В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2016 Справа №607/16064/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 30.03.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина-син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_7

потерпілої- ОСОБА_8

представника потерпілої- ОСОБА_9

обвинуваченого- ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2014 року близько 02:00 години у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , розпочався конфлікт із ОСОБА_11 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 30 березня 2014 року, близько 02:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із ОСОБА_11 , маючи на меті заподіяти останньому смерть, умисно наніс йому один удар ножем в передню поверхню лівої половини грудної клітки, в результаті чого спричинив проникаючу колото-різану рану передньої поверхні лівої половини грудної клітки з двома наскрізними пошкодженнями передньої стінки лівого шлуночка серця, що супроводжувалось зовнішньої та внутрішньою кровотечею та обумовило масивну крововтрату, формування тромбів з розвитком гострого тромбоемболічного інсульту та призвело до кисневого голодування головного мозку, що в подальшому перебігу травматичного процесу супроводжувалось ураженням кірково-підкіркових структур головного мозку і призвело до розвитку гіпоксичної енцефалопатії, яка в свою чергу ускладнилась набряком, набубнявінням та компресією головного мозку та внаслідок чого 08 квітня 2014 року наступила його смерть в приміщенні лікувального закладу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України визнав повністю, підтвердив обставини справи, викладені у обвинувальному акті та суду пояснив, що 29.03.2014 року близько 20 год. разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_12 та їх неповнолітнім сином прийшли в гості до її знайомої ОСОБА_8 . Вони втрьох сиділи на кухні, де їх частувала ОСОБА_8 та вживали спиртне. Приблизно через півтори години прийшов чоловік ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , з яким був також ОСОБА_13 . Оскільки вони обоє були у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_13 відразу пішов спати, а ОСОБА_11 приєднався до них на кухні. Вони розпили пляшку спиртного ємкістю 0,5 л, яку приніс із собою ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_11 сказав йому піти до магазину та придбати ще спиртного, оскільки йому у нічний час горілку не продали він зателефонував до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 сказав щоб він купив горілку у таксистів біля магазину. Оскільки горілку купити він не зміг і у нього виник конфлікт із водіями таксі, він знов зателефонував ОСОБА_8 і вона повідомила що до нього підійде ОСОБА_11 та його дружина. Коли ОСОБА_11 прийшов до магазину,у нього виник словесний конфлікт із водіями таксі, однак до бійки не дійшло і близько 02 год. вони вирушили назад на квартиру ОСОБА_8 . Дорогою ОСОБА_11 був агресивно настроєний, ображав його, говорив, що він не чоловік, бо сам не зміг вирішити конфлікт із таксистами. Піднявшись до квартири, ОСОБА_11 подзвонив у дзвінок, ОСОБА_8 довго не відчиняла, він почав стукати у двері та кричати, а коли увійшов до квартири, штовхнув ОСОБА_8 і почав її шарпати. Тоді він заступився за ОСОБА_8 та попросив його заспокоїтись, бо у квартирі спав його син, жінки в цей час забігли у вітальню та закрили двері. ОСОБА_11 у відповідь став кричати, що викине з балкона і його і його сина, ці слова його дуже схвилювали та розізлили, подальших подій він не пригадує, отямився наступного дня у себе вдома, зателефонував ОСОБА_8 і від неї дізнався, що поранив ОСОБА_11 . Після цього він почав пригадувати вищевказані події та розповів про них своєму братові.

У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, врахувати його сімейний стан-на утримання малолітній син та батько престарілого віку, а також стан його здоров`я.

