Справа № 646/3790/16-к
№ провадження 1-кп/646/301/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2016 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Харкові, громадянки України, з неповною середньою освітою, не навчається та не працює, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 302, ч. 1 ст. 303 КК України,

в с т а н о в и в :

15.12.2015 року, близько 14:00 години, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала на свою сторінку в мережі Інтернет на сайті «В Контакте» повідомлення від раніше малознайомого громадянина ОСОБА_9 , та діючи умисно, маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовилась з останнім про те, що надасть йому послуги сексуального характеру, а також познайомить ОСОБА_9 з жінкою, яка також надасть йому послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг в розмірі 900 гривень, з яких половину вона віддасть ОСОБА_10 за надання вищевказаних послуг. Після чого, 17.12.2015 ОСОБА_8 , домовилась зі своєю знайомою ОСОБА_10 1997 р.н., та запросила її в приміщення сауни, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , сказавши їй, що вона отримає від громадянина ОСОБА_9 грошову винагороду за надання останньому послуг сексуального характеру.

17.12.2015 близько 15:00 годин, прибувши до сауни, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 скоїла безпосереднє звідництво ОСОБА_10 та ОСОБА_9 для розпусти, внаслідок чого ОСОБА_10 вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 450 гривен з громадянином ОСОБА_9 .

Крім того, 17.12.2015 ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи злочинний намір, направлений на втягнення особи в заняття проституцією, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, використовуючи уразливий стан особи, домовилась зі своєю знайомою ОСОБА_10 , та запросила її в приміщення сауни, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 сказавши їй, що вона отримає від громадянина ОСОБА_9 грошову винагороду в розмірі 450 гривень за надання останньому послуг сексуального характеру.

Того ж дня ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, завідомо знаючи, що її знайома ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не займалася проституцією, потребує матеріального збагачення, так як не має постійного джерела доходів та має на утриманні малолітню дитину, тобто використовуючи уразливий стан особи, запропонувала останній вступити в статевий зв`язок з раніше не знайомим ОСОБА_9 за що пообіцяла отримання грошової винагороди, запросивши її в приміщення лазні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, 17.12.2015, близько 15.00 годин, ОСОБА_8 прибувши до лазні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ., скоїла втягнення ОСОБА_10 в заняття проституцією, внаслідок чого остання вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 450 гривен, з громадянином ОСОБА_9 .
Опитана в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину у даному злочині, надала пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище.

Такі дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти; за ч. 1 ст. 303 КК України, як втягнення особи в зайняття проституцією з використанням уразливого стану цієї особи.

23.03.2016 року між обвинуваченою та прокурором укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_8 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302, ч. 1 ст. 303 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 302 у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.; за ч. 1 ст. 303 КК України 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.. 75, 104 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 468 КК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення п. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, що укладання угоди є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_8 про визнання винуватості.

Керуючись ст.. ст.. 373, 374, 475 КПК України, районний суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду від 23.03.2016 року між прокурором Харківської прокуратури № 5 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженню про визнання винуватості за ч. 1 ст. 302, ч. 1 ст. 303 КК України затвердити.

Визнати ОСОБА_8 винуватою за ч. 1 ст. 302, ч. 1 ст. 303 КК України та призначити їй узгоджене покарання:

за ч. 1 ст. 302 у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.; за ч. 1 ст. 303 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік. Згідно ст.. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_8 обов`язок не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти у вказані органі про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції протягом 30 днів після проголошення в порядку ст.. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1