16 залишити останньому.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1