Крім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні:

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 у судовому засіданні підтверджується, що 29.03.2014 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 перебували у квартирі за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 . Близько 19.30 год. до них у гості прийшла її знайома ОСОБА_12 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та неповнолітнім сином. Вони сиділи на кухні, де її чоловік та ОСОБА_5 вживали спиртне. Незабаром після цього її чоловік пішов з дому у справах та повернувся близько 23 год. з їхнім знайомим ОСОБА_13 , при цьому обоє були у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_13 пішов спати у спальну кімнату, а її чоловік ОСОБА_11 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_12 пішли на кухню, де розпивали спиртне. Вона у цей час знаходилась із дитиною ОСОБА_12 в іншій кімнаті. Близько опівночі ОСОБА_5 пішов у магазин, щоб придбати спиртного. Через 15-30 хвилин її чоловік та ОСОБА_12 теж вийшли з квартири, сказавши, що телефонував ОСОБА_5 та просив вийти йому на допомогу, бо до нього чіпляються невідомі особи. Приблизно через дві години після цього вона почула стукіт у двері та голос чоловіка, який кричав щоб вона відчинила. Коли вона відкрила двері, ОСОБА_11 , який на той час вже перебував у стані сильного сп`яніння, продовжив кричати на неї та відштовхнув, від чого вона впала на підлогу. ОСОБА_12 допомогла їй підвестись і вони зайшли у приміщення вітальні, зачинивши за собою двері. В цей час її чоловік ОСОБА_11 залишався у коридорі квартири разом із обвинуваченим ОСОБА_5 і між ними відбувався словесний конфлікт, однак змісту розмови вона не чула. Крім них у коридорі більше нікого не було. Через одну-дві хвилини у коридорі все стихло і вона почула, що зачинились вхідні двері у квартиру. Вийшовши у коридор, вона побачила, що ОСОБА_5 у квартирі немає, а її чоловік стояв, тримався за живіт та був у крові. При цьому він був при свідомості, почав присідати на підлогу, однак нічого не говорив. Вони із ОСОБА_12 викликали швидку допомогу та намагались надати йому медичну допомогу.

Поданий нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином просить залишити без розгляду, відносно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 покладається на думку суду;

-показаннями свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні підтверджується, що 29.03.2014 року близько 20 год. вона разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 та їх неповнолітнім сином прийшли в гості до її знайомої ОСОБА_8 . Вони втрьох сиділи на кухні, де їх частувала ОСОБА_8 та вживали спиртне. ОСОБА_8 зателефонувала до свого чоловіка ОСОБА_11 , який незабаром прийшов разом із ОСОБА_13 , який був в стані сильного алкогольного сп`яніння та відразу пішов спати в одну із кімнат і більше вона його не бачила, а ОСОБА_11 та приєднався до них. Вони розпили пляшку спиртного ємкістю 0,3 л, яку купив її чоловік, іншу пляшку ємкістю 0,5 л, яку приніс із собою ОСОБА_11 . Після цього вона пішла у вітальню до сина, а її чоловік, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 залишились на кухні. Вона чула, як чоловіки говорили, що потрібно купити ще горілки, після чого ОСОБА_5 пішов у магазин. Через кілька хвилин він зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що до нього на вулиці чіпляються п`яні особи. Тоді вона із ОСОБА_11 пішла йому назустріч до магазину, де між ОСОБА_5 та невідомими особами виник якийсь конфлікт. Близько 02 год. вони повернулись у квартиру ОСОБА_11 , де ОСОБА_8 довго не відчиняла їм двері. ОСОБА_11 стукав у двері та кричав, а коли увійшов до квартири, штовхнув ОСОБА_8 , почав її шарпати, ОСОБА_5 заступився за неї. Скориставшись цим, вона та ОСОБА_8 забігли у вітальню, закрили та тримали двері, щоб не пустити ОСОБА_11 . Чоловіки продовжували сперечатись в коридорі квартири, чути було шум, шарпанину, через кілька хвилин вона почула стогін ОСОБА_11 , суперечка у коридорі припинилась та закрились вхідні двері квартири. Вийшовши на коридор, вони побачили ОСОБА_11 , що тримався за живіт, руки у нього були в крові. ОСОБА_5 в цей час у квартирі вже не було. ОСОБА_11 був при свідомості, однак нічого не говорив. Вони із ОСОБА_8 викликали швидку медичну допомогу та намагались надати ОСОБА_11 першу допомогу. ОСОБА_8 попросила її допомогти навести порядок у квартирі. Знаряддя злочину вона у квартирі не бачила.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 щодо обставин та обстановки вчинення злочину є чіткими, послідовними та незмінними в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, відповідають фактичним обставинам справи та не викликають у суду сумніву у їх правдивості та достовірності. Даними показаннями потерпілої та свідка повністю підтверджуються обставини справи, а також винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

