Справа № 747/770/16-к
Провадження № 1-кп/747/59/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 11 червня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, працюючого охоронником східна філія ТОВ «Секюрайті», не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 10 червня 2016 року близько 20 год 00 хв здійснюючи заготівлю сіна поряд із ставком «Зелений» на околиці смт. Талалаївки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, умисно вихопив з рук ОСОБА_6 граблі з металевими зубцями, якими наніс їй один удар в область голови. В результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді двох саден в тім`яній ділянці голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 269 від 16 червня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, відразу після нанесення удару ОСОБА_6 ОСОБА_5 тими самими граблями умисно наніс неповнолітній ОСОБА_7 , яка намагалася захистити свою матір ОСОБА_6 , два удари граблями, з яких один по голові і один удар по задній поверхні шиї. В наслідок завданих ударів ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця тім`яної ділянки голови, забійної рани задньої поверхні шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 271 від 24.06.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Прокурором Талалаївського відділення Бахмацької місцевої прокуратури заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 в сумі 823 гривні 32 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав частково та пояснив, що ввечері 10 червня 2016 року на прохання сина ОСОБА_8 приїхав допомогти гребти сіно. ОСОБА_9 та її донька ОСОБА_10 також допомагали згрібати сіно. ОСОБА_11 висловлювалася нецензурною лайкою і він зробив зауваження її матері. Після чого ОСОБА_9 вдарила його граблями по голові. Він вихопив ці граблі і випадково вдарив її по голові. Потім ОСОБА_11 , захищаючи матір, замахнулася вилами йому в живіт. Він вибив вила та захищаючись, вдарив її граблями, які тримав у руках. Куди саме вдарив не пам`ятає. Все відбулося дуже швидко. Сам він за медичною допомогою не звертався, також не звертався з заявою до правоохоронних органів щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . З цивільним позовом прокурора про відшкодування збитків за перебування потерпілої в лікарні він не погоджується. Що все так сталося шкодує.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів передбачених ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України доведена в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 10 червня 2016 року її сестра ОСОБА_12 попросила допомогти згребти сіно на полі. Вона разом з донькою ОСОБА_10 поїхали туди. На полі вже був ОСОБА_13 та його син ОСОБА_14 , які працювали вилами, а вона з донькою стали гребти сіно граблями. Потім ОСОБА_5 став до них чіплятися, висловлюватися нецензурною лайкою, робити їй зауваження з приводу доньки ОСОБА_10 . Між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 підбіг, вихопив в неї з рук граблі та вдарив ними її по голові. Потім також цими граблями вдарив по голові і її доньку ОСОБА_10 . Племінник ОСОБА_14 відвіз її з донькою лікарню. В лікарні вона пояснила, що її побив ОСОБА_13 .

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 10 червня 2016 року разом з матір`ю ОСОБА_6 поїхали на поле, щоб допомогти тітці ОСОБА_15 згребти сіно. На полі вже був ОСОБА_13 та його син ОСОБА_14 . Вони з матір`ю гребли сіно граблями, а ОСОБА_5 та ОСОБА_14 згрібали сіно вилами. Потім ОСОБА_5 не сподобалося як вона працює і почалася сварка, під час якої ОСОБА_5 обзивав її матір нецензурними словами, а вона стала захищати матір. При цьому ОСОБА_5 кричав що повбиває їх та штовхнув її. Після чого вихопив у матері з рук граблі та вдарив ними її по голові. А потім цими самими граблями вдарив і її по голові, ще й протягнув граблями по шиї. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Талалаївській ЦРЛ, рану на шиї зашивали. Після ударів в неї дуже болить голова, так як був струс головного мозку.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що її сестра ОСОБА_6 та її донька ОСОБА_10 допомагали їй згрібати сіно на полі, де також були її син ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . Що саме сталося між ними та ОСОБА_5 вона не бачила, так як в той час розмовляла по телефону десь за 20 м від них та дивилася у інший бік. Потім почула крики і коли підійшла, то побачила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сидять на землі, кричать та плачуть і у кожної кров на голові. На її запитання що відбулося, вони сказали, що їх побив ОСОБА_13 . У ОСОБА_11 також була глибока рана на шиї. ОСОБА_13 пішов з поля, а ОСОБА_16 та ОСОБА_10 її син ОСОБА_14 відвіз машиною у Талалаївську лікарню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується:

