Справа № 699/18/16-к
Номер провадження 1-кп/699/70/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю - секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження № 0000172 щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований і проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2004 року народження, не працюючий, невійськовозобов`язаний, раніше судимий:

- вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 09 квітня 1997 року за ч.3 ст.81, ст.17, ч.2 ст.81, ч.3 ст.140, ч.2 ст.206, ч.2 ст.140, ст. 42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі;

- вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 10 березня 2000 року за ч.1 ст. 229-6, ст.46-1 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та до штрафу у розмірі 340 грн.;

- вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 21 листопада 2000 року за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140,ст.ст. 42, 43 КК України 1960 року з частковим приєднанням покарання по вироку суду від 10 березня 2000 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2004 року за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільненого 23 червня 2007 року по відбуттю покарання;

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2008 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 509, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 25 червня 2011 року умовно - достроково на 1 рік 2 місяці 16 днів;

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2015 року за ч. 2 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.395, ч.1 ст.263, ч.1,4 ст.70, ст.71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області юриста першого класу ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 07 червня 2015 року, близько, 23 год. 01 хв., перебуваючи у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області біля двоповерхового багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться адресою АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника домоволодіння та будь-яких інших осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з урахуванням попередньої судимості, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження та відтиснення рухомої частини пластикового вікна балкону руками проник до квартири за АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі будинку, яка належить потерпілій ОСОБА_5 , де здійснив крадіжку належних їй особистих речей, а саме: наручного жіночого годинника марки «ANNE KLEIN» залишковою вартістю 2249,00 грн. та наручного жіночого годинника марки «NEW DAY» залишковою вартістю 249,00 грн., всього на загальну суму 2498,00 грн., після чого, не довівши свій злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі, на вимогу співробітників відомчої охорони ВДСО вийшов з квартири та одразу ж ними був затриманий.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, який не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що дійсно 07 червня 2015 року, у вечірній час перебував у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області куди приїхав до свого знайомого,якого вдома не застав, а номера його мобільного телефону у нього не було. Проходячи біля одного із будинків, побачив, що на першому поверсі не горить світло в одній із квартир. Вирішив проникнути в середину і скоїти крадіжку, оскільки коштів на проїзд додому у нього не було. Одягнув рукавички, які в нього лежали в кишені і за допомогою металевої викрутки,яку знайшов раніше в цей же день у місті, руками відтиснув рухомі частини пластикового вікна балкону і проник до квартири. Там знайшов два жіночих годинники,які поклав до кишені. Це було,біля 23 години. Але приїхали працівники поліції із служби охорони і його затримали.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, учасники судового провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, їм роз`яснено і зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом»,
така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує : ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий, позитивно характеризується по місцю проживання, думку потерпілої про покарання на розсуд суду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: рецидив злочинів.

З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання до призначеного покарання вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 25 вересня 2015 року, як необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Підстави для застосування ст.ст. 69,69-1 КК України відсутні.

При призначенні покарання суд враховує наступне. Вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 25 вересня 2015 року, який набрав законної сили 17 лютого 2016 року, обвинувачений був визнаний винним і засуджений за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187,ч.1 ст.263, ст.395, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70, ст.71 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за злочини, що мали місце в період з грудня 2014 року до початку червня 2015 року. Тому суд частково зараховує дане покарання при вирішенні питання про відбуття обвинуваченим остаточної міри покарання при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні, керуючись правилами ч.4 ст.70 КК України. Також суд враховує правові позиції викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року про те, що при частковому складанні покарань розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, що набрав законної сили 24 грудня 2015 року, суд зараховує строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно до абз. 3 (ґ) ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Оскільки відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 15 лютого 2016 року, то з 15 лютого 2016 року включно по день вступу вироку в законну силу, суд зараховує строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року такий перерахунок проведено з 08 червня 2015 року по 25 вересня 2015 року та з 26 вересня 2015 року по 17 лютого 2016 року включно. А, оскільки суд призначає остаточне покарання даним вироком, то строк з 08 червня 2015 року по день вступу вироку в законну силу, підлягає зарахуванню у відбутий обвинуваченим строк покарання, у співвідношенні один день позбавлення волі за два дні перебування його у СІЗО.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей»

та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України», рішення від 10 лютого 2011 року), яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

До вступу вироку в законну силу суд залишає обвинуваченому обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області.

Цивільний позов не пред`явлений.

Речові докази відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

- два наручних жіночих годинники марок: «ANNE KLEIN» та «NEW DAY», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишаються в її розпорядженні;

- мобільний телефон марки «Самсунг» та грошові кошти в сумі 9,00 грн., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області і належить обвинуваченому - підлягають поверненню власнику ОСОБА_3 ;

- пара монтажних рукавичок та металева викрутка з червоною ручкою, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області - підлягають знищенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Призначити засудженому ОСОБА_3 ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів засудженому ОСОБА_3 шляхом часткового складання призначеного покарання до призначеного покарання по вироку Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 25 вересня 2015 року, яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ст.395, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України і йому призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, визначивши цей строк у 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання рахувати з 25 жовтня 2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 час перебування його під вартою з 08 червня 2015 року, згідно даних вироку Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 25 вересня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до дня вступу вироку в законну силу включно, та зарахувати такий строк як відбутий строк покарання.

До вступу вироку в законну силу суд залишити обвинуваченому ОСОБА_3 обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області.

Речові докази:

- два наручних жіночих годинники марок: «ANNE KLEIN» та «NEW DAY», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити в її розпорядженні;

- мобільний телефон марки «Самсунг» та грошові кошти в сумі 9,00 грн., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області і належить обвинуваченому повернути власнику ОСОБА_3 ;

- пару монтажних рукавичок та металеву викрутку з червоною ручкою, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 цього Кодексу.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1