Справа № 737/937/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/980/2016
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000119 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Бахмач Чернігівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, не одружений, раніше судимий:

1) 25.11.2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 21.07.2015 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до 4-х років позбавлення волі,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Куликівського районного суду від 21.07.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено рахувати з 09 липня 2015 року. Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання фактично відбуту ним частину покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 21.07.2015 року - з 09 липня 2015 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 613,80 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 21 травня 2015 р., близько 02.00 год., ОСОБА_8 , з метою скоєння крадіжки, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 2400 грн. та товарно-матеріальні цінності, що належать ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3179 грн., з яких 100 грн. відшкодовано.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення, оскільки стороною обвинувачення не встановлено та не надано підтвердження доказів скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Так, судом необґрунтовано покладено в основу вироку, як доказ вини ОСОБА_8 , його власноруч написану заяву від 22.05.2015 року про добровільну видачу банкноти номіналом 100 гривень, оскільки вказана банкнота не досліджувалась, хоча і була визнана речовим доказом. Також, обвинувачений заперечував факт добровільної видачі вказаної банкноти працівникам міліції. Крім того, вказав, що диск з відеозаписом з камери спостереження № 4 в розважальному закладі «Арніка» в смт. Куликівка, який був наданий працівникам міліції потерпілим ОСОБА_11 , є копією, що підтверджується відповідним висновком експерта. Отримана копія не володіє юридичною силою оригіналу, а тому не може бути покладеним в основу вироку як доказ вини ОСОБА_8 . А тому, на думку захисника, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази причетності ОСОБА_8 до скоєння крадіжки.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження. Доводи апеляційної скарги обвинуваченого за своїм змістом є аналогічними доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України не визнав, та пояснив, що увечері 20 травня 2015 року, він разом з ОСОБА_12 були вдома у останнього по АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_12 отримав ножове поранення, тому обвинувачений викликав швидку медичну допомогу та поїхав разом з ним до Куликівської ЦРЛ, де потерпілому надали медичну допомогу, а він пішки пішов додому до с. Орлівка. Додому прийшов, коли на дворі вже світало, точного часу не пам`ятає. В барі «Арніка», що знаходиться в смт. Куликівка, він ніколи не був і крадіжку там не скоював. Яким чином на касовому апараті та сейфі, що знаходяться в барі „Арніка, були виявлені його відбитки пальців, ОСОБА_8 пояснити не зміг.

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитаний у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що йому належить бар «Арніка», який знаходиться в смт. Куликівка. 21 травня 2015 року, близько 12.00 год., йому зателефонували працівники закладу та повідомили про проникнення до приміщення бару невідомої особи. Коли він приїхав на місце, то побачив вибиту стіну та пошкоджені двері в барі «Арніка», а тому негайно викликав міліцію. Коли потерпілий переглянув відеозапис з камери відео спостереження, встановленої в барі «Арніка», виявив фіксацію факту крадіжки молодим чоловіком. Диск із відеозаписом з відеокамери передав працівникам міліції. В обвинувальному акті вказаний повний перелік товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів, що були викрадені, номери банкнот та номінали яких, за його вказівкою, щодня переписували працівники бару.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона працювала барменом у барі «Арніка», в смт. Куликівка. 21 травня 2015 року, коли прийшла на роботу, то побачила пошкоджену стіну бару та відігнуту решітку, а тому зателефонувала власнику та повідомила про те, що сталось. Через деякий час приїхав ОСОБА_11 та викликав міліцію. З бару було викрадено близько 3000 грн. готівкою, спиртні напої та інші товарно-матеріальні цінності.

Свідок ОСОБА_12 , допитаний у місцевому суді, показав, що в ніч з 20 на 21 травня 2015 року, близько 01.00 год., після отримання ножового поранення, він був доставлений до Куликівської районної лікарні каретою швидкої медичної допомоги, куди разом з ним їздив і ОСОБА_8 . Цієї ж ночі його направили до лікарні міста Чернігова, а ОСОБА_8 поїхав додому. Наступного дня ОСОБА_8 відвідував його в лікарні, привозив продукти харчування, ковбасу та сир, купував ліки, казав, що придбав їх на кошти, зняті з картки.

