Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/6070/16-к
пр. № 1-кп/759/452/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003093, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Одайпіль Тетіївського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, номер облікової картки - платника податків невідомий, який здобув повну середню освіту, навчається у Міжрегіональному вищому професійному училищі автомобільного транспорту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 22.03.2016 у невстановлений слідством час, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого на не охоронюваній стоянці біля будинку № 38 по вул. Зодчих у м. Києві, чуже майно (шляхом пошкодження капоту даного автомобіля), яке належить ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_3 , у невстановлений слідством час, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 по місцю проживання останнього, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , з яким на протязі тривалого часу вживали спиртні напої. Після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов на подвір`я вищевказаного будинку, де побачив автомобіль «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого вирішив викрасти деякі запчастини для подальшого використання у своєму автомобілі.
Після цього, ОСОБА_3 22.03.2016 реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , руками відігнув капот та таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: дроти високої напруги в кількості 5 штук, загальною вартістю 120 грн 00 коп. та кришку від переривника-розподільника (трамплер), вартістю 75 грн 00 коп., а всього майна на загальну суму 195 грн 00 коп.
Після чого, з викраденим чужим майном ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, однак, у подальшому був затриманий працівниками поліції.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення, яку вони уклали 23.03.2016 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування, а також узгодили покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн 00 коп. та дали згоду на його призначення.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. В угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно із ст.12 КК України є середньої тяжкості.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 підтвердили, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.

Також обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання. Також показав, що в повному обсязі відшкодував завдану потерпілому шкоду у розмірі 2245 грн 00 коп. Зобов`язується у повному обсязі виконати обов`язки, взяті за угодою.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з потерпілим ОСОБА_5 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також у судовому засіданні достовірно з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпілий зазначив, що завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 2245 грн 00 коп., обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст.ст. 314, 373, 374, 376, 471, 474-476 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23 березня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн 00 коп.

Речові докази:

- дроти високої напруги в кількості 5 штук та кришку від переривника-розподільника (трамплера), які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити у власника (законного володільця);

- рюкзак сірого кольору з жовтими вставками, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити у власника (законного володільця).

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 703 (сімсот три) грн 68 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: