Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
31 травня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретарів : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долна Ніспоренського району республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, засудженого вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2005 року за п.п.4,10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 29 вересня 2005 року вирок від 21 квітня 2005 року змінено, виключено ч.4 ст.296 КК України і рахувати засудженим за п.п.4,10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі,

з участю прокурора : ОСОБА_8 , засудженого : ОСОБА_7 , захисника : ОСОБА_9 , представника Полицької ВК №76 : ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И Л А:
____________________________________________________________________Справа № 11 кп/787/326/2016 Суддя у суді І інстанції : ОСОБА_11 Категорія: ст.81 КК України Доповідач : ОСОБА_1 .

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 рокузадоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Задовільняючи клопотання засудженого суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений за час відбування покарання має 21 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не мав, відбув частину покарання, за яку можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вину у вчиненому злочині визнає, до роботи відноситься добросовістно, що свідчить про виправлення засудженого ОСОБА_7 ..
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі прокурор вважає її незаконною, необгрунтованою, оскільки судом першої інстанції не вивчено повно та всебічно дані про особу засудженого, який засуджений за вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю та згвалтування, що спричинило тяжкі наслідки, схильний до втечі . В даний час відповідно до запиту Генеральної прокуратури Республіки Молдова, вирішується питання про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення втечі з місць ув`язнення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши суддю-доповідача , доводи прокурора ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги , думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, вивчивши особову справу засудженого, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 , п. 3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин , а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів судової справи встановлено, ОСОБА_7 вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2005 року засуджений за п.п.4,10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 29 вересня 2005 року вирок від 21 квітня 2005 року змінено, виключено ч.4 ст.296 КК України і рахувати засудженим за п.п.4,10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі,

Як вбачається з характеристики начальника відділення СПС Полицької ВК №76 від 26.02.2016 року (а.с.8), формальна дата настання умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 КК України 07.05.2015 року.
За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Згідно характеристики начальника відділення СПС Полицької ВК №76, яка затверджена начальником Полицької ВК №76 26 лютого 2016 року , засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 3.12.2004 року. Під час перебування у Кіровоградському СІЗО до дисциплінарної відповідальності не притягувався , адміністрацією установи не заохочувався. В Полицькій ВК №76 відбуває покарання з 12.12.2005 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Дотримується встановленого порядку відбування покарання під контролем адмінстрації колонії. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. 21 раз заохочувався- 3 рази правами начальника колонії та 18 разів правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Вину в скоєному злочині визнає частково. Міру призначеного судом покарання вважає не справедливою. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персонгалом колонії, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Працевлаштований в господарчій обслузі установи, робітником їдальні. Покладені обов`язки виконує задовільно. Призначених вироком суду виконавчих листів не має. Бере участь у програмах диференційованого виховного впливу на засудженого за напрямком « Правова освіта».Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних дзвінків. За рисами характеру: збудлививй, однак намагається не виражати свої емоції, контролює їх; у ставленні до засуджених: не конфліктиний; у ставленні до себе вимогливий; за вольовимими якостями: наполегливий. Перебував у розшуку, вчинив втечу з місць позбавлення волі.
Однак як вбачається з попередніх характеристик, а саме від 09 грудня 2014 року та 02 липня 2015 року, затверджених начальником Полицької ВК №76, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується з позитивної сторони.
При апеляційному розгляді ні прокурор, ні представник Полицької ВК №76 ОСОБА_10 не навели доказів зміни поведінки засудженого ОСОБА_7 в сторону погіршення.
Згідно довідки заохочень і стягнень начальника відділення СПС ст.лейтенанта внутршньої служби ОСОБА_10 від 18.02.2016 року (а.с.9), за час відбування покарання ОСОБА_7 був 3 (три) рази заохочений правами начальника колонії за сумлінну поведінку і ставлення до праці, актичну участь у роботах з благоустрою території колонії, 18 (вісімнадцять ) разів правами начальника відділення за сумлінну поведінку і ставлення до праці , активну участь у роботах з благоустрою території колонії. Стягнень за весь час відбування покарання не мав.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши сукупність доказів, дійшов обгрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 відбув не менш ? чвертей призначеного покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці за час відбування покарання довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достковому звільненню від відбування покарання.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_7 , а саме його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про неповноту дослідження даних про особу засудженого не заслуговують на увагу.
Покликання прокурора як на підставу відмови в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - його засудження за вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю та згвалтування, що спричинило тяжкі наслідки, не грунтуються на вимогах ст.81 КК України, яка не містить заборон для застосування вказаного положення для зазначених категорій засуджених.
Твердження прокурора про те, що засуджений схильний до втечі, не грунтується на матеріалах судової справи, оскільки ОСОБА_7 судимості за втечу з місць позбавлення волі не має.
За таких обставин висновки суду, викладені в ухвалі Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року відповідають фактичним обставинам справи, судом правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без зміни , а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.
С У Д Д І :

________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3