-показаннями свідка ОСОБА_14 у судовому засіданні підтверджується, що 30.03.2014 року його брат ОСОБА_5 розповів, що напередодні разом із дружиною та сином був в гостях у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , де вживали спиртне. Пізніше вони виходили у магазин за горілкою, а коли повернулись, ОСОБА_8 довго не відчиняла, ОСОБА_11 стукав у двері, голосно сварився, увійшовши до квартири почав штовхати ОСОБА_8 , а його брат за неї заступився. Подальших подій ОСОБА_5 не розповідав, про спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не говорив, знаряддя злочину він не бачив;

-показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у судовому засіданні підтверджується, що вони працюють лікарем та фельдшером виїзної бригади у КЗТОР Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. 30.03.2014 року о 02.37 год. у складі бригади швидкої медичної допомоги вони виїхали на виклик за адресою АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі вони виявили ОСОБА_11 , який лежав у коридорі та був у крові. При огляді постраждалому було поставлено діагноз: проникаюче ножове порання органів грудної клітки та черевної порожнини і після надання медичної допомоги хворий ОСОБА_11 був терміново госпіталізований у Тернопільську комунальну міську лікарню швидкої допомоги №1 по вул. Шпитальна,2 у супроводі дружини.

Крім цього винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України повністю підтверджується іншими перевіреними та дослідженими у судовому засіданні доказами:

-карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону №4918 від 30.03.2014 року підтверджується, що згідно даних БШД №14 30.03.2014 року о 04 год. 35 год. доставлений громадяни ОСОБА_11 із діагнозом ножове поранення органів черевної порожнини і легень

(т.1 а.м.к.п.17);

-карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону №5994 від 08.04.2014 року підтверджується, що в реанімаційному відділенні ТМЛШД помер ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який доставлений 30.03.2014 року з колото-різаною раною в область серця

(т.1 а.м.к.п.18);

-протоколом огляду місця події від 30.03.20114 року та таблицею ілюстрацій до нього підтверджується, що під час огляду у приміщенні квартири АДРЕСА_2 виявлено, що коридор квартири вкритий килимом, який в правій частині хаотично зібраний і просякнутий речовиною червоного кольору, згустки якої знаходяться у цій частині килима. Крім цього у коридорі виявлено сліди речовини червоного кольору у вигляді потьоків на стіні з правого боку від входу перед дверима кладовки; на лінолеумі під килимом у місці його згортання у вигляді затертої ділянки, що схоже на вимивання; на поверхні металевої полички, з правого боку від входу у вигляді мазків; на скатертині, що знаходиться на столі з правого боку від входу, у вигляді слідів-капель; на стіні, що прямо при вході, у формі хаотично розміщених капель; на поверхні лінолеуму при вході у квартиру, у формі хаотично розміщених капель. Зліва від входу знаходиться сумка червоного кольору із білими смугами зі спортивними речами, поверхня якої та речі вкриті речовиною темно-бурого кольору; куртка чорного кольору з коміром оранжевого кольору на якому знаходяться сліди речовини темно-бурого кольору. У ванній кімнаті на тумбочці виявлено дитячі штани сірого кольору зі слідами речовини темно-бурого кольору; півлітрову скляну банку зі слідамимазками речовини темно-бурого кольору, в якій знаходяться ножиці з аналогічними слідами. Під час огляду кухні та двох житлових кімнат слідів речовини темно-бурого кольору не виявлено