- інформацією з витягу з кримінального провадження №0000153 від 11.06.2016 року про те, що 10 червня 2016 року ОСОБА_6 звернулася з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 , який наніс їй тілесні ушкодження;

- інформацією з витягу з кримінального провадження №0000154 від 11.06.2016 року про те, що 11 червня 2016 року ОСОБА_7 звернулася з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 , який наніс їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 269 від 16.06. 2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено 2 садна в тім`яній ділянці, які утворилися не менше ніж від однієї травматичної дії тупого предмету з силою достатньою для утворення ушкоджень, по давності могли утворитись 10.06.2016 року, і відповідно до п 2.3.2.б , 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

- висновком експерта № 271 від 24.06.2016 року, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синець тім`яної ділянки голови, забійна рана задньої поверхні шиї, що виникли від ударної дії тупих предметів, по давності можуть відповідати 10.06.2016 року, та як кожне окремо так і в сукупності, відповідно до п 2.3.1а,, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 під час якого вона показала де саме розташований сінокіс на якому побив її ОСОБА_5 , так як саме ОСОБА_5 наносив їй удар граблями., що узгоджується з її показаннями наданими в судовому засіданні.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 під час якого вона розповіла за яких обставин ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження та показала, як саме ОСОБА_5 наносив їй удари граблями, що узгоджується з її показаннями наданими в судовому засіданні.

- постановою про визнання речовим доказом від 11 червня 2016 року, згідно якої металеві граблі з дерев`яним держаком визнані речовим доказом; протоколом огляду від 11.06.2016 року, згідно якого оглянуті металеві граблі з дерев`яною ручкою, які належать ОСОБА_6 , і якими були нанесені тілесні ушкодження потерпілим.

Дані докази є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів.

На думку суду показання обвинуваченого про те, що він не мав наміру наносити тілесні ушкодження потерпілим, а лише захищався, бо ОСОБА_9 вдарила його, є лише його захисною версією, спрямованою на уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинене. Оскільки його твердження спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та іншими дослідженими доказами, і у суду немає сумнівів у їх достовірності. Сам обвинувачений підтвердив, що не звертався із заявою до поліції щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , також не звертався за медичною допомогою з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень, що підтверджується довідкою ЦРЛ. Тобто докази отримання ним 10 червня 2016 року тілесних ушкоджень відсутні.

Суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні 10 червня 2016 року ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, та вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, так як 10 червня 2016 року умисно наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця тім`яної ділянки голови, забійної рани задньої поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст.12 КК України злочини передбачені ч.1 ст.125 та ч.2 ст.125 КК України, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , в ході судового розгляду не встановлено.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності при притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції частин статей обвинувачення, за якими кваліфіковано його дії, визначивши остаточне покарання, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов прокурора Талалаївського відділу Бахмацької місцевої прокуратури до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 823 грн. 32 коп. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 від злочину підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.3 Постанови ПВСУ « Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Зокрема, порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

З довідки виданої Талалаївською центральною районною лікарнею від 29.06.2016 року № 1156 вбачається, що витрати на лікування ОСОБА_7 , яка перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні Талалаївської ЦРЛ з 10.06.2016 року по 18.06.2016 року, становлять 823 гривні 32 копійки.

За таких обставин необхідно стягнути з ОСОБА_5 823 гривні 32 копійки витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 на користь місцевого бюджету Талалаївського району.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.125 КК України - сто годин громадських робіт;

за ч.2 ст.125 КК України - сто п`ятдесят годин громадських робіт.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання - сто п`ятдесят годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Позов прокурора Талалаївського відділу Бахмацької місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету Талалаївського району 823 гривні 32 копійки у відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину.

Речовий доказ граблі - залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1