№ 1/760/16/16.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора- ОСОБА_4
захисника- ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця Вінницької області,Бершадського
району, с. П`ятрівка, громадянина України ,
освіта вища, одруженого, має малолітню дитину,
проживає в АДРЕСА_1 ,
зареєстрований у
АДРЕСА_2 , не судимого ,
у вчиненні злочину , передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України,-
в с т а н о в и в :
Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому,що він будучи директором Іпотечного центру Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ,з метою реалізації злочинного умислу ,діючи умисно і достовірно знаючи про те,що очолювана ним установа не має права без залучення фонду фінансування будівництва здійснювати інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва, а саме будинку по АДРЕСА_3 та будинку по АДРЕСА_4 .
Також , ОСОБА_6 було достовірно відомо про те,що не має право власності або права користування на будь-які земельні ділянки у вказаних вище містах , на яких дозволено здійснювати будівництво об`єктів містобудування ; не має дозволу на будівництво та дозволу на виконання будівельних робіт по вказаним об`єктам будівництва ,а також те ,що ТОВ «БК «Облжитлокомплекс» з грудня 2004 року не проводило і не організовувало будь-яких будівельних робіт по вищевказаним адресам.
ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище ,всупереч інтересам служби і держави, діючи в порушення основних цілей і завдань Іпотечного центру, вимог п.п. 1.2,2.2. Положення «Про іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву » , а також вимог ч.3 ст. 375 ЦК України , ч.2,3 ст. 4 Закону України «Про фінансово - кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю ,ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», п.2.15 Державних будівельних норм України , протягом 2007-2008 років затвердив інвестиційні угоди з позичальниками щодо інвестування будівництва житлових будинків за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та незаконно уклав кредитні договори із фізичними особами позичальниками щодо кредитування об`єктів будівництва ,що завдало матеріальних збитків державі у розмірі 9 637 047 грн. та матеріальних збитків громадянам , а саме 42 потерпілим по даній справі у розмірі 3 910 125 грн.
Обвинувальний акт складений старшим слідчим прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_7 та затверджений прокурором району 12.06.2012 року .
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 364 ч. 2 КК України ,як вчинення умисних дій,що виразились у зловживанні службовим становищем ,тобто умисне ,в інтересах третіх осіб ,використання службовою особою службового становища ,всупереч інтересам служби ,що спричинило тяжкі наслідки .
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 не визнав себе винним і пояснив ,що він дійсно працював директором Іпотечного центру у м. Києві та Київській області Державного Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву з квітня 2006 року по червень 2010 року.
Кредити видавались позичальникам відповідно до Постанови № 584, затвердженою КМУ від 29.05.2005 року і відповідно особам, які значились в реєстрі Іпотечного центру.
Об`єкт будівництва, що розташований у АДРЕСА_3 був затверджений правлінням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та був доведений до виконання Іпотечного центру.
Інвестиційна угода із замовником будівництва « Облжитлокомплекс» була підписана у 2004 році, тобто ще до прийняття його на роботу до центру.
Кредитні угоди укладались відповідно після погодження із Центральним апаратом Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву.
Необхідність укладання угод в кінці року була тому що кошти із казначейства на рахунок Іпотечного центру надходили тільки в кінці року, нікого з потерпілих не примушували укладати угоди .
Щодо наявності документів, які дозволяли проводити будівництво , то він їх дійсно особисто не перевіряв , оскільки вони подавались безпосередньо до Державного фонду ,який визначав чи погоджував даний об`єкт . Бюджетні кошти були перераховані безпосередньо забудовнику .
Також підсудний стверджував ,що йому відомо про те,що ще у 2004 році був наявний проект будинку у м. Василькові , дозвіл на виділення земельної ділянки під будівництво також був наданий рішенням Васильківської міської ради у 2004 році.
Вважає ,що в його діях не було порушень , більш того він звертався із заявою до Київської обласної прокуратури про необхідність перевірки цільового використання перерахованих коштів , однак відповіді не отримав.
В судовому засіданні потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було заявлено клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування .
Обгрунтовують своє клопотання тим , що вважають що в діях ОСОБА_6 наявні окрім ознак злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, ознаки і співучасті у вчиненні злочинів , які інкримінуються службовим особам ТОВ «БК Облжитлокомплекс» , а саме ч.5 ст. 191 та ч. 2 ст. 367 КК України у формі пособництва і досудове розслідування яких проводиться в Подільському ГУПН в м. Києві .
Вважають , що ОСОБА_6 достеменно був обізнаний в тому,що ТОВ « БК Облжитлокомплекс» не будувало і збиралось будувати житло позичальникам Іпотечного центру , але видав розпорядження про переведення коштів з рахунків позичальників на рахунок вказаного товариства.
Тому вважають проведене досудове слідство неповним і з цих причин кримінальна справа повинна бути повернена прокурору для організації додаткового розслідування.
Також потерпілим ОСОБА_8 було доповнено клопотання і повідомлено суд про те , що прокуратурою Шевченківського району м. Києва проводиться досудове розслідування щодо колишнього керівника голови правління Державної фінансової спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_11 який був керівником ОСОБА_6 ,за ч. 2 ст. 367 КК України, що спричинило тяжкі наслідки.
Вважає ,що обвинувачення щодо підсудного ОСОБА_12 тісно пов`язано із обвинуваченням ОСОБА_11 та іншими особами ,тому окремий розгляд справи не є можливим.
Вказане клопотання також було підтримано потерпілими - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування ,але не з тих підстав ,які вказані потерпілими .
Вказала суду, що в зв`язку із зміною законодавства , а саме новою редакцією ст.364 КК України ,яка набрала чинності 21.02.2014 року і яка передбачає наявність умислу на одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи з використанням службовою особою влади чи службового становища.
Оскільки ОСОБА_6 не інкримінувалось таких дій і суд не може в даній частині вийти за межі обвинувачення ,необхідно проведення додаткового
розслідування ,а саме проведення оперативно - розшукових дій.
Захисник підсудного адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання потерпілих і вважає ,що в ході судового розгляду не було встановлено даних про вчинення підсудним ОСОБА_6 інших злочинів ,такі докази судом не досліджувались ,а тому не може бути застосовано вимоги ст. 276 КПК України ( в редакції 2001 року) , відповідно до якої справа підлягає поверненню на додаткове розслідування ,якщо дані слідства вказують ,що підсудний вчинив ще і інший злочин ,по якому обвинувачення йому не пред`явлено.
Підсудний ОСОБА_6 підтримав свого захисника.
Суд , вислухав клопотання , думку учасників засідання , вивчивши матеріали справи , приходить до висновку , що клопотання підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 281 КПК України ( в редакції 2001 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності попереднього слідства може мати місце лише тоді,коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Суд вважає , що в даному випадку усунути недоліки в судовому засіданні не представляється можливим.
Відповідно до обвинувального висновку , ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні умисних дій,що виразились у зловживанні службовим становищем,тобто умисне ,в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища ,всупереч інтересам служби і кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 364 КК України.
Між тим , Розділ 17 КПК України ( в редакції Закону № 3270 УІ від 07.04.2011) на даний час містить статтю 364 ч. 2 КК України ,яка викладена наступним чином - зловживання владою або службовим становищем ,тобто умисне ,з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби,якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам , свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам ,або інтересам юридичних осіб , якщо воно спричинило тяжкі наслідки.
Таким чином , оскільки ОСОБА_6 не було інкриміновано таку кваліфікуючу ознаку як наявність умислу на отримання неправомірної вигоди і не вказано на докази ,що підтверджують це твердження , суд не має права вийти за межі обвинувачення , самостійно встановлювати докази і визнати винним в цьому підсудного .
Таким чином ,суд вважає ,що не з`ясовані суттєві обставини ,що належать до предмету доказування в даній кримінальній справі.
Для вказаних дій потрібно проведення оперативно-розшукових дій, спрямованих на збирання доказів і які суд не може одержати безпосередньо чи шляхом давання доручень органу дізнання чи слідчому, а тому справа підлягає поверненню прокурору для організації додаткового розслідування.
Відповідно до вимог ст.ст.22,64 КПК України при провадженні досудового слідства , дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, спосіб та інші обставини вчинення злочину) ,винність обвинуваченого у вчиненні злочину ,а також обставини ,що характеризують особу обвинуваченого , пом`якшують та обтяжують покарання ,характер і розмір шкоди, завданої злочином.
Всупереч вимогам ст. 64 КПК України , належним чином не встановлено ті фактичні обставини вчинення інкримінованого підсудному злочину ,які мають істотне значення по справі.
Також ,судом встановлено ,що в матеріалах кримінальної справи наявні тільки фотокопії протоколів допиту потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
Протоколи допиту потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 в матеріалах кримінальної справи зовсім відсутні .
Потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 в судове засідання не з`явились ,судові повістки повернулись без вручення адресату за його відсутністю . Судові доручення на встановлення місцезнаходження свідків надавались прокурору , але не були виконані .
Також виходячи зі змісту обвинувального висновку, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні дій по укладанню договорів по відношенню до наступних осіб - ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .
Між тим, в списку, який долучений до обвинувального висновку , ці особи не зазначені та не вказані їх адреси , що позбавило суд викликати їх до
судового засідання з метою їх допиту та не вказано їх статус в даній справі. Прокурором в ході судового засідання в цій частині обвинувачення не було змінено та уточнено.
Таким чином, для встановлення фактичного місця знаходження всіх вищевказаних осіб необхідно також проведення розшукових дій ,які необхідно провести при додатковому розслідуванні з метою їх допиту , встановлення статусу і відповідно після встановлення формування обвинувачення .
Суд під час судового слідства позбавлений можливості усунути допущену неповноту досудового слідства , оскільки використав всі можливості надані КПК України .
Суд не знаходить підстав для задоволення клопотань потерпілих про направлення справи на додаткове розслідування ,виходячи з вимог ст. 276 КПК України .
Судом не було встановлено про наявність даних вчинення підсудним ОСОБА_6 нових злочинів ,обвинувачення по якому йому не пред`явлено, докази судом не досліджувались .
Порушення Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві кримінальної справи щодо посадових осіб ТОВ «БК Облжитлокомплекс» та ТОВ « Укржитлокомплекс» за ст.ст. 191 ч. 5, 364 ч.2 КК України не можуть суд привести до впевненості про причетність і ОСОБА_6 до вчинення цих дій і наявності в його діях пособництва.
Це тільки суб`єктивна думка потерпілих про наявність таких обставин і суд не може виходити з припущень .

Керуючись ст.ст.273 ,281 КПК України ,суд-
По с т а н о в и в :
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 364 ч.2 КК України повернути керівнику Київської місцевої прокуратури № 9 для організації додаткового розслідування.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 діб.

СУДДЯ :