Вирок

Іменем України

Справа № 712/8585 /16-к

Провадження 1кп/712/339/16

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

27 липня 2016 року м. Черкаси

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження №0000053 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, з середньою-спеніальною освітою, , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, не працюючого, раніше не судимого в силу 89 КК України ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, будучи призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-УШ від 15.01.2015, 23.12.2015 в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11. 16. 49. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551 -XIV від 24.03.1999. після закінчення відпустки до базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується на військовому полігоні в АДРЕСА_3 не з`явився, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, та у період з 23.12.2015 по 19.07.2016, тобто понад один місяць, постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_1 офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього поки 20.07.2016, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю. Суду показав, що являючись військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, будучи призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-УШ від 15.01.2015, 23.12.2015 в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11. 16. 49. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551 -XIV від 24.03.1999. після закінчення відпустки до базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується на військовому полігоні в АДРЕСА_3 не з`явився, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, та у період з 23.12.2015 по 19.07.2016, тобто понад один місяць, постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_1 офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього поки 20.07.2016, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин. На підставі ч.4 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини в повному обсязі. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, суд не встановив. На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого, особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, те , що приймав участь в зоні проведення АТО, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання і з застосуванням ст. 69 КК України, тобто призначивши покарання нижче нижньої межі. Відповідно до ст.62 КК України суд вважає за необхідне замінити військовослужбовцю ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_2 .

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1