В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , навідника 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 з 30.08.2014 року призваний на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією та зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення. У порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, після щорічної відпустки яка тривала в період з 18 травня 2015 року по 10 червня 2015 року, не з`явився вчасно на службу без поважних причин близько 00 год. 01 хв. 11 червня 2015 року, до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка знаходилась у АДРЕСА_2 , та до 13 вересня 2016 року а саме моменту, коли з`явився до військової прокуратури Рівненського гарнізону перебував за місцем проживання де проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби тривалістю понад три доби, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Органом досудового слідства вірно кваліфіковані дії ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України, які виразились у вчиненні самовільного залишення військової частини, військовослужбовцем (крім строкової служби) вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його вчинення, особи обвинуваченого, дані що його характеризують.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження ним нових злочинів достатнім буде призначення покарання із застосуванням звільнення з випробуванням від відбуття такого покарання, на підставі ст.ст.75,76 КК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На звільненого від відбування покарання з випробовуванням ОСОБА_5 відповідно до ст.76 КК України, суд покладає такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.

Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби, суд покладає на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на кримінально - виконавчу інспекцію.

Цивільний позов не заявлений . Судові витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 .