Провадж. № 1-кп/521/762/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2016 р. м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, гр. України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, раніше не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , старшого стрільця 3-го відділення охорони першого взводу охорони 2-ї роти охорони, солдата,
в скоєні злочину передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
16 травня 2014 року ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .
16 травня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №3 ОСОБА_4 призначений на посаду старшого стрільця 3-го відділення охорони 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони, зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 16 травня 2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця 3-го відділення охорони 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони військової частин польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 16 вересня 2014 року вчинив нез`явлення вчасно на військову службу до вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній за місцем проходження військової служби до 22 липня 2016 року проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
22 липня 2016 року о 12 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18, заявив про себе та вчинений ним злочин.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі і його вина в злочині повністю доказана, і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст.84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризуюсь особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ст. 349 ч.3 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця 3-го відділення охорони 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 16 вересня 2014 року вчинив нез`явлення вчасно без поважних причин до вищезазначеної військової частини, та був відсутній за місцем проходження військової служби до 22 липня 2016 року включно, проводячи час на власний розсуд.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 407 ч.3 КК України: нез`явлення вчасно на службу причин військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних тривалістю понад один місяць.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання своєї вини, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є єдиним годувальником родини, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, враховуючи викладені обставини, повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси.
Суддя: ОСОБА_1