Провадження №1-кп/485/37/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №3 в м.Снігурівка Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, утриманців не маючого, працюючого експедитором в ПП "Віджист", раінше судимого вироком Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 липня 2012 року за ч.3 ст.191 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнений ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 19 днів
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та угоду про примирення від 19 лютого 2016 року,
Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,.
ВСТАНОВИВ:
24 вересня 2015 року близько 22 години на АДРЕСА_2 , належного на праві приватної власності ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав картку ПАТ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 та мобільний телефон.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошовий коштів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 за допомогою мобільного телефону останньої, змінив ПІН-код банківської картки та 25 вересня 2015 року о 00 годині 29 хвилин у банкоматі ПАТ "ПриватБанк" по вул.Леніна, 105 в м.Снігурівка зняв, тобто таємно викрав з карткового рахунку потерпілої грошові кошти у розмірі 6500грн.
Викрадені грошові кошти привласнив собі та розпорядився ними на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені злочину визнав себе повністю та розкаявся у вчиненому.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
19 лютого 2016 року в м.Снігурівка Миколаївської області між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення.
За змістом вказаної угоди ОСОБА_3 зобов"язався до 31 серпня 2016 року відшкодувати ОСОБА_5 матеріальні збитки у розмірі 7000грн. та сторони угоди погодились на призначення покарання обвинуваченому у вигляді двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, поклавши обов"язки, передбачені п.2-4 ст.76 КК України.
Потерпілій та обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а ОСОБА_3 розуміє, що він має право: 1) на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має такі права: мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладенні та затвердження угоди передбачені ст.473 цього Кодексу; 3) характер пред`явленого обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
Укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони заявили у підготовчому судовому засіданні.
Вказана угода не суперечить вимогам КПК України, вона відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб.
За таких обставин суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню на підставі ст.ст.474 475 КПК України.
Керуючись ст.ст.373 374, 376, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 лютого 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку по кримінальному провадженню №0000698.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим терміном на один рік за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 цього Кодексу, прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
СУДДЯ