(т.1 а.м.к.п. 20-37);

-протоколом огляду місця події від 30.03.2014 року та таблицею ілюстрацій до нього підтверджується, що в ході проведення огляду у приміщенні квартири АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_5 у спальній кімнаті виявлено та вилучено одяг останнього: чоловічий светр зі смугами чорного кольору, спортивні штани та кросівки чорного кольору

(т.1 а.м.к.п. 40-44);

-протоколом огляду речей від 04.04.2014 року підтверджується, що в ході речей, вилучених у квартирі АДРЕСА_2 встановлено, що на 8 ножах слідів речовини темно-бурого кольору не виявлено. Під час огляду одягу потерпілого ОСОБА_11 виявлено, що чоловіча куртка-безрукавка в різних місцях має сліди-просякання речовини темно-бурого кольору. На передній лівій нижнє-боковій поверхні куртки на відстані 23 см від нижнього вільного краю на 3,3 см від замка виявлено наскрізний розріз довжиною 2,2 см. Кофта темно-сірого кольору просякнута речовиною темно бурого кольору. Чоловічі кросівки білого кольору із вставками темно-синього кольору зовні містять сліди-накладання речовини темно-бурого кольору. На передній поверхні джинсових штанів синього кольору містяться сліди-просякання речовиною темно-бурого кольору.

Під час огляду одягу ОСОБА_5 встановлено, на передній поверхні чоловічих штанів чорного кольору містяться сліди-просякання речовиною темно-бурого кольору

(т.1 а.м.к.п. 117-120);

-висновками експерта №216, 215 від 01.04.2014 року підтверджується, що кров ОСОБА_5 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, кров потерпілого ОСОБА_11 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВ0

(т.1 а.м.к.п. 125, 131);

-висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 99 від 11.04.2014 року підтверджується, що при судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_5 знайдено епітеліальні клітини особи статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах, та визначено антигени А і Н системи АВ0. Реакцією абсорбції-елюції в крові ОСОБА_5 , визначено супутній антиген Н системи АВ0. З урахуванням груп крові потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_5 не виключено походження виявлених слідів від самого ОСОБА_5 . Домішки клітин ОСОБА_11 допускаються

(т.1 а.м.к.п. 135-136);

-висновком судово-медичної експертизи № 411 від 08.04.2014 року підтверджується, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові потерпілого ОСОБА_11 , відібраної 30.03.2014 року о 04 год. 15 хв. в приміщенні ТМКЛШД, знайдено етиловий спирт в кількості 2,68%(проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Дана концентрація етилового спирту в крові потерпілого ОСОБА_11 може відповідати показникам сильного алкогольного сп`яніння

(т.1 а.м.к.п. 143-145);

-висновками судово-медичних експертиз речових доказів № 221 від 29.04.2014 року, № 222 від 28.04.2014 року, № 223 від 05.05.2014 року, №224 від 05.05.2014 року, №225 від 30.04.2014 року, №227 від 29.04.2015 року, №220 від 18.04.2015 року, № 228 від 22.04.2014 року, №229 від 30.04.2014 року підтверджується, що у сліді на марлевому тампоні зі змивами, зшкребах, кросівках, джинсах потерпілого ОСОБА_11 , спортивній сумці, парі шльопанців, махровому рушнику, трусах, парі шкарпеток, у слідах на скляній банці та ножицях, які вилучені з місця події з квартири по АДРЕСА_3 знайдена кров людини з антигеном Н та ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, яка походить від особи групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В і може належати потерпілому ОСОБА_11 і не належить ОСОБА_5

(т.1 а.м.к.п.148-149, 153-154, 158-159, 163-165, 168-170; 173-174, 178-180, 187-189, 192-194);

