Справа № 755/8743/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0015407 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.06.2014 року вироком Вінницького міського суду за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень;

-04.11.2015 року вироком Вінницького міського суду за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту, звільнився 28.04.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
08 жовтня 2015 року о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину «Остін», який розташований в торгівельному центрі «Скаймол» по просп. Ватутіна, 2-т в м. Києві. Пройшовши в торговельний зал, ОСОБА_4 помітив на вітрині вищевказаного магазину чоловічий светер, на придбання якого в останнього не вистачало коштів, та у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна. В подальшому, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме чоловічих светрів, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, взяв з вітрини два чолові светри, вартістю 540 гривень 83 копійки кожний, а всього загальною вартістю 1081 гривня 66 копійок. Після чого ОСОБА_4 , бажаючи приховати скоєний злочин, з метою безперешкодного виходу з магазину, викрадені светри поклав в заздалегідь підготовлену чоловічу сумку, середина якої обгорнута фольгованим матеріалом. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, не розрахувавшись за светри, вийшов через сигнальні рамки з приміщення магазину ТОВ «Остін», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як він був затриманий працівниками ТОВ «Остін». В подальшому охорона ТОВ «Остін» виявила у ОСОБА_4 викрадені ним светри.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 08 жовтня 2015 року близько 15 години 25 хвилин він зайшов до приміщення магазину «Остін», який розташований в торгівельному центрі «Скаймол», де на вітрині помітив чоловічий светер. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з вітрини два светри та поклав їх до заздалегідь підготовленої сумки, середина якої була обгорнута фольгою, після цього він вийшов через сигнальні рамки з магазину, однак був затриманий продавцем та охороною магазину.
Таким чином показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працює, раніше судимий за аналогічний злочин, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його молодий вік та стан здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, у вчиненні якого визнаний винним цим вироком, до постановлення відносно нього вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 4 листопада 2015 року, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначає покарання за правилами частини 1 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши в строк призначеного остаточного покарання, покарання відбуте повністю за попереднім вироком у виді трьох місяців арешту, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 4 листопада 2015 року у виді арешту строком на 3 місяці, більш суворим, призначеного цим вироком, у виді 2 років позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання, покарання відбуте повністю за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 4 листопада 2015 року у виді арешту строком на 3 місяці, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 / три / роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази у справі, а саме: два светри, що передані на зберігання представнику ТОВ «Остін» повернути потерпілому; - сумку чорного кольору, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: