Справа № 606/645/16-к
І м е н е м У к р а ї н и
11 травня 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської
області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АРК Крим зареєстрованого АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 06 травня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 12 січня 2016 року по відбуттю терміну покарання,
за ст. 395 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 січня 2016 року ОСОБА_5 звільнений з Львівської виправної колонії УДПтСУ у Львіській області №48, де відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.05.2015 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з відбуттям покарання.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.12.2015 року ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, з визначенням певних обмежень.
В день звільнення ОСОБА_5 з Львівської виправної колонії №48 йому було доведено про встановлений стосовно нього адміністративний нагляд та певні обмеження, а також зобов`язано прибути у триденний термін, не пізніше 15.01.2016 року, до обраного ним місця проживання, а саме в с. Панталиха Теребовлянського району Тернопільської області, та стати на облік в Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільській області. За порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання ОСОБА_5 був попереджений про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 9 Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" від 1 грудня 1994 року особа, щодо якої встановлений адміністративний нагляд, зобов`язана прибути у визначений установою виконання покарання термін в обране нею місце проживанні і зареєструватися в органі Національної поліції.
Однак, всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 28.12.2015 року, ОСОБА_5 в період з 12.01.2016 року по 09.03.2016 року, за відсутності у нього поважних причин і з метою ухилення від нагляду, не прибув для реєстрації в Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільській області та до обраного ним місця проживання в с. Панталиха Теребовлянського району Тернопільської області.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 395 КК України тобто неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
30 березня 2016 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 395 КК України, обвиинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, те, що він раніше судимий, обставини, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, призначити покарання за ст. 395 КК України у виді арешту.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3. ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджений в ній вид покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, тобто неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоду про визнання винуватості, міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 372, 373,374,475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 березня 2016 року між прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури та ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості 30 березня 2016 року покарання за ст. 395 КК України у виді 6 місяців арешту.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
ГОЛОВУЮЧОГО ОСОБА_6