Кримінальне провадження № 629/2432/16-к
Номер провадження 1-кп/629/251/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.11.2001 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України призначено іспитовий строк 2 роки,

-15.11.2002 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 198 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України призначено іспитовий строк 2 роки,

-17.09.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

-03.02.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.03.2016 о 02.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхав на автомобілі мерседес «VІТА» білого кольору д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , до будинку ОСОБА_4 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де стояв службовий автомобіль «Мерседес 1217» д.н. НОМЕР_2 , яким ОСОБА_4 тимчасово користувався за службовою необхідністю. Знаходячись біля вказаного будинку та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, шляхом злому кришки баку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 за допомогою шланги, пластикової каністри об`ємом 10 л, та пластикової бочки об`ємом 20 л, заздалегідь приготованих для вчинення злочину, намагався таємно викрасти з баку службового автомобілю ОСОБА_4 30 літрів літнього дизельного палива, шляхом його зливу у вказані каністру і пластикову бочку. Однак, ОСОБА_5 свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був наляканий виходом потерпілого ОСОБА_4 зі свого двору, в результаті чого з місця пригоди зник, залишивши каністри і пластикову бочку з дизельним топливом. У разі доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_5 міг би завдати потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 513 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.

17.06.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_5 у виді міри покарання, передбаченої ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На думку сторін виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком. Судові витрати у розмірі 263,88 грн. обвинувачений зобов`язується сплати після затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ст. 185 ч. 2 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, зазначив, що збитків внаслідок вчинення злочину обвинуваченим відшкодовано та просили затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469,471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,474,475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладену 17 червня 2016 року.

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ст.185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирався.

Речові докази пластикову бочку об`ємом 20 л та пластикову каністру об`ємом 10 л, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, в поліетиленовому сміттєвому пакеті синього кольору з біркою з написом речовий доказ вилучений при ОМП вул. Миру, 111 смт. Панютине - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9