Провадження № 1-кп/369/44/16
В И Р О К
іменем України
09.03.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

цивільного відповідача ОСОБА_12

представника цивільного відповідача ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, який має повну загальну освіту, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

встановив:
24.07.2015 року близько 20:00 год. ОСОБА_14 , перебуваючи на автомобільній мийці, розташованій за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 80, маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу марки «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, ОСОБА_9 , який залишив його для мийки, через незамкнені дверцята проник до салону автомобіля. Після цього, скориставшись ключем від замка запалення, який був залишений ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, привів двигун до роботи та розпочав рух транспортного засобу, тим самим незаконно заволодівши ним. В подальшому, 25.07.2015 року близько 02:00 год. ОСОБА_14 , керуючи викраденим транспортним засобом, рухаючись біля буд. 54/1, по вул. Пролетарській, в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого пошкодив автомобіль «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдав ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №5-04/82 від 18.09.2015 року великої матеріальної шкоди на загальну суму 426 773 (чотириста двадцять шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 90 коп., яка перевищує двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду пояснив, з потерпілим ОСОБА_9 знайомий, так як допомагав мити його машину в м. Боярка. На мийці він не був працевлаштований. Повідомив, що з директором мийки ОСОБА_15 він знайомий, так як раніше мав бажання працевлаштуватись у нього. В день події він знаходився на вказаній мийці, яка не працювала та була зачинена для відвідувачів, але ворота мийки були відчиненні. На мийку він прийшов для того щоб поспілкувались з працівниками даної мийки. Через деякий час на мийку під`їхав потерпілий на автомобілі марки «TOYOTA CAMRY» та попросив його помити йому машину, на що він погодився, так як нікого з керівництва мийки не було на місці та він бажав підзаробити таким чином коштів. На знак подяки потерпілий надав йому 0,5 л. горілки. Передаючи ключі від свого автомобіля потерпілий попросив його вимивши машину припаркувати його авто у дворі, біля мийки, та потім подзвонити йому, щоб він забрав свою машину. Також потерпілий повідомив йому, що документи на машину (технічний паспорт) знаходяться під козирком лобового скла. Так, як у нього не було власного мобільного телефону, для того щоб зв`язатись з потерпілим та повідомити його про те що він закінчив мити його автомобіль, він вирішив надати потерпілому номер робочого телефона мийки та взяти телефон собі. Зазначив, що на мийці був присутній чоловік на ім`я « ОСОБА_16 », який займався заготівлею дров. Хоч мийка і не працювала, він знав як привести обладнання у робочий стан. Помивши машину потерпілого він випив частину отриманої від потерпілого пляшки горілки та вирішив поїхати на машині потерпілого до с. Петрівське до своєї дівчини. Не заставши дівчину вдома, він вирішив поїхати в м. Кагарлик. Повертаючись з м. Кагарлика до м. Боярка, щоб повернути автомобіль потерпілому, він перевищив швидкість руху та потрапив в ДТП, вилетівши при цьому на автомобілі з проїжджої частини. Під час ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді забою коліна та порізу на коліні. Один з очевидців ДТП запропонував йому переночувати у нього, на що він погодився. Про те що він потрапив в ДТП він не мав змоги повідомити потерпілого, так як робочий телефон який він взяв з мийки розрядився. Автомобіль потерпілого він залишив на місці ДТП. Бажання привласнити чи продати автомобіль потерпілого не мав. Винним себе не вважає. На запитання суду: чи надавав потерпілий йому дозвіл на те щоб він виїжджав на його автомобілі куди-небудь крім у двір біля мийки та чи повідомляв він потерпілого про те що збираєтесь їхати на його автомобілі в с. Петрівське відповідати відмовився.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди не визнав.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України) підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані під час кримінального провадження та досліджені під час судового розгляду, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 24.07.2015 року близько 20:00 години вечора він повертаючись додому вирішив заїхати на автомийку. Він загнав свій автомобіль на автомийку, де в цей час працював ОСОБА_14 автомийником. ОСОБА_9 попросив ОСОБА_14 помити машину, передавши йому ключі від свого автомобіля та дав йому в знак подяки пляшку горілки і пішов додому. ОСОБА_14 сказав йому, що він може забрати машину через 30 хвилин. Через відведений проміжок часу ОСОБА_9 не дочекавшись дзвінка від ОСОБА_14 про виконану роботу вирішив самостійно піти на авто мийку та з`ясувати чи вимив ОСОБА_14 його автомобіль, як було домовлено. Прийшовши на автомийку ОСОБА_9 виявив відсутність його автомобіля та ОСОБА_14 . Дозволу на те щоб ОСОБА_14 виїжджав на його автомобілі куди-небудь крім у двір біля мийки він не давав. Про те, що ОСОБА_14 збираєтесь кудись їхати на його автомобілі останній його не повідомляв. Технічний паспорт на автомобіль він ОСОБА_14 не передавав. Технічний паспорт на автомобіль був весь час при ньому та був в подальшому вилучений у нього працівниками міліції при огляді мийки, участь в якому він приймав.

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що одного разу перебуваючи в барі в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області він бачив ОСОБА_14 , який приїхав до бару на автомобілі «Toyota Camry». Під час розмови зі знайомими йому хлопцями ОСОБА_14 повідомив, що автомобіль, на якому він приїхав є його власний. Пізніше, того ж вечора, повертаючись додому з бару ОСОБА_17 помітив автомобіль «Toyota Camry», який проїхав повз нього та через хвилину він почув якийсь удар. Пройшовши вперед він побачив, як даний автомобіль потрапив в ДТП. Підійшовши до місця ДТП він побачив, як ОСОБА_14 вже вибрався з розбитого автомобіля та підійшов до магазину, розташованого в кількох метрах від місця ДТП. ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_14 заночувати у нього, на що ОСОБА_14 погодився. ОСОБА_17 привів ОСОБА_14 до себе додому та розмістив його для ночівлі в літній кухні свого будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-даними з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.07.2015 року, відповідно до якого 25.07.2015 року близько 17:00 год. ОСОБА_9 залишив свій автомобіль «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, на мийці, що розташована по вул. Шевченка в м. Боярка її працівнику ОСОБА_18 , а близько 21 год. 45 хв. виявив відсутність автомобіля (а.с. 13, т.2);

-даними із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.08.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_9 просив прийняти міри до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 24.07.2015 року близько 20:00 год. незаконно заволодів його автомобілем «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску (а.с. 14, т.2);

-даними з протоколу огляду від 25.07.2015 року, відповідно до якого було проведено огляд мийки, на якій ОСОБА_9 залишив свій автомобіль «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено техпаспорт даного автомобіля (а.с. 16, т. 2);

-даними із протоколу огляду місця події від 25.07.2015 року, відповідно до якого оглянуто територію за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено автомобіль «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору. Даний автомобіль перебував в перевернутому стані, колесами до гори, лежачи на даху. Автомобіль мав численні механічні пошкодження. На подушках безпеки виявлено та вилучено зразки слідів речовини бурого кольору. Також при огляді ззовні автомобіля було виявлено та вилучено відбитки пальців рук: із зовнішнього боку передніх пасажирських дверей та із зовнішнього боку водійських дверей (а.с. 25-30, т. 2);

-даними із протоколу огляду місця події від 25.07.2015 року, відповідно до якогооглянуто територію домогосподарства АДРЕСА_2 , а саме підсобне господарське приміщення (літня кухня), в якому було виявлено та вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; USB-флеш накопичувач «Trancend» на 1 ГБ в пластиковому корпусі чорного кольору із голубою вставкою та з сірою мотузкою; з матерчатого покривала вилучено зразки речовини бурового кольору; з пляшки з-під пива «Оболонь» вилучено зразки слідів рук (а.с.32-33, т.2);
-даними із протоколу огляду транспортного засобу від 25.07.2015 року, відповідно до якого передня частина автомобіля «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 значно деформована, лобове скло розбите, кришка капота зігнута, фари відсутні, дзеркала заднього огляду відсутні, ліве переднє колесо розбите (диск розламаний, шина лопнута), водійські двері пошкодженні (верхня обшивка відсутня), задня частина деформована, заднє скло відсутнє, бампер спереду і ззаду відсутній (а.с. 34-41, т.2);

-даними із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2015 року, відповідно до ОСОБА_20 заявив, що на фотознімку №1 зліва направо зображений чоловік працівник авто мийки в м. Боярка, по вул. Шевченка, якому він передав свій автомобіль «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 для мийки і який потім зник. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2015 року на фотознімку під №1, на який під час впізнання вказав потерпілий ОСОБА_9 , зображений ОСОБА_14 (а.с. 53-55, т.2);