-висновком судово-медичної експертизи № 448 від 01.04.2014 року підтверджується, що при судово-медичній експертизі в ОСОБА_5 виявлені синець правої сідниці та садна на тильній поверхні правої кисті в ділянках проксимальних(верхніх) міжфалангових суглобів 3-го і 4-го пальців, які утворилися від дії тупих предметів за 2-3 доби до експертизи, не виключено 30.03.2014 року та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, які з його пояснень отримав перед нанесенням ножового поранення ОСОБА_11 30.03.2014 року близько 02.00 год. у приміщенні квартири по АДРЕСА_5

(т.1 а.м.к.п.196-198);

-висновком судово-медичної експертизи трупа № 243 від 05.05.2014 року підтверджується, що смерть потерпілого ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14 год. 30хв. внаслідок проникаючого у плевральну порожнину поранення лівої половини передньої поверхні грудей з наскрізними ушкодженнями передньої стінки лівого шлуночка серця. Травма серця супроводжувалась зовнішньою та внутрішньою кровотечею, обумовила масивну крововтрату, формування тромбів з розвитком гострого тромбоемболічного інсульту та призвела до кисневого «голодування» головного мозку. Останнє у подальшому перебігу травматичного процесу супроводжувалося ураженням кірково-підкіркових структур головного мозку, призвело до розвитку гіпоксичної енцефалопатії, яка у свою чергу ускладнилась набряком, набубнявінням та компресією головного мозку, що і послужило безпосередньою причиною смерті потерпілого. Таким чином поранення лівої половини грудей з наскрізним ушкодженням стінки лівого шлуночка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б беззастережно можна було пов`язати з боротьбою чи самозахистом, у ході проведення експертизи трупа ОСОБА_11 не виявлено

(т.1 а.м.к.п.208-218);

-висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 36 від 23.06.2014 року підтверджується, що на клапті шкіри передньої поверхні грудей потерпілого ОСОБА_11 (передня поверхня грудей, зліва від грудини в проекції шостого ребра), безрукавці(права пола в нижній половині) і на светрі(на переді дещо зліва по центру) виявлено по 1 наскрізному пошкодженню, які по локалізації і напрямі довжників збігаються між собою у шарах одягу та з відповідним тілесним ушкодженням у потерпілого(проникаюча колото-різана рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки з двома наскрізними пошкодженнями передньої стінки лівого шлуночка серця) і спричинені одноразовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа.

В момент спричинення вищевказаних пошкоджень на безрукавці і светрі та відповідного тілесного ушкодження потерпілому клинок ножа щодо передньої поверхні грудей діяв спереду назад, знизу вверх і справа наліво при направленому вправо лезі.

Пошкодження на верхньому шарі болоньї безрукавки спричинене одноразовою колюче-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа, без утворення відповідного тілесного ушкодження; пошкодження на задньозовнішній поверхні лівого рукава спричинені не менш як двохразовою колюче-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа, без утворення відповідного тілесного ушкодження

(т.1 а.м.к.п. 224-232);

-висновком експерта № 232 від 26.06.2014 року підтверджується, що слід пальця руки розміром 14х23 мм, вилучений із чашки в умивальнику у приміщенні квартири АДРЕСА_2 залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_5

(т.1 а.м.к.п.253-257).

Вказаними доказами повністю підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 132 від 15.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 в період інкримінованих йому діянь хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На момент проведення експертизи ОСОБА_5 страждав тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі дисоціативного розладу, псевдодементний синдром, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До виходу із хворобливого стану потребував застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом

(а.м.к.п.132-135).

Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2016 року застосування примусових заходів медичного характеру умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_5 припинено, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ДЗ « Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» від 16.02.2016 року № 150 у ОСОБА_5 , відсутні прояви дисоціативного розладу у вигляді псевдодементного синдрому, які стали підставою для визначення судово-психіатричною експертизою необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, ОСОБА_5 не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом та може бути повернутий у розпорядження судово-слідчих органів для винесення остаточного рішення у кримінальному провадженні

(а.м.к.п.195).

