УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/8581/16-к
Провадження 1-кс/712/4064/16

м. Черкаси 03 серпня 2016 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про скасування арешту майна, який накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_5 навела в клопотанні відомості, що вказане майно належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.03.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 18844158 від 16.05.2008 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 52147020 від 27.01.2016 року.

Як зазначено в скарзі, про існування арешту на свою квартиру скаржник дізналася випадково при зніманні незаконних арештів, які існували на її квартирі на підставі умисних шахрайських методів та дій гр.. ОСОБА_6 у зв`язку з неприязними стосунками останнього до скаржника. Даний факт підтверджується рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2016 року.
Крім, того існує рішення Апеляційного суду Черкаської області від 20 листопада 2013 року, яким вирішено спір між ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , щодо законності видачі документів на квартиру та визнання права власності на ім`я ОСОБА_5 .
Скаржник вважає, що даний арешт є необгрунтований і підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 у своєму клопотанні про накладення арешту на квартиру ОСОБА_5 зазначила невірні дані та підстави для накладення арешту та не надала до суду всі об`єктивні та достовірні документи.
Так, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2000 року ОСОБА_6 був засуджений за ст. 143 ч. 2 (шахрайство) КК України від 28.12.1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст. 1 п.6 ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 року ОСОБА_6 був звільнений від покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, скаржник вказує, що у матеріалах справи є висновок експертів комплексної почеркознавчої експертизи від 11 квітня 2013 року , де зазначено , що дві письмові заяви від 26 травня 2006 року від імені ОСОБА_5 до голови правління ЖБК-95 про передачу паю нею батьку ОСОБА_6 виконані не нею, а іншою особою.
Скаржник зазначає, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав:Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.
Згідно ст. 319 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження належним йому майном.Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 ЦК України).
Крім того, скаржник вказує, що статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист грав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 174 КПК України, скаржник звернулась до суду та просить: скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2016 року по справі № 712/6081/16-к.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 клопотання підтримала, просила його задовольнити та додатково зазначила, що заявник не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні, в рамках якого накладений арешт, при розгляді клопотання про арешт її майна присутньою не була, що позбавило її можливості захистити свої права. Також надала в суді документи які свідчать про те, що ОСОБА_5 зверталася до суду із позовами як власник квартири, та послалася на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2016 року у відповідності до якого ОСОБА_6 у суді не оспорював питання власності раніше спірної квартири.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, на підставі того, що досудове слідство у вищевказаному кримінальному провадженні не закінчено, а тому відсутні підстави для скасування арешту з вищевказаного житла.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін та наведені докази у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_5 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Право на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна регламентоване ч. 1 ст. 174 КПК України, відповідно до положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні органу досудового розслідування знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001603, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
26.05.2016 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси було задоволено клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заявником ОСОБА_5 було надано слідчому судді копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно. від 06.03.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 18844158 від 16.05.2008 року та копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з вказаних документів ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, заявником надано копію рішення Апеляційного суду Черкаської області від 20 листопада 2013 року, яким вирішено спір між ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , щодо законності видачі документів на квартиру та визнання права власності на ім`я ОСОБА_5 .
Виходячи з вищевикладеного слідчий суддя вважає, що арешт згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.05.2016 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2016 року по справі № 712/6081/16-к.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1