-даними із висновку експерта №5-04/82 від 18.09.2015 року, відповідно до якого матеріальний збиток заподіяний власнику з урахуванням пошкоджень автомобіля «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 : 426 773 (чотириста двадцять шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 90 коп. (а.с. 167-169 т.2);

-даними із висновку експерта №434 від 10.09.2015 року, відповідно до якого слід найбільшими розмірами по осях 10x15мм, відкопійований на ЛТ, розміром 24x25мм та слід найбільшими розмірами по осях 35x25мм відкопійований на ЛТ, розміром 48x55мм вилучені та виявлені 25.07.2015 під час проведення огляду транспортного засобу марки «Toyota Camry»д.н.з НОМЕР_1 за адресою: Київська обл.., Карагацький район, с. Мирівка, вул. Пролетарська, 54,1 спец пакеті «Експертна служба МВС № 0506409», що визнані придатними для ідентифікації при порівняльному дослідження з відбитками та відтисками дактилокарт на ім`я ОСОБА_21 р.н.належать ОСОБА_22 , 1989 р.н. (а.с. 183-186 т.2);

-даними із висновку експерта №297 від 10.09.2015 року, відповідно до якого на фрагментах тканин з подушок безпеки з переднього пасажирського (зразок №1) та переднього водійського сидінь (зразок №2) вилучених при огляді автомобіля «Toyota Camry»д.н.з НОМЕР_1 та на фрагменті ковдри (зразок № 3) вилученого при огляді місця події в квартирі, надісланих на експертизу, виявлено кров людини. Під час встановлення групової приналежності крові зразках №1-3 виявлено антиген Н. Отже, ця кров могла належить ОСОБА_14 (а.с. 199-200 т.2);

-даними із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_14 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 58 т.3)

При аналізі доказів сторін кримінального провадження, суд керуються такими вимогами кримінального процесуального закону. Так, у відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 10.08.2015 року (а.с.18-19, т.2) речовим доказом визнано компакт диск для лазерних систем зчитування формату DVD+R марки«VIDEX MAMBA» ємністю по 4,7 GB, на якому міститься відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, який згідно вказаної постанови був вилучений під час проведення огляду місця вчинення злочину, за адресою : АДРЕСА_4 .

В той же час відповідно до протоколу огляду від 25.07.2015 року, було проведено огляд мийки, на якій ОСОБА_9 залишив свій автомобіль «Toyota Camry»д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено техпаспорт даного автомобіля (а.с. 16, т. 2), будь-які відомості про вилучення компакт диску в протоколі огляду від 25.07.2015 року відсутні.

За таких обставин суд визнає недопустимим доказом компакт диск для лазерних систем зчитування формату DVD+R марки«VIDEX MAMBA» ємністю по 4,7 GB (а.с. 17 т. 2) та, відповідно, визнає недопустимими докази отримані за результатами ознайомлення з відеозаписом на даному диску, зокрема протокол ознайомлення з відеозаписами ОСОБА_14 від 07.10.2015 року (а.с. 20, т. 2) та протоколі ознайомлення з відеозаписами ОСОБА_9 від 10.10.2015 року (а.с. 21, т. 2).

25.07.2015 року відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_14 через Регіональний центр вторинної правової допомоги у Київській області призначено адвоката ОСОБА_23 (т.2 а.с. 78), оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_14 виявив бажання скористатись безоплатною правовою допомогою .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2015 року проведеного за участю ОСОБА_14 (а.с. 105-106, т.2), вказана слідча дія проводилась у відсутності захисника, будь-яких відомостей про відмову ОСОБА_14 від захисника під час проведення вказаної слідчої дії стороною обвинувачення суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушення прав людини і основоположних свобод порушення права на захист.

За таких обставин суд визнає недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 29.07.2015 року проведеного за участю ОСОБА_14 (а.с. 105-106, т.2).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що ОСОБА_14 знає, оскільки останній проходив стажування у нього на автомийці, але ОСОБА_12 його офіційно не працевлаштував. На той час на автомийці був офіційно працевлаштований лише ОСОБА_24 . 22.07.2015 року ОСОБА_12 зачинив автомийку та віддав ключі особі на ім`я ОСОБА_18 , яка один раз на місяць прибирала автомийку. Автомийка з 22.07.2015 року по 01.09.2015 року офіційно не працювала. Як ОСОБА_14 опинився на зачиненій автомийці йому не відомо. З потерпілим ОСОБА_9 знайомий, так як він неодноразово мив свій автомобіль на його автомийці.

Суд визнає, що потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_12 ,. під час розгляду кримінального провадження в суді, давали правдиві, послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК України) слід розуміти як умисне,протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні фактично визнав, що після того як помив автомобіль потерпілого він на ньому поїхав спочатку в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, а потім в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, а в подальшому потрапив в ДТП. На запитання суду: «чи надавав потерпілий йому дозвіл на те щоб він виїжджав на його автомобілі куди-небудь крім у двір біля мийки?» , та«чи повідомляв потерпілого про те що збираєтесь їхати на його автомобілі в с. Петрівське?» відповідати відмовився.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що залишив обвинуваченому автомобіль та ключі від нього, щоб він його помив, дозволу на те щоб обвинувачений кудись їхав він не давав та обвинувачений не повідомляв його, що він збирається кудись поїхати на його автомобілі, технічний паспорт на автомобіль він обвинуваченому не передавав. Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомив, що в с. Мирівка ОСОБА_14 приїжджав на автомобілі «Toyota Camry» та розповідав хлопцям, що це його власний автомобіль.

За таких обставин суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд враховує, що злочин за ч. 3 ст. 289 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за місцем проживання ОСОБА_14 негативних характеристик немає (а.с.62, т.3), раніше не судимий (а.с. 60, т. 3), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 61, т.3).

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд призначає покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Потерпілим ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого останній просив суд солідарно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_14 та цивільного відповідача ОСОБА_12 на його користь 426 773,90 грн. (чотириста двадцять шість тисяч сімсот сімдесят три гривні 90 коп.) відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч. 3 ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В ході судового розгляду встановлено, що 24.07.2015 року ОСОБА_14 незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 і вчинив на ньому ДТП, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_9 завдана матеріальна шкода в сумі 426 773 (чотириста двадцять шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 90 коп., в той же час, як обвинувачений так і цивільний відповідач ОСОБА_12 факт офіційного працевлаштування ОСОБА_14 у ФОП ОСОБА_12 заперечували, будь-яких доказів на підтвердження факту офіційного працевлаштування ОСОБА_14 у ФОП ОСОБА_12 суду не надано, відповідно до довідки щодо надання інформації з ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 25.09.2015 року №10982/9/17-01 - відомості про використання праці найманих осіб ФОП ОСОБА_12 в ДПІ у Києво-Святошинському районі відсутні (а.с. 152 т.2).

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення матеріальної шкоди в сумі 426 773,90 грн. (чотириста двадцять шість тисяч сімсот сімдесят три гривні 90 коп.) з ОСОБА_14 .

Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує згідно з п.5 ч.9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_14 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту затримання з 25.07.2015 року.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_14 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області залишити без змін, продовживши його дію на 60 (шістдесят) діб до 8 травня 2016 року включно, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, на користь потерпілого ОСОБА_9 426 773 (чотириста двадцять шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 90 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, ідентифікаційний номер на користь держави - 1412 (тисяча чотириста дванадцять) грн. 64 коп. процесуальних витрат.

Речові докази:

- компакт диск для лазерних систем зчитування формату DVD+R марки«VIDEX MAMBA» ємністю по 4,7 GB на якому міститься відеозаписи з камер зовнішнього спостереження приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. 17 т. 2);

-три сліди пальців рук вилучені з скляної пляшки з-під пива «Оболонь», фрагмент простирадла з плямами речовини бурого кольору, два фрагменти автомобільної подушки безпеки з плямами речовини бурого кольору, три сліди пальців рук вилучені з автомобіля марки «Toyota Camry» - приєднані до матеріалів кримінального провадження знищити (а.с.190, 201 т. 2);

-транспортний засіб марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 - залишений на зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Кібенка, буд. 66 повернути власнику ОСОБА_9 (а.с. 58-59 т. 2);

-паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , USB-флеш накопичувач марки «Trancend», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - повернуто потерпілому ОСОБА_25 під розписку залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2