Також, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 21.05.2015 року, з планом-схемою до протоколу, фототаблицею, згідно якого було оглянуто приміщення розважального закладу кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вул. Щорса, 57 в смт. Куликівка Чернігівської області, під час якого було виявлено пошкодження металевих грат на одному з вікон, пошкодження стіни та вхідних дверей (а.к.п.61-66, 67-69);

- заявою від 22.05.2015 року, написаною власноручно ОСОБА_8 , з якої вбачається, що він добровільно видав працівникам міліції банкноту номіналом 100 грн., яку він викрав з кафе «Арніка» (а.к.п.70);

- протоколом огляду речей від 23.05.2015 року, відповідно до якого оглядалась банкнота номіналом 100 грн., надана ОСОБА_8 (а.к.п.72);

- заявою ОСОБА_11 від 17.07.2015 року, з якої вбачається, що він надав працівникам міліції диск NANOTEX CD-R з відеозаписом з камери спостереження №4 в розважальному закладі «Арніка» в смт. Куликівка Чернігівської області від 21.05.2015 року (а.к.п.75);

- протоколом огляду речей від 17.07.2015, відповідно до якого оглядався диск NANOTEX CD-R з відеозаписом з камери спостереження №4 в розважальному закладі «Арніка» в смт. Куликівка Чернігівської області від 21.05.2015 року (а.к.п.76-78);

- диском NANOTEX CD-R з відеозаписом з камери спостереження №4 в розважальному закладі «Арніка» в смт. Куликівка Чернігівської області від 21.05.2015 року, з якого встановлено, що 21.05.2015 року, близько 02.00 год., ОСОБА_8 перебував у барі-кафе «Арніка», та здійснив крадіжку грошей та товарно-матеріальних цінностей (а.к.п.80);

- висновком експерта № 481 від 09.06.2015 року, відповідно до якого слід папілярного узору пальця руки, розмірами 32х13 мм, 19х20, з відрізків липкої прозорої стрічки на таблиці №1, таблиці №2 вилучені 21.05.2015 під час огляду місця події по факту крадіжки ТМЦ з приміщення розважального закладу «Арніка», розташованого по вул. Щорса, 57 в смт. Куликівка Чернігівської області, залишений безіменним та середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 (а.к.п.91-97);

За таких підстав, місцевий суд, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази у їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника щодо не дослідження грошової банкноти номіналом 100 гривень, яка була добровільно видана обвинуваченим працівникам поліції, спростовується показами потерпілого ОСОБА_11 , в присутності якого ОСОБА_8 передав вказану грошову купюру працівникам поліції, а також протоколом огляду від 23.05.2015 року, згідно якого було проведено огляд банкноти номіналом 100 грн., наданої ОСОБА_8 . Вказаний протокол огляду речей від 23.05.2015 року разом з постановою про визнання банкноти, номіналом 100 гривень, речовим доказом у кримінальному провадженні, долучено до матеріалів даного провадження. При цьому жодних запереч зі сторони захисту щодо приєднання вказаних процесуальних документів не надходило.

Посилання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на недопустимість доказу - диску з відеозаписом з камери спостереження № 4 в розважальному закладі «Арніка» в смт. Куликівка, не ґрунтуються на законі з огляду на наступне.

За змістом ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Дублікат документа (документ, виготовлений таким же способом, як і його оригінал) може бути визнаний судом як оригінал документа.

Для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо, зокрема, оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур.

Як убачається зі змісту вироку суду першої інстанції, вказаний диск з камери відео спостереження, визнаний судом належним та допустимим доказом, з огляду на положення ст.85, 86 КПК України, та відповідно до положень ч.4 ст.99 КПК України є дублікатом документа, визнаним як оригінал. Жодних сумнівів щодо достовірного відображення подій, зафіксованих на відео, в учасників судового провадження не виникло, і не могло виникнути, оскільки метою виготовлення копії було продублювати оригінал документу, зробити його точне відтворення.

Відтак, позицію ОСОБА_8 та його захисника колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, проте раніше неодноразово судимий; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 , оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Куликівським районним судом Чернігівської області від 21.07.2015 року, остаточне покарання йому обґрунтовано призначено з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4