Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/350/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 358 (194) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ,

із секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0003016 щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого на проживання по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-22.03.2002 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-19.12.2003 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до 5 років позбавлення волі;

-30.08.2013 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту;

-19.03.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-10.06.2014 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 1 ст. 309 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до 3 років позбавлення волі;

-09.10.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-15.12.2014 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, і призначено йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 4 місяців арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 за сукупністю злочинів покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_9 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням, призначеним вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15.12.2014 року, покарання, призначеного даним вироком, остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 , відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 25.04.2014 року по 17.03.2015 року, а також з 23.04.2015 року і до дня набрання даним вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Дельта Банк» 15000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1843 гривні 20 копійок.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України та за використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, за таких обставин.

28.03.2013 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 звернувся до ПАТ «Дельта Банк», що знаходилось в приміщенні магазину «Ельдорадо» по вулиці Волкова, 2-а в місті Кіровограді, з метою заволодіння кредитними коштами шляхом обману. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 надав працівнику відділення ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_11 завідомо підроблений паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11.09.2001 року Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому були переклеєні фотокартки на першій та другій сторінці на фотокартки ОСОБА_9 , і довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 . На підставі наданих ОСОБА_9 підроблених документів, 28.03.2013 року між останнім та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 004-10002-280313, відповідно до якого ОСОБА_9 отримав кредитні кошти в сумі 15000 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Дельта Банк» матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок районного суду, пом`якшивши йому покарання та призначивши остаточне у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування призначеного йому покарання, зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період перебування під вартою з 18.03.2015 року по 22.04.2015 року.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд призначив йому покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим, внаслідок суворості, оскільки він під час досудового і судового слідства визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся, що являється обставинами, які пом`якшують покарання, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом дитинства по зору, має на утриманні хвору матір, яка також є інвалідом та бабусю похилого віку.
Крім того, вказує, що суд першої інстанції не зарахував йому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період перебування під вартою з 18.03.2015 року по 22.04.2015 року, адже він постійно перебував в СІЗО м. Кіровограда з 25.04.2015 року і перебуває по даний час.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах останнього, потерпілого ОСОБА_12 та його представника ОСОБА_13 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку місцевого суду висновки про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України , ґрунтується на сукупності зібраних, взаємоузгодженими між собою та досліджених судом доказах, які є правильними і відповідають фактичним обставинам справи.
В апеляційній скарзі кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України -заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та використання завідомо підробленого документа, не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання,суд першої інстанції правильно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу винного, який є інвалідом дитинства , має на утриманні матір похилого віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашені в установленому порядку судимості, обставини, які пом`якшують ОСОБА_9 покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Врахувавши наведені вище обставини, районний суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови його ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкцій статей обвинувачення.
Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу необхідності призначення остаточного покарання ОСОБА_9 з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням, призначенимвироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15.12.2014 року, покарання, призначеного даним вироком. За таких обставин , призначене районним судом покарання, на переконання колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям покарання.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.
Зважаючи на вищевикладене, колегія судді не приймає до уваги апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд першої інстанції призначив йому покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі, є явно несправедливим, внаслідок суворості, оскільки під час досудового і судового слідства він визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся, що являється обставинами, які пом`якшують покарання, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом дитинства по зору, має на утриманні хвору матір похилого віку та також є інвалідом, оскільки вони враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку суду.
Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не зарахував йому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період перебування під вартою з 18.03.2015 року по 22.04.2015 року, то вони на думку колегії суддів є необґрунтованими, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.12.2014 року ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК, ч.1,ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.03.2015 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.12.2014 року відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України змінено , при цьому встановлено, що строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання, тобто, з 25.04.2014 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Таким чином, вищевказаний вирок суду набрав законної сили з 17.03.2015 року.

Окрім того, вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2016 року ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 190 КК, ч.4 ст. 358, ч.1,ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Встановлено строк відбування покарання - з 25.04.2014 року та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.04.2014 року по 17.03.2015 року, а також з 23.04.2015 року і до дня набрання даним вироком законної сили.

З урахуванням викладеного доводи обвинуваченого про те, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України йому в строк відбування покарання у виді позбавлення волі необхідно зарахувати період перебування під вартою з 18.03.2015 року по 22.04.2015 року, на думку колегії суддів не ґрунтуються на вимогах кримінального закону.

Крім того, посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що суд першої інстанції не зарахував йому строк попереднього ув`язнення з 25.04.2015 року і по даний час, колегія суддів вважає надуманими, оскільки районний суд при ухваленні вироку зарахував йому строк попереднього ув`язнення починаючи з 23.04.2015 року і до дня набрання вироком законної сили.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вироксуду першої інстанції є правильним і законним, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , у зв`язку із чим залишає його без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2016 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4