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який слід кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України- вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обстановку та обставини його вчинення, особу винного та вважає, що йому слід обрати міру покарання у виді у виді позбавлення волі.
При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, має постійне місце проживання та позитивно характеризується, думку потерпілої щодо міри покарання, його сімейний стан-на утриманні малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та престарілий батько та стан його здоров"я.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди на суму 14063 грн. 49 коп. та моральної шкоди в сумі 1 350 000 000 гривень слід залишити без розгляду у зв`язку із відмовою від позовних вимог.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 06 травня 2016 року продовжено до 05 липня 2016 року, проте з метою забезпечення виконання вироку він підлягає продовженню терміном до 2 місяців-до 16 серпня 2016 року за відсутності підстав, передбачених ч.3 ст.377 КПК України та з урахуванням того, що продовжують існувати ризики, визначені в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту затримання, а сааме- з 30 березня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського МВ УМВСУ в тернопільській області: 05,5 літрову скляну банку з ножицями, опечатаними в поліетиленовий пакет; джинсові штани потерпілого ОСОБА_17 , опечатані в поліетиленовий пакет; сліди крові вилучені з килима, опечатані в паперовий конверт; кросівки потерпілого ОСОБА_17 , опечатані в поліетиленовий пакет; сліди крові, вилучені з підлоги в коридорі, опечатані в паперову коробку; одяг ОСОБА_5 , опечатаний в поліетиленовий пакет; сліди крові, вилучені зі стіни з правої сторони при вході у коридор зі слідів у формі капель; опечатані в паперову коробку; сліди крові, вилучені зі стіни з правої сторони при вході у коридор зі слідів у формі мазків, опечатані в паперовий конверт; сліди крові, вилучені зі стіни прямо при вході у коридор зі слідів у формі капель, опечатані у паперовий конверт; спортивну сумку чорного кольору, всередині якої знаходяться предмети одягу, опечатані в поліетиленовий пакет-знищити.

По справі проведено судову дактилоскопічну експертизу № 17/232-14 від 26.06.2014 року, за яку у відповідності до ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в користь держави процесуальні витрати на відшкодування витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної експертної установи в сумі 368,94 гривень.

Керуючись статтями 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді 7(семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу затримання- з 30 березня 2014 року, зарахувавши йому в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою залишити без змін, продовжити термін дії запобіжного заходу строком на 2 місяці -до 16 серпня 2016 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення 14063 грн. 49 коп. матеріальної шкоди та 1 350 000 000 гривень моральної шкоди -залишити без розгляду у зв`язку із відмовою від позовних вимог.

Речові докази у кримінальному провадженні здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського МВ УМВСУ в тернопільській області: 05,5 літрову скляну банку з ножицями, опечатаними в поліетиленовий пакет; джинсові штани потерпілого ОСОБА_17 , опечатані в поліетиленовий пакет; сліди крові вилучені з килима, опечатані в паперовий конверт; кросівки потерпілого ОСОБА_17 , опечатані в поліетиленовий пакет; сліди крові, вилучені з підлоги в коридорі, опечатані в паперову коробку; одяг ОСОБА_5 , опечатаний в поліетиленовий пакет; сліди крові, вилучені зі стіни з правої сторони при вході у коридор зі слідів у формі капель; опечатані в паперову коробку; сліди крові, вилучені зі стіни з правої сторони при вході у коридор зі слідів у формі мазків, опечатані в паперовий конверт; сліди крові, вилучені зі стіни прямо при вході у коридор зі слідів у формі капель, опечатані у паперовий конверт; спортивну сумку чорного кольору, всередині якої знаходяться предмети одягу, опечатані в поліетиленовий пакет-знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати в сумі 368,94 грн. за дактилоскопічну експертизу №17/232-14 від 26.06.2014 року.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :