Справа № 539/929/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, судимої : 13.06.2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненої з іспитовим строком на 2 роки, 03.09.2013 року Лубенським міськрайонним судом іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки, 14.07.2014 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області частину не відбутого покарання скорочено на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року на 1 рік 8 місяців 7 днів, звільненої 19.10.2015 року Павлоградський міським судом Дніпропетровської області умовно-достроково з невідбутим покаранням строком 2 місяці 17 днів.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
18.02.2016 року близько 17 години ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , на ліжку в спальні помітила мобільний телефон «Samsung», який вирішила таємно викрасти.

Так, ОСОБА_5 , повторно, таємно, умисно, скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволікся, підійшла до ліжка в спальні, з якого шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «Samsung GT-S 5610», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 483,33 грн., належний ОСОБА_4 та розпорядилася викраденим майном за власним розсудом.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

27.03.2016 р. між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрювана та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та що ОСОБА_5 має бути звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. В угоді також зазначено, що підозрюваною потерпілому в повному обсязі відшкодовано завдану майнову шкоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрювана цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор, обвинувачена та потерпілий у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною та вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між підозрюваною та потерпілим і призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 27.03.2016 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речовий доказ : мобільний телефон «Samsung GT-S 5610» залишити потерпілому ОСОБА_4 , як йому належний.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1