Справа № 461/953/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2016 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові обвинувальний акт про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запоріжської області, росіянина, громадянина України, не працюючого, одруженого, судимого: 13.06.2013р. Галицьким районним судом м.Львова за ч.4 ст.358, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України на два роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та встановленням іспитового строку - один рік; 23.01.2014р. Франківським районним судом м.Львова по ст.259 ч.1 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на два роки і один місяць позбавлення волі; проживаючого по АДРЕСА_1 -

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст . 357, ч.2 ст. 259 КК України,-

в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 в серпні 2013 року, знаходячись в центральній частині м.Львова, незаконно заволодів пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 23.11.2012року, виданим на ім`я ОСОБА_7 , яке привласнив для використання в особистих цілях.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 в серпні 2013р., перебуваючи в квартирі за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , повторно, з метою використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, вчинив підроблення пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 23.11.2012р., видане на ім`я ОСОБА_7 , шляхом вклеювання своєї фотокартки для подальшого використання.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 , 07.11.2013р., знаходячись в м.Києві на Залізничному вокзалі, що на вул. Вокзальній 1, з метою подальшого використання для першочергового обслуговування в касах Укрзалізниці, повторно, у власних цілях, вчинив підробку, виготовивши посвідчення №046 від 18.09.2013 року на прізвище ОСОБА_5 , внісши недостовірні відомості, зокрема, що він перебуває на посаді заступника начальника контрольно-ревізійного відділу Львівської залізниці, та підробив підписи посадових осіб Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», що не відповідає дійсності.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , 23.05.2014 року близько 12-ої години, перебуваючи на пр.Свободи 24 в м.Львові, повторно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив телефонний дзвінок з таксофону на лінію «102» та повідомив працівникам міліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування кафе-бару «Мадлен», що на пл. Різні,8 в м.Львові, що призвело до дезорганізації функціонування закладу та безпідставне відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння важливим особистим документом, ч.3 ст.358 КК України - підробка документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією чи іншою особою, вчинена повторно, ч.2 ст.259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, вчинене повторно.

25 травня 2015 року, в межах судового провадження №461/953/14к, між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачуваний ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у вчинених злочинах, передбачених ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.259 КК України, і зобов`язується її беззастережно визнати в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.259, ст.70, ст.71 КК України у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.259 КК України, які, на підставі ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні злочинів визнав беззастережно. У кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку що угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2016 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472-475 КПК України , суд -

З А С У Д И В:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2016 року, в межах судового провадження №461/953/14к, між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст.259 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 3 ст. 358 у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за ч. 3 ст. 357 КК України, ч. 3 ст. 358 КК України відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України та покарання визначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 23.01.2014 року, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

-за ч. 2 ст. 259 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до призначеного покарання за ч. 2 ст. 259 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 23.01.2014р. з врахуванням застосування ч. 4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24 травня 2014року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 586,80 грн. судових витрат.

Речові докази по справі:

посвідчення, (т.1 а.с.25-26 матеріалів кримінального провадження) знищити;

DVD RW - диск (т.2 а.с.69 матеріалів кримінального провадження) - залишити при матеріалах справи.

Копію вироку вручити засудженому, захиснику та прокурору негайно після його проголошення.

З підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_1